УХВАЛА

17.10.2017Справа № 910/4009/15-г
За скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

За позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс"

про стягнення 32 2698 251, 22 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від скаржника (позивача) Гончар М.С. за дов.

від відповідача не з'явився.

від ВДВС не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 158-2013 від 05.12.2013 р. у розмірі 241 960 850, 00 грн., 56084 853, 80 грн. - заборгованості за процентами, 9 280 690, 14 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 525814, 97 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 1157 839, 83 грн. - заборгованість по 3 % річних, 10763355, 23 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту, 1 924847, 25 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № 158-2013 від 05.12.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" у справі № 910/4009/15-г задоволено та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість у розмірі 241960850, 00 грн., 56 084 853, 80 грн. - заборгованості за процентами, 9 280 690, 14 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 525814, 97 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 1157 839, 83 грн. - 3 % річних, 10 763 355, 23 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту та 1 924847, 25 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків.

05.05.2015 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ у справі №910/4009/15-г на виконання рішення суду від 15.04.2015.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 скасовано частково рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2016 у справі № 910/4009/15-г, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість у розмірі 241 960 850,00 грн., 56084853, 80 грн. - заборгованості за процентами, 9 280 690,14 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 525 814, 97 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 1 157 839,83 грн. - 3 % річних, 10 763355, 23 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту та 1 735 321,90 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" в дохід Державного бюджету України 73036, 15 грн. судового збору за подання позивачем позову до суду.

31.10.2016 Господарським судом міста Києва видано відповідні накази у справі №910/4009/15-г.

30.06.2017 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" подано скаргу на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України неправомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з тим, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансового платежу.

Вказана скарга відповідала вимогам ч. 1 ст. 121-2 ГПК України, суд прийняв скаргу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 відкладено розгляд справи до 17.10.2017.

Представник відповідача та представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання 17.10.2017 не з'явились, проте були повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

Представник скаржника підтримав заявлену скаргу в повному обсязі та надав усні пояснення по суті спору.

29.05.2017 скаржником було направлено на виконання наказ Господарського суду міста Києва до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

16.06.2017 на адресу скаржника надійшло повідомлення Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в котрому державний виконавець посилається на відсутність підтвердження сплати авансового внеску.

ПАТ «ВіЕйБі Банк» було зазначено, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна Марина Анатоліївна звільнена від сплати авансового внеску за нормами ст. 3,4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як державний орган - державна спеціалізована установа, у зв'язку з чим просить суд задовольнити скаргу в повному обсязі.

Судом встановлено, що повідомленням від 06.06.2017 №54069943/20.1/12 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернутий виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

В даному повідомленні зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 26. Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягував додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотки суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи, однак стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску, що є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Відповідно до ч.1. п.1, п. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає правовий статус Фонду, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Пунктом 1, 4, 8 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказано, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку;приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, що підлягають обов'язковому зберіганню; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону.

Згідно із ч.ч.2.3. ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

Пунктом 4 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звертаючись із заявою про примусове виконання рішення, діяла від імені стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк», який відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не звільняється від сплати авансового внеску.

Доводи скаржника, щодо звільнення Фонду від внесення вказаного платежу, як державної установи є безпідставними, оскільки пред'явивши наказ до виконання щодо стягнення з боржника заборгованості, яка виникла на підставі цивільно-правової угоди, уповноважена особа фонду діяла від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

Крім того суд зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною установою, але державні установи не є державними органами, оскільки не мають державно-владних повноважень, тобто не є носіями державної влади, що є основною ознакою державних органів.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі №6-1521цс15 від 07.10.2015, згідно якої уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб діючи від імені сторони правочину не здійснює владних повноважень.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що скарга ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, оскільки дії державної виконавчої служби відповідали положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя І.І. Борисенко