ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2017р. Справа № 917/670/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХОЛДІНГ", вул. Ярославів вал, буд. 13/2, літера "Б", м. Київ, Україна, 36054

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервисная железнодорожная компания", пр-т Андропова, буд. 18, корп. 1, кімн. 17, приміщення XV, м. Москва, Російська Федерація, 115432

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967", вул. Котляревського, буд. 1/27, м. Полтава, 36020

про стягнення 2048250 російських рублів 00 коп. (962677 грн. 50 коп.)

Суддя Семчук О.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 2 від 01.07.2017р.);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХОЛДІНГ" (далі позивач/ ТОВ «УКРТРАНСХОЛДІНГ») звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервисная железнодорожная компания" (далі - відповідач-1/ТОВ "Сервисная железнодорожная компания") та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" (далі відповідач-2/ТОВ «Алчевське АТП 10967") про солідарне стягнення з відповідача-1 2048250,00 російських рублів та з відповідача-2 962677,50 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 умов договору № 01-09-2016 від 22.09.2016р., а також на те, що згідно договору поруки № 01-03042017 від 03.04.2017 відповідач-2 є поручителем перед позивачем за виконання відповідачем-1 свого обов'язку за договором № 01-09-2016 від 22.09.2016р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.05.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 04.07.2016р.

Для вручення відповідачу - ТОВ "Сервисная железнодорожная компания" копії ухвали про порушення провадження, господарський суд Полтавської області звернувся до Арбітражного суду м. Москви, Російська Федерація, з дорученням про вручення копії ухвали господарського суду Полтавської області у відповідності до ст. 5 Угоди "Про порядок вирішення спорів пов'язаних із здійсненням господарської діяльності" від 20.03.1992р.". У зв'язку з цим, провадження у справі № 917/670/17 було зупинено.

Ухвалами від 04.07.2017р. суд поновив провадження у справі, відклав розгляд справи на 12.09.2017р. та у зв'язку зі зверненням до Арбітражного суду м. Москви, Російська Федерація, з дорученням про вручення відповідачу копій ухвал господарського суду Полтавської області зупинив провадження у справі.

Ухвалами від 12.09.2017р. суд поновив провадження у справі № 917/670/17, відклав розгляд справи на 31.10.2017р. та у зв'язку зі зверненням до Арбітражного суду м. Москви, Російська Федерація, з дорученням про вручення відповідачу копій ухвал господарського суду Полтавської області зупинив провадження у справі.

25.09.2017р. до суду надійшла ухвала Арбітражного суду міста Москви від 06.09.2017р., якою останній ухвалив те, що судове доручення господарського суду Полтавської області про вручення ТОВ "Сервисная железнодорожная компания" копії ухвали господарського суду Полтавської області від 13.05.2017р. виконати не можливо у зв'язку з неявкою в судове засідання представника особи, у відношенні до якої виконується судове доручення.

Ухвалою від 31.10.2017р. провадження у справі було поновлено.

В судовому засіданні 31.10.2017р. представник позивача наполягав на задоволенні позову.

Відповідач-1 у клопотанні (вх. № 8359) повідомив, що вважає за необхідне змінити правовий статус ТОВ "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та як наслідок припинити провадження у справі в зв'язку з тим, що справа не підлягатиме розгляду в господарському суді Полтавської області.

Суд відмовив у вказаному клопотанні відповідача-1 оскільки чинним господарським процесуальним кодексом України не передбачено право відповідача чи суду на зміну правового статусу відповідача.

Відповідач-2 позов визнав.

В судовому засіданні 31.10.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

22.09.2016р. між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір № 01-09-2016 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору замовник (відповідач-1) доручає, а виконавець (позивач) зобов'язується надати послуги з виконання ремонту вагонів.

Згідно п. 1.2 договору предметом договору є робота по ремонту вантажних вагонів.

Виконавець зобов'язується розпочати виконання робіт з моменту отримання письмової заявки замовника на виконання робіт і надходження вагону (вагонів) в депо. Після закінчення виконання робіт виконавець зобов'язаний письмово повідомити замовнику про готовність вагонів до здачі. Вагон вважається прийнятим з ремонту якщо на нього виписана форма ВУ-36М і передано повідомлення "1354" (п. 2.3., 2.4. договору).

Відповідно до п. 4.2 договору вартість ремонту одного вагону визначається згідно додатку № 1.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що у разі заміни непридатних (чи заборонених до експлуатації) запасних частин, їх вартість письмово узгоджується сторонами договору впродовж 3 календарних днів, а вартість ремонту вагону, вказана в додатку №1, збільшується на вартість установленнях запасних частин.

Згідно додатку № 1 до договору вартість деповського ремонту визначена в сумі 69500 рос. руб. з ПДВ.

Додатком № 2 до договору вартість відремонтованих запасних частин для проведення заміни і додаткових робіт визначена "за погодженням".

Згідно додаткової угоди № 1 від 28.11.2016р. до договору позивач і відповідач-1 визначили, що вартість відремонтованої колісної пари з товщиною обода 40-45 мм складає 68250 руб. а вартість неремонтопридатної колісної пари 11000 руб. У разі заміни неремонтопридатної колісної пари, вона переходить у власність позивача, в результаті чого вартість відремонтованої колісної пари з товщиною обода 40-45 мм складатиме 57250 руб.

Відповідно до п. 4.6 договору порядок розрахунку за виконувані роботи здійснюється за наступною схемою: 50 відсотків оплати впродовж 2-х днів з моменту відправки вагону (вагонів) в ремонт і отримання транспортної інструкції (рахунок направляється разом з транспортною інструкцією), 50 відсотків за фактом здійснення робіт впродовж 10 календарних днів з моменту отримання рахунку-фактури і підписаного сторонами акту виконаних робіт.

Згідно актів виконаних робіт від 30.11.2016р. та від 31.12.2016р. позивач надав, а відповідач-1 прийняв послуги з виконання деповського ремонту рухомого складу на загальну суму 1014000,00 рос. руб. та 2208000,00 рос.руб. відповідно.

Позивач виставив відповідачу-1 рахунки фактури № 3 від 30.11.2016р. та № 9 від 31.12.2016р. на суму 1014000,00 рос. руб. та 2208000,00 рос.руб. відповідно.

Крім цього позивачем надано копію акту від 03.04.2017р., згідно якого позивач передав, а відповідач-1 прийняв акти виконаних робіт, форми ВУ-36, форми ВУ-23, форми ВУ-22, форми ВУ-35Р - на 20 вагонів, а також акти бракування колісних пар - на 10 вагонів і акти заміни і установки колісних пар - на 10 вагонів. Копії вказаних актів та форм надані позивачем та залучені до матеріалів справи.

Також позивачем надано копії заявок відповідача-1 № 14672 від 09.12.2016р., № 14413 від 05.12.2016р., № 12685 від 27.10.2016р. на плановий ремонт 21 вагона.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, за листопад і грудень 2016р. позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором на загальну суму 3222000 рос.руб., що підтверджується вищезазначеними актами виконаних робіт, а відповідач-1, в порушення договору, оплатив всього 1173750 рос.руб., що підтверджується наданими позивачем копіями платіжних доручень: №1 від 02.12.2016р. на суму 173750 рос. руб., № 2 від 07.03.2017р. на суму 500000 рос.руб., № 3 від 14.04.2017р. на суму 500000 рос.руб.

Також в матеріалах справи наявний підписаний обома сторонами акт звірки взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем-1, згідно якого станом на 10.04.2017р. заборгованість по договору становить 2548250,00 грн.

Таким чином, з врахуванням оплати здійсненої відповідачем-1 після підписання вказаного акту звірки, заборгованість відповідача-1 за надані позивачем послуги становить 2048250 рос.руб.

Також судом встановлено, що 03.04.2017р. між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір поруки № 01-03042017 (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1 договору поруки поручитель (відповідач-2) поручається перед кредитором (позивачем) за виконання боржником (відповідачем-1) свого обов'язку за договором № 01-09-2016 від 22.09.2016p., укладеним між позивачем та відповідачем-1.

Відповідач-2 поручається перед позивачем за виконання відповідачем 1 свого обов'язку в повному обсязі і відповідає перед позивачем за порушення зазначеного зобов'язання відповідачем-1.

Відповідно до п. 2 вищевказаного договору поруки у разі порушення відповідачем-1 зобов'язання, забезпеченого договором № 01-09-2016 від 22.09.2016p., відповідач-1 та відповідач-2 відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідач-2 відповідає перед позивачем в тому ж обсязі, що і відповідач-1, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту є) ст. 11 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (ратифіковано Постановою Верховної ОСОБА_1 України N 2889-ХІІ від 19.12.1992р.) цивільне законодавство однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав застосовується на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав згідно з такими правилами: права і обов'язки Сторін за угодою визначаються за законодавством місця здійснення, якщо інше не передбачене угодою Сторін.

Згідно з п. 3.1 Роз'яснень Президіуму Вищого господарського суду України № 04-5/608 від 31.05.2002р. «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій» права та обов'язки сторін за договором визначаються законодавством країни - місця укладення такого договору, якщо інше не передбачено угодою сторін.

У зв'язку з тим, що договір № 01-09-2016 було укладено у м. Києві, Україна, і у ньому не передбачено законодавство якої держави застосовувати, до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство України.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. І ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. І ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача-1 по договору № 01-09-2016 становить 2048250 рос.руб.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 03.05.2017р. станом на 28.04.2017р. офіційний курс російського рубля до гривні складає 0,47.

Таким чином, заборгованість за договором в гривнях складає 2048250 рос.руб х 0.47 = 962677,50 грн.

Позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідача -1 2048250,00 російських рублів та з відповідача - 2 962677,50 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення в солідарному порядку з відповідача-1 та з відповідача-2 2048250,00 російських рублів (еквівалентно 962677 грн. 50 коп.) є обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервисная железнодорожная компания" (пр-т Андропова, буд. 18, корп. 1, кімн. 17, приміщення XV, м. Москва, Російська Федерація, 115432; ОДГРН (основний державний реєстраційний номер 728) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" (вул. Котляревського, буд. 1/27, м. Полтава, 36020; ) в солідарному порядку, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХОЛДІНГ" (вул. Ярославів вал, буд. 13/2, літера "Б", м. Київ, Україна, 36054; код ЄДРПОУ 36685 російських рублів заборгованості, що еквівалентно 962677 грн. 50 коп.; 14440 грн. 16 коп. судового збору, що еквівалентно 30723,74 російських рублів.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.11.2017р.

Суддя О.С. Семчук