ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" листопада 2017 р. Справа № 918/600/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р.,

при секретарі судового засідання В'юненко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на бездіяльність заступника начальника Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Черухи В.М.

у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод"

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 79 150,00 грн.

орган виконання рішення суду: Рівненський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області

За участі представників:

від позивача: ОСОБА_4 (довіреність №НАР319733 від 14.09.2015 року);

від відповідача: Губар Н.В. (довіреність б/н від 30.11.2016 року);

від органу ДВС: Черуха В.М. (довіреність №15688 від 14.08.2017 року).

ВСТАНОВИВ:

03.06.2015 р. до Господарського суду Рівненської області від ОСОБА_3 надійшла позовна заява від 28.05.2015 року про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 79 150,00 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.07.2015 р. позов задоволено частково та стягнено з Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 59 520,80 грн.

Цим же рішенням стягнено з Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" в доход Державного бюджету судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

17.08.2015 р. на виконання вказаного рішення Господарським судом Рівненської області видано відповідні накази.

19.10.2017 р. боржник, не погоджуючись з бездіяльністю державного виконавця, яка допускалася в ході примусового виконання наказу № 918/600/16 від 17.08.2015 року, подав через відділ канцелярії та документального забезпечення суду відповідну скаргу від 17.10.2017 року.

Ухвалою суду від 19.10.2017 р. вищезазначену скаргу прийнято до розгляду у судовому засіданні на 01.11.2017 р.

У судовому засіданні 01.11.2017 р. представник боржника наполягав на задоволенні скарги, в свою чергу стягувач та ДВС України проти скарги заперечили, просили суд в її задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення представників сторін та ДВС України, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин скарги в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення її по суті, суд зазначає наступне.

17.08.2015 року на виконання рішення суду від 16.07.2015 року у справі № 918/600/15 видано наказ, яким стягнено з Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 59 520,80 грн.

22.12.2016 року постановою органу ДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу № 918/600/15 від 17.08.2015 року.

22.12.2016 року постановою органу ДВС вказаний наказ у порядку ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" приєднано до зведеного виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи 04.10.2017 р. ТОВ «Декорт.» звернулося з письмовою заявою до заступника начальника Рівненського районного відділу РРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Черухи В.М. з вимогою зупинити виконавчі дії в межах семи виконавчих проваджень, що об`єднані у зведене виконавче провадження № 53210698 у зв`язку із зверненням заінтересованої особи до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

З зазначеного вбачається, що ТОВ «Декорт.», звернулося до ДВС України із заявою про зупинення виконавчих дій у зв'язку із заміною вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону, як доказ необхідності зупинення виконавчого провадження, було надано в додатках до заяви (про зупинення) 7 копій заяв від 04.10.2017р. про заміну боржника правонаступником із відмітками канцелярії господарського суду Рівненської області.

З аналогічною заявою до Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області 04.10.2017р. звернулося ПАТ «Завод «Технопривод».

05.10.2017 р. ДВС України була надана відповідь для боржника, щодо заяви про зупинення виконавчого провадження, в якій Черуха В.М. вказав на відсутність підстав для задоволення заяви про зупинення зведеного виконавчого провадження, а тому не зупинив виконавчих дій.

На переконання ПАТ «Завод «Технопривод» така бездіяльність ДВС України, яка полягала у невиконанні п.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у не зупиненні виконавчих дій в межах виконавчих проваджень на підставі поданих заяв, суперечать нормам закону, а тому скаржник просить суд визнати бездіяльність ДВС України незаконною та винести окрему ухвалу щодо незаконної бездіяльності Черухи В.М.

З урахуванням наведених обставин справи, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону

Згідно ч.5 ст. 15 того ж Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

З зазначених норм права суд вбачає, що державний виконавець зупиняє виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін у виконавчому провадженні та зверненні заінтересованої особи з відповідним клопотанням.

Наведені норми права, чітко вказують, що зупинення виконавчого провадження відбувається тільки в тому випадку, коли має місце вибуття однієї із сторін у виконавчому провадженні.

Разом з тим, звертаючись із відповідною заявою про зупинення виконавчого провадження, ні заінтересованою стороною (ТОВ «Декорт.»), ні боржником (ПАТ «Завод «Технопривод») не надано для ДВС України, жодних доказів того, що боржник у виконавчому провадженні вибув, хоча такі докази, є основною підставою для зупинення виконавчого провадження.

На переконання суду, в законі зазначено про вибуття однієї із сторін, як на основну підставу зупинення виконавчого провадження, для того, щоб сторони, не могли недобросовісно користуватися даною нормою Закону та затягувати процес виконання рішення суду.

Про вірність такого судження, також свідчить те, що в законі зазначено, що виконавець за заявою сторони також має право звернутися із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, тобто, зацікавлена особа, подає усі необхідні документи, які свідчать про вибуття сторони у виконавчому провадженні і державний виконавець, вбачаючи, що таке вибуття дійсно відбулося, звертається уже до суду.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З урахуванням усього зазначеного вище, суд вбачає, що заступник начальника Рівненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області правомірно відмовила для ТОВ «Декорт.» та ПАТ «Завод «Технопривод» в зупиненні виконавчих проваджень, оскільки зазначені особи не долучили до заяви жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вибуття сторони у виконавчому провадженні (боржника).

Відтак, у ДВС України не було підстав для зупинення виконавчих проваджень на які вказували ТОВ «Декорт.» та ПАТ «Завод «Технопривод».

Подання скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби в порядку ст. 121-2 ГПК України має на меті відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, оскільки заяви ТОВ «Декорт.» та ПАТ «Завод «Технопривод» були подані без будь яких підтверджуючих документів, які б вказували на вибуття боржника, відтак ДВС України не було допущено бездіяльність у вигляді не зупинення виконавчих проваджень, а тому суд визнає доводи скаржника неправомірними та надуманими в цій частині скарги відмовляє в її задоволенні.

Також, скаржник просив суд винести окрему ухвалу, щодо Черухи В.М., щодо цієї вимоги суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу. Окрему ухвалу може бути оскаржено в установленому цим Кодексом порядку. Якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування.

Як встановлено судом вище, Черухою В.М. не було допущено бездіяльності, а отже вимога, щодо винесення окремої ухвали, щодо незаконної бездіяльності є безпідставною та надуманою, а тому суд в цій частині скарги відмовляє.

Враховуючи усе наведене вище, суд визнає доводи скаржника неправомірними і безпідставними, не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому скаргу відхиляє.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Завод «Технопривод» від 17.10.2017 р. щодо визнання бездіяльності заступника начальника Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Черухи В.М. щодо не вчинення відповідних дій із зупинення виконавчих дій в межах виконавчих проваджень незаконною та щодо винесення окремої ухвали, щодо незаконної бездіяльності головного деравжного виконавця Черухи В.М., пов`язаної з не зупиненням виконавчих дій .

2. Ухвалу направити учасникам провадження у справі та Рівненському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Суддя Войтюк В.Р.