ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.10.2017 Справа № 904/8669/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

про стягнення 29 525,91 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Кожемятов К.М. - довіреність № 3414/01 від 03.10.17;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 29525,91 грн., 22804,66 грн. - основний борг, 4009,82 грн. - інфляційні втрати, 873,56 грн. - 3% річних, 1162,21 грн. - пеня та 675,66 грн. - штраф.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору про купівлю-продаж теплової енергії № 815/1585 від 29.01.2014.

Ухвалою суду від 02.10.2017 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 31.10.2017.

Позивач в судове засідання з'явився, надав пояснення, відповіді на поставлені питання та документи. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами. В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 31.10.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторони, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Криворізька теплоцентраль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», далі - позивач, теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач, покупець) 29.01.2014 було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 815/1585 (далі - договір), відповідно до умов якого теплопостачальна організація - продавець бере на себе зобов'язання постачати споживачеві - покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач - покупець зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1 договору). Теплова енергія постачається споживачу - покупцю в обсягах згідно з Додатком 1 до цього Договору що є його невід'ємною частиною, на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду; гаряче водопостачання - протягом року (за наявності виділеного об'єму породного газу) (п. 2.1 договору). Споживач - покупець зобов'язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни визначені договором (п. 3.2.5 договору). Цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 31.12.2014 року, з урахуванням частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін (п.п. 10.1, 10.3 договору).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України, визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач виконав умови договору. У період з січня 2015 року по березень 2017 року надав відповідачу послуги (поставив теплову енергію) на загальну суму 23567,53 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаним обома сторонами (а.с. 23-37).

Відповідно до п. 6.2 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.3 договору визначено, що оплата за теплову енергію здійснюється споживачем - покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п'ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем - покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача - покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача - покупця за цим договором.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту споживачем - покупцем теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Відповідач порушив умови договору, і сплатив вартість поставленої теплової енергії частково. У зв'язку із цим у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 22804,66 грн.

Доказів оплати вищевказаної заборгованості відповідачем до суду не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 22804,66 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7.3 договору, за порушення строків сплати споживачем - покупцем за отриману теплову енергію, у нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено у три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За порушення умов договору позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 1162,21 грн. за період з 21.11.2016 по 30.08.2017 та штраф у розмірі 675,66 грн. Господарський суд, перевіривши надані позивачем розрахунки пені та штрафу, встановив, що останні відповідають вимогам чинного законодавства України, дійсним обставинам справи, правильно враховують періоди нарахувань та не містять арифметичних помилок. А тому, вимоги про стягнення пені та штрафу слід задовольнити повністю у розмірі 1162,21 грн. та 675,66 грн. відповідно.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 873,56 грн. за період з 21.02.2015 по 30.08.2017 та інфляційні втрати у розмірі 4009,82 грн. за період березень 2015 року -серпень 2017 року.

Розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, відповідає дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань, а тому позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю у розмірі 4009,82 грн.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних не відповідає вимогам чинного законодавства, неправильно враховує періоди нарахувань за заборгованістю яка виникла за поставлену теплову енергію у листопаді 2015 року, та у лютому-березні, листопаді 2016 року. А саме, позивачем не враховано, що за цими зобов'язаннями останній день оплати припадає на вихідний день. Відповідно до ст. 254 ЦК України, останнім днем закінчення строку, у таких випадках, є перший за ним робочий день. За розрахунком суду, 3% річних за цей самий період складають 873,15 грн.

За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 193, 275 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 525, 526, 609, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ідентифікаційний код 00130850) основний борг у розмірі 22804,66 грн., пеню у розмірі 1162,21 грн., штраф у розмірі 675,666 грн., інфляційні втрати у розмірі 4009,82 грн., 3% річних у розмірі 873,15 грн. та 1559,98 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 06.11.2017

Суддя М.О. Ніколенко