ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Справа № 914/803/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого), Поліщука В.Ю., Удовиченка О.С.
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю - торгово-виробничої фірми "Львівкнига"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 19.07.2017
у справі Господарського суду№ 914/803/17 Львівської області
за позовом1. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України"; 2. Дочірнього підприємства "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія"
доТовариства з обмеженою відповідальністю - торгово-виробничої фірми "Львівкнига"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору 1. фізичної особи-підприємця ОСОБА_4; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "НРП"; 3. Приватного підприємства "Мастер профіт"
прозобов'язання звільнити нежитлові приміщення загальною площею 743,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1
в судовому засіданні взяли участь представники:

Товариства з обмеженою відповідальністю - торгово-виробничої фірми "Львівкнига": адвокат Волинський А.В. (договір №13/10 про надання правової допомоги від 13.10.2017),
Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України": адвокат Пономаренко А.Є. (договір №458/17 про надання правової допомоги від 23.08.2017).
ВСТАНОВИВ :

18.04.2017 шляхом направлення поштового відправлення Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра України" (далі - ПАТ "НАК "Надра України", позивач-1) та Дочірнє підприємство "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія" (далі - ДП "НАК "Надра України" "Західукргеологія", позивач-2) звернулися до Господарського суду Львівської області із спільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю - торгово-виробничої фірми "Львівкнига" (далі - ТОВ-ТВФ "Львівкнига", відповідач) про зобов'язання звільнити нежитлові приміщення загальною площею 743,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі статей 525, 526, 610, 629, 763, 774, 785 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 173, 174, 175, 193, 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), у зв'язку із закінченням 04.04.2017 строку дії договору оренди спірного нежитлового приміщення та невиконанням відповідачем обов'язку щодо повернення орендованого майна орендодавцю за актом приймання-передачі нежитлового приміщення; судові витрати позивача покласти на відповідача (том 1, а.с. 11 - 130).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.04.2017 порушено провадження у справі №914/803/17 та прийнято позовну заяву до розгляду; залучено до участі у справі в якості третіх осіб 1, 2, 3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4), Товариство з обмеженою відповідальністю "НРП" (далі - ТОВ "НРП") та Приватне підприємство "Мастер профіт"(далі - ПП "Мастер профіт") (том 1, а.с. 2 - 3).

15.06.2017 представником відповідача подано до місцевого господарського суду клопотання про зупинення провадження у справі №914/803/17 за позовом ПАТ "НАК "Надра України" та ДП "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до ТОВ-ТВФ "Львівкнига" за участю третіх осіб ФОП ОСОБА_4, ТОВ "НРП" та ПП "Мастер профіт" про зобов'язання звільнити орендовані приміщення до розгляду Господарським судом Львівської області пов'язаної справи №914/1193/17 за позовом ТОВ-ТВФ "Львівкнига" до ДП "НАК "Надра України" "Західукргеологія" за участю третьої особи ПАТ "НАК "Надра України" про визнання Договору оренди індивідуального визначеного нерухомого майна №153 від 04.04.2007 до набрання рішенням у цій справі законної сили (вх. №2627/17) (том 1, а.с. 206 - 215).

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначив, що в межах справи №914/1193/17 про визнання договору оренди спірного нежитлового приміщення від 04.04.2007 таким, що продовжив свою дію, та визнання за ТОВ-ТВФ "Львівкнига" права користування нежитловим приміщенням, можуть бути встановлені обставини, які матимуть преюдиційне значення при розгляді справи №914/803/17 за позовом ПАТ "НАК "Надра України" та ДП "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до ТОВ-ТВФ "Львівкнига" про зобов'язання звільнити спірне нежитлове приміщення у зв'язку із закінчення строку дії договору оренди індивідуального визначеного нерухомого майна №153 від 04.04.2007.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.06.2017 (суддя Березяк Н.Є.) зупинено провадження у справі №914/803/17 до розгляду Господарським судом Львівської області пов'язаної справи №914/1193/17 за позовом ТОВ-ТВФ "Львівкнига" до ДП "НАК "Надра України" "Західукргеологія" за участю третьої особи ПАТ "НАК "Надра України" про визнання Договору оренди індивідуального визначеного нерухомого майна №153 від 04.04.2007, до набрання рішенням у цій справі законної сили (том 2, а.с. 34-37).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, позивач-1 та позивач-2 звернулися до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просили скасувати ухвалу суду першої інстанції від 19.06.2017 та поновити провадження у справі №914/803/17 за позовом ПАТ "НАК "Надра України" та ДП "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до ТОВ-ТВФ "Львівкнига" про зобов'язання звільнити орендовані приміщення. Скаржники доводять, що розгляд місцевим господарським судом справи №914/1193/17 за позовом ТОВ-ТВФ "Львівкнига" до ДП "НАК "Надра України" "Західукргеологія" про визнання Договору оренди індивідуального визначеного нерухомого майна №153 від 04.04.2007 таким, що продовжив свою дію, та визнання права користування нежитловим приміщенням не перешкоджає можливості встановлення місцевим господарським судом у справі №914/803/17 при розгляді спору про зобов'язання ТОВ-ТВФ "Львівкнига" звільнити спірне нежитлове приміщення фактичних обставин на предмет закінчення строку дії Договору оренди індивідуального визначеного нерухомого майна №153 від 04.04.2007 та виникнення у відповідача, як орендаря, обов'язку щодо повернення орендодавцю (позивачу-2) спірного нежитлового приміщення. Отже, позивачі 1, 2 заперечують пов'язаність господарських справ №914/803/17 та №914/1193/17 при вирішенні спору щодо обов'язку відповідача звільнити спірне нежитлове приміщення у зв'язку з припиненням правовідносин оренди внаслідок спливу строку користування відповідачем спірним нерухомим майном, що є власністю позивача-1 та перебуває у повному господарському віданні позивача-2.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Скрипчук О.С., судді: Гриців В.М., Дубник О.П.) апеляційні скарги задоволено, ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.06.2017 скасовано, справу передано на розгляд місцевого господарського суду (том 2, а.с. 195 - 198).

Не погоджуючись з прийнятою апеляційним судом постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою (з урахуванням уточнення до неї за вих. №0-1/07 від 26.07.2017), в якій просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції від 19.07.2017 як таку, що прийнята з порушенням положень статей 79, 83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а ухвалу місцевого господарського суду від 19.06.2017 залишити без змін. Скаржник доводить помилковість висновків апеляційного суду про відсутність підстав для зупинення провадження у справі №914/803/17 до розгляду по суті справи №914/1193/17 з огляду на непов'язаність таких справ та можливість місцевого господарського суду самостійно встановити обставини справи №914/803/17 при розгляді спору щодо звільнення відповідачем спірного нежитлового приміщення та надати їм правову оцінку. Відповідач вважає, що у разі встановлення рішенням господарського суду, прийнятим по суті спору у справі №914/1193/17, переважного права ТОВ-ТВФ "Львівкнига", як орендаря, на продовження дії договору оренди нежитлового приміщення та визнання за ТОВ-ТВФ "Львівкнига" права користування спірним нерухомими майном, такі обставини будуть мати преюдиційне значення при розгляді місцевим господарським судом справи №914/803/17 за позовом про зобов'язання ТОВ-ТВФ "Львівкнига" звільнити орендоване приміщення у зв'язку з припиненням орендних правовідносин між сторонами спору.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представників ТОВ-ТВФ "Львівкнига" - адвоката Волинського А.В. та ПАТ "НАК "Надра України" - адвоката Пономаренко А.Є., дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Положеннями статті 65 ГПК України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена окремо від рішення місцевого господарського суду.

Пунктом 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 роз'яснено про те, що статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, згідно з частиною 1 статті 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 3, 4 статті 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відтак, вирішуючи питання про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі за клопотанням сторони, господарському суду слід у кожному випадку з'ясовувати як саме пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/803/17, порушена ухвалою суду від 26.04.2017 за спільним позовом ПАТ "НАК "Надра України" та ДП "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до ТОВ-ТВФ "Львівкнига" за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ФОП ОСОБА_4, ТОВ "НРП" та ПП "Мастер профіт" про зобов'язання звільнити нежитлові приміщення, загальною площею 743,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 2 - 3).

Судом першої інстанції встановлено, що спір у справі №914/803/17 виник у зв'язку з невиконанням відповідачем, як орендарем, обов'язку з повернення орендодавцеві спірного нежитлового приміщення після припинення договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №153 від 04.04.2007 зі спливом строку його дії 04.04.2017.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/1193/17 за позовом ТОВ-ТВФ "Львівкнига" до ДП "НАК "Надра України" "Західукргеологія" за участю третьої особи ПАТ "НАК "Надра України" про визнання Договору оренди індивідуального визначеного нерухомого майна №153 від 04.04.2007 таким, що продовжив свою дію, та визнання права користування нежитловим приміщенням, провадження у якій порушено ухвалою суду від 14.06.2017 (том 1, а.с. 215).

Отже, предметом спору у справі №914/1193/17 є реалізація ТОВ-ТВФ "Львівкнига", як орендаря спірного нежитлового приміщення, переважного права на продовження дії договору оренди, строк якого закінчився, та визнання за ТОВ-ТВФ "Львівкнига" права користування спірним нерухомим майном на підставі пролонгованого договору оренди. Пролонгація договору оренди означає його безперервну дію, зокрема, в час розгляду спору між сторонами.

Задовольняючи заяву представника відповідача про зупинення провадження у справі №914/803/17 за позовом про зобов'язання ТОВ-ТВФ "Львівкнига" звільнити орендовані приміщення до розгляду Господарським судом Львівської області пов'язаної справи №914/1193/17 та набрання рішенням у цій справі законної сили, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду в межах справи №914/1193/17 позовних вимог ТОВ-ТВФ "Львівкнига" про визнання Договору оренди індивідуального визначеного нерухомого майна №153 від 04.04.2007 таким, що продовжив свою дію, та визнання за ТОВ-ТВФ "Львівкнига" права користування спірним нежитловим приміщенням можуть бути встановлені обставини, що вплинуть на оцінку доказів у справі №914/803/17 при вирішенні спору про зобов'язання ТОВ-ТВФ "Львівкнига" звільнити орендоване нежитлове приміщення, та матимуть преюдиційне значення при встановленні судом у справі №914/803/17 обставин наявності у відповідача права користування спірним майном на підставі пролонгованого договору оренди нежитлового приміщення.

Отже, місцевий господарський суд дійшов висновку про пов'язаність справ №914/803/17 та №914/1193/17 та неможливість вирішення спору щодо обов'язку відповідача звільнити орендоване приміщення в межах справи №914/803/17 без зупинення провадження до прийняття рішення по суті спору у справі №914/1193/17 за позовом орендаря про продовження правовідносин оренди та визнання за ним права користування спірним нерухомим майном.

Апеляційний суд, переглядаючи ухвалу місцевого господарського суду від 19.06.2017 в апеляційному порядку, не погодився з висновками суду першої інстанції про зупинення провадження у справі №914/803/17 до розгляду господарським судом по суті справи №914/1193/17, скасував оскаржувану ухвалу, а справу №914/803/17 передав на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційний суд виходив з того, що як на підставу позову у справі №914/803/17 позивачі 1, 2 посилаються на припинення правовідносин оренди за Договором оренди індивідуального визначеного нерухомого майна №153 від 04.04.2007, строк дії якого закінчився 04.04.2017, у зв'язку з чим у відповідача, як орендаря, виник обов'язок з повернення орендодавцеві (позивачу-2) спірного нежитлового приміщення.

Разом з тим, в обґрунтування позовних вимог у справі №914/1193/17 відповідач-орендар посилається на положення статті 777 ЦК України та статті 285 ГК України про переважне право орендаря перед іншими суб'єктами господарювання на пролонгацію договору оренди, строк дії якого закінчився; при цьому, про правові підстави, на яких відповідач користується спірним нежитловим приміщенням після припинення орендних правовідносин, у позові відповідача не зазначено.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час розгляду спору у справі №914/803/17 щодо звільнення відповідачем-орендарем спірного нежитлового приміщення місцевому господарському суду необхідно з'ясувати наявність (відсутність) між сторонами спору (орендарем та орендодавцем) дійсних орендних правовідносин, при цьому, встановлення таких обставин не пов'язане з розглядом в межах справи №914/1193/17 спору щодо реалізації орендарем права на продовження строку дії договору оренди та визнання за ним права користування спірним нерухомим майном.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції за змістом оскаржуваної постанови та вважає їх такими, що не відповідають положенням статті 79 ГПК України про зупинення провадження у справі господарським судом.

Статтями 759, 763 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір найму укладається на строк, встановлений договором.

При цьому, положеннями статті 777 ЦК України визначено переважне перед іншими особами право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк.

Отже, при розгляді спорів, що виникають між суб'єктами господарювання у зв'язку з припиненням орендних правовідносин, господарським судам необхідно враховувати переважне перед іншими особами право орендаря, який належно виконував обов'язки за договором найму, строк якого закінчився, на укладення договору найму на новий строк. При цьому, ігнорування національними судами такого права добросовісного орендаря не узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо захисту права власності та є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у Постанові №17/068 від 17.05.2017 у справі №914/433/16.

При вирішенні в межах справи №914/803/17 спору щодо обов'язку відповідача-орендаря звільнити спірне нежитлове приміщення у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди місцевому господарському суду необхідно врахувати переважне перед іншими особами право орендаря на укладення договору оренди спірного нерухомого майна на новий строк, щодо реалізації якого відповідачем-орендарем виник спір, що є предметом розгляду місцевого господарського суду у справі №914/1193/17.

Отже, зупинення судом першої інстанції провадження у справі №914/803/17 до прийняття рішення по суті спору у справі №914/1193/17, зважаючи на обмеження повноважень господарського суду щодо розгляду справи позовними вимогами згідно статті 83 ГПК України та неможливість суду під час розгляду справи №914/803/17 за позовом про звільнення відповідачем спірного нежитлового приміщення самостійно встановити обставини продовження строку дії договору оренди та наявності у відповідача права користування спірним майном, відповідає положеннями статті 79 ГПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції відповідно до статей 1115, 1117 ГПК України, дійшла висновку про скасування постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі №914/803/17 як такої, що прийнята з порушенням норм процесуального права, та залишення в силі ухвали Господарського суду Львівської області від 19.06.2017, висновки за змістом якої відповідають положенням статей 79, 83 ГПК України та узгоджуються з практикою Верховного Суду України при розгляді спорів, що виникають при припиненні орендних правовідносин.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю - торгово-виробничої фірми "Львівкнига" задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі №914/803/17 скасувати, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.06.2017 залишити в силі.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Ю. Поліщук

О.С. Удовиченко