номер провадження справи 17/98/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 Справа № 910/8403/17

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва, 03049, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 11/15

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ВЕКСТОР, 69000, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 63

про стягнення 2 466 грн. та вчинити певні дії

суддя Корсун Віталій Леонідович

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 03.03.17 № 357

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

10.08.17 до господарського суду Запорізької області згідно ухвали господарського суду міста Києва від 13.07.17 у справі № 910/8403/17 за територіальною підсудністю надійшла справа № 910/8403/17 за позовом публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва (далі ПАТ Українська залізниця в особі в особі філії ЦЗВ) до товариства з обмеженою відповідальністю ВЕКСТОР (далі ТОВ ВЕКСТОР) про зобовязання відповідача здійснити заміну неякісної продукції на продукцію належної якості та стягнення з відповідача 2 466 грн. штрафних санкцій.

10.08.17 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено справу № 910/8403/17 до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 10.08.17 судом прийнято справу № 910/8403/17 до свого провадження, якій присвоєно № провадження 17/98/17. Судове засідання призначено на 30.08.17.

У звязку із неявкою в засідання суду 30.08.17 представників сторін, а також враховуючи не подання сторонами витребуваних судом доказів, ухвалою від 30.08.17 судом розгляд справи № 910/8403/17 відкладено на 26.09.17.

Ухвалою від 26.09.17 судом продовжено строк вирішення спору по даній справі на 15 днів до 25.10.17, розгляд справи відкладено на 25.10.17

Ухвалою від 23.10.17 відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва за вих. від 03.10.17 № ЦЗВ-20/4140 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 25.10.17, на підставі ст. ст. 821, 85 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представника позивача повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судовому засіданні 25.10.17 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 17.05.17 № ЦЗВ-20/1958, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що продукція, поставлена відповідачем за договором від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01, який укладено між сторонами, а саме 1 штука втулки циліндра 14Д40.36сб-1, зав. № 33-7-16 є неякісною. З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 14, 526, 610, 611 ЦК України, просить суд зобовязати відповідача здійснити заміну неякісної втулки циліндра 14Д40.36сб-1, зав. № 33-7-16 у кількості 1 штука неналежної якості на продукцію належної якості та стягнути з відповідача 20 % штрафу в розмірі 2 466,00 грн. відповідно до п. 10.4. договору.

Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ... У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців …

Згідно із відомостями отриманими на безкоштовний запит суду з офіційного сайту Міністерства юстиції України: https://usrinfo.minjust.gov.ua (роздруківка з сайту долучена до матеріалів справи), станом на час розгляду справи № 910/8403/17 в суді місцезнаходженням відповідача є: 69000, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 63.

Ухвали суду про прийняття справи № 910/8403/17 до провадження від 10.08.17, про відкладення розгляду справи від 30.08.17 та про продовження строку розгляду справи від 26.09.17 направлені ТОВ ВЕКСТОР за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 63.

При цьому, до господарського суду повернулись ухвали цього суду про прийняття справи № 910/8403/17 до провадження від 10.08.17 та про відкладення розгляду справи від 30.08.17 із відміткою (довідкою) відповідного територіального поштового відділення УДППЗ «Укрпошта» із причиною повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що відповідач про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином у відповідності із приписами закону. Підстави неявки відповідача суду не відомі.

За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами та поясненнями представника позивача в порядку ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача в судовому засіданні 25.10.17, суд

ВСТАНОВИВ:

23.05.16 між Філією «Центр забезпечення виробництва» публічного акціонерного товариства Українська залізниця», що діє від імені та з інтересах публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКСТОР» (Постачальник) укладено договір поставки № ЦЗВ-01-02616-01, за умовами якого (п. 1.1.), Постачальник зобовязався поставити та передати у власність, а Замовник прийняти та оплатити Продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невідємною частиною Договору, на умовах, що викладені в цьому Договорі.

Найменування Продукції: частини залізничних локомотивів, трамвайних моторних вагонів і рухомого складу; кріплення та арматура і їхні частини; механічне устаткування для керування рухом (запасні частини до тепловозів серії 2ТЕ116, 2М62, 2ТЕ10 (п. 1.2. договору).

Пунктом 1.3. договору визначено, що виробником продукції є: ПАТ «Тепловозоремонтний завод», м. Полтава, Україна (продукція поз. 1 Специфікації № 1 даного Договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, ціна визначається даним договором і приймається сторонами: в національній валюті України гривні, на умовах СРТ (перевезення оплачено до…) пункт призначення склад матеріальних ресурсів філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця», Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 48.

Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у Специфікації до даного Договору. Ціна продукції, узгоджена у Специфікації до даного Договору, включає: вартість продукції, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати ПОСТАЧАЛЬНИКА згідно п. 5.1.

Згідно із п. 4.3. договору, загальна сума даного Договору на момент його підписання складає - 2 394 075,00 грн., крім того ПДВ 20% - 478 815,00 грн., що разом становить 2 872 890,00 грн.

За умовами п. 5.1 договору, Постачальник здійснює поставку Продукції автомобільним транспортом на умовах СРТ (Перевезення сплачено до...) пункт призначення - склад матеріальних ресурсів філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця», Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко,48 (відповідно до вимог «ІНКОТЕРМС» ред. 2010 р.). Вантажовідправником Продукції може бути третя особа, зазначена Постачальником.

Відповідно до п. 5.2. договору, поставка Продукції проводиться партіями протягом терміну дії договору тільки після письмової рознарядки Замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Замовника до прийому Продукції (…). Кожна партія продукції постачається протягом 30 календарних днів з дати письмової рознарядки Замовника, якщо інше не вказано у рознарядці.

Згідно із п. 5.3. договору, датою поставки Продукції вважається дата приймання цієї Продукції Замовником на складі матеріальних ресурсів філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця» Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко 48, що підладжується належно оформленою видатковою накладною, довіреністю або ОСОБА_2 прийому-передачі.

Положеннями пунктів 6.1.-6.4. договору закріплено, що оплата за кожну партію поставленої Продукції по даному Договору проводиться Замовником протягом 40 календарних днів після дати поставки партії Продукції, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію, обумовлену згідно з п. 5.2. та при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства України (п. 6.1.). Датою оплати вважається дата відправлення коштів Замовником за банківськими реквізитами Постачальника (п. 6.2.). Остаточні фінансові взаєморозрахунки Сторони здійснюють після підписання ОСОБА_2 звірки, який складається і підписується уповноваженими Сторонами (п. 6.3.). У разі постачання Продукції, що не відповідає якості та/або, асортименту, та/або комплектності та/або кількості, Замовник має право відстрочити оплату за поставлену неякісну Продукцію до заміни вказаної Продукції. В такому разі Замовнику не нараховуються штрафні санкції та збитки (п. 6.4.).

За умовами п. 7.1. договору, приймання Продукції Замовником здійснюється на підставі підтвердження наступних документів:

- рахунку - фактури;

- видаткової накладної або ОСОБА_2 прийому-передачі, підписаного представником Постачальника, який Замовник повинен підписати після прийняття продукції;

- податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства України;

- товаро-транспортної накладної;

- документів, що підтверджують якість продукції, зазначених у п. 2.2. договору;

- пакувальних аркушів.

Відвантажувальні і платіжні документи повинні надаватись Замовнику протягом 5 днів з моменту відвантаження Продукції, але не пізніше другого числа місяця, наступного за місяцем в якому проводилось відвантаження Продукції.

Згідно із п. 7.2. договору, приймання Продукції по кількості, по якості проводиться Замовником або кінцевим одержувачем Продукції, відповідно до Інструкції № П-6 від 15.06.65 «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству» та Інструкції № П-7 від 25.04.66 «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству», затв. Держарбітражем з наступними змінами та доповненнями.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що у разі виявлення невідповідності асортименту, та/або кількості, та/або якості, та/або комплектності продукції при прийманні, Постачальник в погоджений термін, але не пізніше 20 (двадцяти) днів, робить за свій рахунок постачання недопоставленої або заміну невідповідної асортименту, неякісної продукції, або усуває виявлені дефекти.

Відповідно до п. 13.7. договору, термін дії даного договору встановлюється з моменту його підписання до 31.12.16, а вразі наявності потреби Замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою направленими на адресу Постачальника та в частині оплати - до повного виконання.

Згідно із Специфікацію № 1 до договору поставки від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01 (т. 1, арк. с. 53), поставці підлягає наступна продукція:

- код ДК ПП 30.20.4 34631000-9;

- код ТМЦ 7173530;

- найменування продукції згідно документації конкурсних торгів: втулка циліндру в зборі;

- креслення продукції згідно документації конкурсних торгів: 14Д40.36спч-1-02 (14Д40.36-1-01 БМЗ зап СБ);

- найменування продукції (запропоновано постачальником): втулка циліндру в зборі 14Д40.36сб-1;

- позначення нормативно-технічної документації (ТУ У) (запропоновано постачальником): ТУ У 32.01124483.003-2000;

- од. вим.: шт.;

- кіл-ть: 223;

- ціна грн.., без ПДВ 10 275,00;

- сума в грн., без ПДВ 2394075,00.

Всього вартість продукції складає 2 872 890,00 грн. з ПДВ за 233 шт. зазначено, що ціна зазначена на умовах СРТ (Перевезення сплачено до...) пункт призначення - склад матеріальних ресурсів філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця», Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 48 (відповідно до вимог «ІНКОТЕРМС» ред. 2010 р.).

Відповідно до рознарядки від 29.06.16 № ЦЗВ-20/3062, на виконання умов договору поставки позивач звернувся до відповідача з дозволом на поставку продукції за договором від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01 та підтвердив готовність філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця» до її (продукції) прийому.

В акті від 25.08.16 № 84 приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю зазначено:

- отримувач РФ «Львівська залізниця» Локомотивне депо Львів-Захід;

- місце складання акта продукції (товарів) Т4-1;

- комісія у складі: Т4ЗП-1 - ОСОБА_3, Т 4І-1 - ОСОБА_4 та Т4МС-1 - ОСОБА_5;

- назва постачальника: СП «Служба матеріально-технічного забезпечення»;

- назва та адреса виробника (відправника) ПАТ «Тепловозоремонтний завод», м. Полтава;

- за документами постачальників зазначались, що за транспортною накладною та фактично надійшло: втулки циліндра 14Д40.36сб-1 в кількості 2 шт.:

- дефекти продукції відсутні;

- висновок комісії: продукція придатна до експлуатації.

03.11.16 комісією у складі : в.о ТЧЗП-1 ОСОБА_2, ТЧІ-І ОСОБА_4, ТЧМ-1 ОСОБА_5, технік ОСОБА_6 складено ОСОБА_2 комісійного огляду втулки циліндра кресл. 14Д40.36сб-1 зав. № 33-7-16, згідно якого, комісією встановлено наступне:

1. Відколювання нижньої частини верхнього поясу під постановку кільця СЧ102.107.425.

2. Втулка циліндра виробництва ПАТ «Тепловозоремонтний завод» м. Полтава. Дата випуску 15.07.16.

3. Зібрана в циліндровий комплект та встановлена на тепловоз 2М62у-0160А 25.08.16

4. Пробіг з дати встановлення становить 16 005 км.

Листом від 15.12.16 № ЦЗВ-20/10824 позивач звернувся до відповідача в якому зазначав, що … на адресу філії «ЦЗВ» ПАТ «Українська залізниця» надійшов лист із структурного підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» щодо виходу з ладу втулки циліндра в зборі 14Д40.36сб-1 (номенклатурний номер 7173530) у кількості 1 шт., виробництва ПАТ «Тепловозоремонтний завод», яка була поставлена (продукція) за договором від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01 укладеним між філією «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця» та ТОВ «Векстор». Крім того, у вказаному листі позивач просив відповідача в найкоротший термін направити уповноваженого представника до виробничого підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Львів, вул. Таллінська, 1 (ТЧ-1). Про прийняте рішення та вжиті заходи письмово інформувати філію «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця». Оригінал двостороннього акту направити на адресу філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця».

Доказів направлення вказаного листа відповідачу (опису вкладення, фіскального чеку, тощо) позивач суду не надав. Крім того, докази отримання вказаного листа відповідачем матеріали цієї справи також не містять.

07.04.17 позивачем відповідачу направлено претензію від 06.04.17 № ЦЗВ-20/1402 з проханням здійснити заміну неякісної втулки циліндра 14Д40.36сб-1, зав. № 33-7-16 у кількості 1 шт. та сплатити штрафні санкції в розмірі 2 466,00 грн.

Направлення позивачем вказаної вище претензії з копіями актів від 25.08.16 № 84 та від 03.11.16 на адресу ТОВ «ВЕКСТОР» (04119, м. Київ, вул. Якіра, буд. 10А) підтверджується списком згрупованих поштових відправлень від 07.04.17, фіскальним чеком від 07.04.17 № 4790 та описом вкладення у цінний лист від 07.04.17 (т. 1, арк. с. 18-20).

Враховуючи, що відповідач відповіді на претензію не надав, неякісну продукцію не замінив, штрафні санкції не сплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Дослідивши надані позивачем письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявні матеріали справи свідчать, що протоколом обшуку від 28.04.17 слідчим слідчої групи ГСУ НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_7 розглянувши матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002980 20.10.16 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. від 24.04.17 ... проведено обшук у начальника управління закупівельних процедур Філії Центр забезпечення виробництва ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_8 (працює в м. Києві, проспект Повітрофлотський, 17-Б). … В ході проведення обшуку виявлено та вилучено … у т.ч. договір № ЦЗВ-01-02616-01 від 23.05.16 (Конрагент ТОВ «Вектор») з додатковими угодами № 1 від 04.07.16 та № 2 від 30.12.16., загальна кількість аркушів - 12).

Вбачається, що вказаним протоколом працвниками правоохоронного органу було вилучено договір, на підставі якого позивач у цій справі просить суд на підставі відповідного рішення господарського суду зобовязати відповідача у цій справі здійснити заміну неякісної втулки циліндра 14Д40.36сб-1 зав. № 33-7-16 у кількості 1 штука неналежної якості на продукцію належної якості та стягнути з відповідача 2 466,00 грн. штрафу до п. 10.4. договору.

При цьому, не зважаючи на те, що ухвалою від 10.08.17 про прийняття справи № 910/8403/17 до свого провадження судом (суддя Корсун В.Л.) було запропоновано позивачу надати до матеріалів справи договір поставки (оригінал для огляду належним чином посвідчені копії до матеріалів справи) від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01 з усіма додатками, специфікаціями, додатковими угодами, позивач взагалі не повідомив суд про наявність додаткових угода № 1 від 04.07.16 та № 2 від 30.12.16 до договору поставки від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01, укладеного між позивачем та відповідачем у цій справі та не надав суду вказані додаткові угоди.

Більш того, не повідомив суду про наявність підстав, які перешкоджають позивачу надати такі додаткові угоди суду.

Згідно із ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підстави виникнення господарських зобов'язань визначені в ст. 174 ГК України. Так, зокрема, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 2. ст. 639 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3).

Частиною 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частинами 1, 7 ст. 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1). До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2).

Частиною 1 ст. 265 ГК України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ч. 1 ст. 673 ЦК України закріплено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Статтею 675 ЦК України закріплені гарантії якості товару, товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ч. 1). Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк) (ч. 2). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором (ч. 3).

За приписами ч. 1 ст. 676 ЦК України, гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно із ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Статтею 679 ЦК України унормовано, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

За приписами ч. 3 та ч. 4 ст. 680 ЦК України, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку… (ч. 3). …Покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, на який встановлений строк придатності, якщо вони виявлені протягом строку придатності товару (ч. 4).

У відповідності із нормами ст. 709 ЦК України, продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов'язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Доставка товару продавцеві та його повернення покупцеві здійснюються продавцем або виготовлювачем, а в разі невиконання ними цього обов'язку або відсутності продавця чи виготовлювача в місцезнаходженні покупця повернення товару може бути здійснене покупцем за їхній рахунок (ч. 1). Вимога покупця про заміну товару підлягає негайному задоволенню, а в разі необхідності перевірки якості товару - протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. У разі відсутності необхідного товару вимога покупця про заміну товару підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу покупця про заміну товару у встановлені строки неможливо, покупець на свій вибір має право пред'явити продавцеві або виготовлювачу інші вимоги відповідно до ст. 708 цього Кодексу (ч. 2).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідачем на виконання умов наведеного вище договору поставки від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01 була поставлена продукція, зокрема, втулка циліндру 14Д40.36сб-1 заводський № 33-7-16.

25.08.16 втулку циліндру 14Д40.36сб-1, заводський № 33-7-16 було введено в експлуатацію, а саме встановлено на тепловоз 2М62у-0160А, а згодом в процесі роботи було виявлено дефекти зазначеної втулки циліндра, що підтверджується актом від 03.11.16, який складено в односторонньому порядку ТЧ-1, м. Львів.

Відповідно до частини 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Також, згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників (пункти 2.4 та 2.15 вказаного Положення).

Посилаючись на подання необхідних документів, які підтверджують факт здійснення господарських операцій, позивач залишив поза увагою, що загальний порядок виконання постачальником зобов'язань за договором поставки передбачає надання продавцем первинних документів, які для надання їм юридичної сили та доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, від імені якого складено документ, назва документа, дата та місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі), посади, підписи та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та складання первинного документу, та належно уповноважених діяти від особи одержувача.

ОСОБА_9 наданих позивачем до матеріалів справи, а саме ОСОБА_9 підтвердження прийому товару по кількості від 01.10.16 № ЗЧЛ16-190, від 31.08.16 № ЗЧЛ16-147, від 03.08.16 № ЗЧЛ16-123 та ОСОБА_9 від 03.11.16, які складені та підписані позивачем в односторонньому порядку, не можуть вважатись належним доказом передачі відповідачем позивачу товару в розумінні статті 33 ГПК України, оскільки не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Інших доказів на підтвердження факту передачі товару за наведеним вище у тексті цього рішення договором поставки позивачем суду не надано.

За умовами п. 7.1. договору, приймання Продукції Замовником здійснюється на підставі підтвердження наступних документів:

- рахунку - фактури;

- видаткової накладної або ОСОБА_9 прийому-передачі, підписаного представником Постачальника, який Замовник повинен підписати після прийняття продукції;

- податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства України;

- товаро-транспортної накладної;

- документів, що підтверджують якість продукції, зазначених у п. 2.2. договору;

- пакувальних аркушів.

Однак, жодного із вказаних в п. 7.1. договору документів позивачем не надано суду для вивчення та підтвердження виконання вказаного договору.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження виконання в повному обсязі положень п. 7.1. договору поставки від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01 (приймання Продукції Замовником здійснюється на підставі підтвердження наступних документів: рахунку - фактури; видаткової накладної або ОСОБА_9 прийому-передачі, підписаного представником Постачальника, який Замовник повинен підписати після прийняття продукції; податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства України; товаро-транспортної накладної; документів, що підтверджують якість продукції, зазначених у п. 2.2. договору; пакувальних аркушів), суд, з незалежних від нього причин, позбавлений можливості за наявними станом на час прийняття процесуального рішення у справі матеріалами встановити, що у спірних правовідносинах між сторонами у цій справі мало місце порушення відповідачем свого обовязку за Договором щодо поставки продукції належної якості.

У звязку з викладеним, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту поставки товару відповідачем неналежної якості.

А тому, як наслідок, судом, через недоведеність, відмовляється у задоволенні позовних вимог у цій справі в повному обсязі. .

При цьому, приймаючи до уваги твердження позивача про неможливість надання визначених п. 7.1. вказаного договору документів з посиланням на протокол обшуку від 28.04.17, згідно із змістом якого в ході проведення обшуку на другому поверсі приміщення Філії «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Українська залізниця» за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 11/15 за участю заступника директора філії ОСОБА_10 були оглянуті та вилучені видаткові накладні та вимоги № ФАС16-2173 від 08.08.16 та від 05.08.16 (вказано під порядковим номером 18), … № ФАС16-2513 від 12.09.16 та від 02.09.16 (вказано під порядковим номером 27), … № ФАС16-3037 від 12.10.16 та від 04.10.16 (вказано під порядковим номером 28), … копія додаткової угоди № 1 від 04.07.16 до договору поставки від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01 (порядковий номер 65) та … копія додаткової угоди № 2 до договору поставки від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01 (порядковий номер 47) суд виходить з того, що вилучення наведених у вказаному протоколі обшуку від 28.04.17 документів не звільняє позивача у цій справі від обовязку довести ті обставини, на які він (позивач) посилається у своєму позові. Тим більше, що з урахуванням вимог ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У звязку з чим, вказані твердження представника позивача судом визнаються необґрунтованими.

Також, з підстав наведених вище, судом залишається поза увагою твердження представника позивача про те, що через наявний вірус «ПЕТЯ» у бухгалтерській програмі позивач позбавлений можливості надати до суду у справу документи на підтвердження своїх доводів щодо змісту позовних вимог.

Крім того, судом враховано, що протоколом обшуку від 28.04.17 (наведеним вище) у позивача вилучено копію додаткової угоди № 1 від 04.07.16 до договору поставки від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01 та копію додаткової угоди № 2 до договору поставки від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01.

А тому, суд дійшов висновку про те, що позивач самоусунувся від свого обовязку, як сторони у справі, надати суду оригінали наявних додаткових угод за номерами 1 та 2 до договору поставки від 23.05.16 № ЦЗВ-01-02616-01. Тим більше, з урахуванням того, що про вказані додаткові угоди чомусь в тексті позовної заяви у цій справі взагалі мова не йдеться.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 42, 43, 45, 22, 32, 33, 34, 44, 49, 69, 75, 77, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 31.10.17.

Суддя В.Л. Корсун