ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2017р. Справа № 914/1820/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Яворівської районної спілки споживчих товариств, м. Яворів, Яворівський район, Львівська область

до відповідача ОСОБА_1 споживчого товариства Яворівської райспоживспілки, смт. Краковець, Яворівського району, Львівської області

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2- представник (довіреність № б/н від 02.09.17р.)

від відповідача: не з»явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Яворівською районною спілкою споживчих товариств, м. Яворів, Яворівський район, Львівська область до відповідача ОСОБА_1 споживчого товариства Яворівської райспоживспілки, смт. Краковець, Яворівського району, Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою суду від 05.09.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.09.2017 року. В судовому засіданні 25.09.17р. розглдя справи відкладався на 09.10.17р., з 09.10.2017 року на 30.10.2017 року. Рух справи відображено в ухвалах суду.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.

25.09.17р. за вх. № 32340/17 в канцелярію Господарського суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

25.09.17р. за вх. № 32343/17 в канцелярію Господарського суду позивачем подано довідку на виконання вимоги ухвали суду.

25.09.17р. за вх. № 32341/17 в канцелярію Господарського суду позивачем подано пояснення щодо визначенння ціни позову та розміру судового збору.

25.09.17р. за вх. № 32342/17 в канцелярію Господарського суду позивачем подано супровідний лист з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

09.10.17р. за вх. № 34022/17 в канцелярію Господарського суду позивачем подано клопотання з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

Відповідач в судове засідання не зявився, в попередньому судовому засіданні подав заяву про визнання позову.

09.10.17р. за вх. № 34023/17 в канцелярію Господарського суду відповідачем подано заяву про визнання позову.

09.10.17р. за вх. № 34067/17 в канцелярію Господарського суду відповідачем подано клопотання з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Яворівська районна спілка споживчих товариств 24.04.2017 року звернулася до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області з заявою про державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно: будівлю магазину «А-1» загальною площею 110,7 кв.м., що розташована за адресою: 81033, Львівська область, Яворівський район, смт.Краковець, площа ОСОБА_3, буд.7.

Разом із заявою позивачем подано наступні документи

1) Технічний паспорт на будівлю магазину «А-1» загальною площею 110,7 кв.м. за адресою: 81033, Львівська область, Яворівський район, смт.Краковець, площа ОСОБА_3, буд.7, складений 30.04.2013 року ОКП ЛОР «Бті та ЕО»;

2) Довідку від 28.04.2014 року №7, видану ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про те, що станом на 31.12.2012 року, згідно даних реєстрової (кадастрової) книги №1 смт.Краковець, реєстровий номер №8 будівля магазину «Сільгоспродукти» в смт.Краковець, вулиця Шухевича,7 (колишня адреса: будівля магазину продовольчих товарів в смт.Краковець, вулиця Карюкіна,7) Яворівського району Львівської області загальною площею 110,7 кв.м., зареєстрована за Яворівською районною споживчою спілкою на підставі рішення виконкому Краковецької селищної Ради депутатів трудящих від 24.12.1973 року №123;

3) Засвідчену копію висновку про можливість оформлення права власності на будинок (домоволодіння) №7 на площі Карюкіна в смт.Краковець на ім»я правління Краковецького споживчого товариства Яворівської РСС, виданий Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 19.12.1973 року;

4) Засвідчену копію рішення виконавчого комітету Краковецької селищної ради депутатів трудящих від 24.12.1973 року №123 про оформлення права власності на цілий будинок (домоволодіння) №7 на площі Карюкіна в смт.Краковець на ім.»я правління Краковецької СТ;

5) Засвідчені копії сторінок з реєстрової (кадастрової) книги №1 смт.Краковець про приналежність будинку №7 на площі Карюкіна Яворівській райспоживспілці (реєстровий номер запису 8);

6) Засвідчену копію ухвали Краковецьокої селищної Ради народних депутатів Яворівського району Львівської області від 17.10.1991 року «Про перейменування вулиць в селищі Краковець згідно вимоги сходу селища від 28.04.1191 року» про перейменування площі Карюкіна на площу ОСОБА_3;

7) Договір оренди земельної ділянки для обслуговування магазину в смт.Краковець, площа ОСОБА_3,7, кадастровий номер :11:003:0064, укладений 14 листопада 2016 року між Краковецькою селищною радою та Яворівською РСС;

8) Документ про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Яворівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_4, розглянувши заяву Яворівської РСС та додані до неї документи, відмовив у державній реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно, оскільки подані документи не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 27.04.2017 року №34962803).

Право власності на будинок, який знаходився в смт.Краковець на площі Карюкіна №7, було зареєстровано за Яворівською райспоживспілкою відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року.

Як вбачається з висновку Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації від 19.12.1973 року будівля продмагазину, розташована на площі Карюкіна,7 в смт.Краковець була побудована Краковецькою райспоживспілкою в 1955 році на підставі рішення Краковецького міськвиконкому від 02.03.1950 року №93. Будівництво магазину було завершене і магазин прийнятий в експлуатацію згідно з актом від 25.11.1955 року.

Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації, на думку позивача, вважало можливим оформлення права власноті на будинок (домоволодіння) №7 на площі Карюкіна в смт.Краковець на ім»я правління Краковецького споживчого товариства Яворівської РСС.

24.12.1973 року виконавчий комітет Краковецької селищної ради депутатів трудящих, розглянувши заяву правління Яворівської РСС, на підставі зібраних документів та висновку Самбірського бюро технічної інвентаризації, керуючись п.10-13 Інструкції від 31.01.1966 року, вирішив оформити право власності на цілий будинок (домоволодіння) №7 на площі Карюкіна в смт.Краковець на ім»я правління ОСОБА_1

Позивач стверджує, що Яворівська РСС з 1991 року добросовісно, відкрито та безперервно користується будівлею магазину, яка розташована за адресою: 81033, Львівська область, Яворівський район, смт.Краковець, площа ОСОБА_3, буд.7. Яворівська РСС вживала та вживає всіх необхідних заходів для утримання цієї будівлі в належному стані, використовує зазначену будівлю у власній господарській діяльності. Безперервність володіння підтверджується довідкою Яворівської РСС про те, що ця будівля перебуває на балансі Яворівської РСС з 1994 року, договорами оренди за останні 10 років, в яких Яворівська РСС виступає орендодавцем зазначеної будівлі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, проте в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Краковецьке СТ було перереєстроване відповідно до законодавства України і внесене до Єдиного державного реєстру підприємств, організацій, установ України 19.12.1991 року.

Краковецьке СТ є споживчим товариством і у своїй діяльності керується Конституцією України, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про кооперацію», Законом України «Про споживчу кооперацію», іншими чинними нормативно-правовими актами України, нормативними актами Центральної спілки споживчих товариств України, Статутом Краковецького СТ та внутрішніми документами ОСОБА_1

Краковецьке СТ разом з Яворівським, Немирівським, Івано-Франківським та Шклівським споживчими товариствами на добровільних засадах об»єдналися і створили Яворівську РСС, яка також була перереєстрована відповідно до законодавства України і внесена до ЄДРПОУ 19.12.1991 року.

Згідно із Статутом Краковецького СТ та Статутом Яворівської РСС Краковецьке СТ є окремою юридичною особою, яка зберігає за собою повну організаційну та господарську самостійність.

Взаємовідносини між Краковецьким СТ та Яворівською РСС будуються на основі їх статутів та укладених між ними угод про делегування повноважень та функцій.

Будь-яке рішення, що стосується майнових прав Краковецького СТ,Яворівською РСС може бути прийняте тільки за згодою Краковецького СТ та в порядку, передбаченому законодавством України і нормативними актами України.

Так, Законм України «Про споживчу кооперацію» встановлено, що власністю споживчих товариств є засоби виробництва, вироблена продукція та інше майно, що належать їм і необхідні для здійснення статутних завдань. Споживчим товариствам та їх спілкам можуть належати будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, машини, товари, кошти та інше майно відповідно до цілей їх діяльності.

Власність спілок споживчих товариств утворюється з майна, переданого їх членами, коштів, одержаних від господарської діяльності підприємств і організацій спілки, реалізації цінних паперів та іншої діяльності. Об»єкти права власності споживчої кооперації можуть перебувати у спільному володінні споживчих товариств та спілок. Їх частка у власності визначається взаємними угодами.

Частиною 2 статті 10 Закону України «Про споживчу кооперацію» передбачено, що майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано, передано, здано в оренду, надано в позичку і безплатне тимчасове користування членам споживчих товариств, державним, кооперативним та іншим організаціям, трудовим колективам, окремим громадянам тільки за рішенням загальних зборів, конференцій та з»їздів відповідних спілок або уповноважених ними органів.

Згідно із частиною 1 статті 15 Закону України «Про споживчу кооперацію» споживчі товариства та їх спілки зобов»язані вести облік результатів своєї діяльності, складати статистичну інформацію та адміністративні дані у порядку, встановленому законодавством, і несуть відповідальність за їх достовірність.

Так, відповідач стверджує, що згідно з даними бухгалтерського обліку Краковецького СТ спірний об»єкт в останнього на балансі не числиться, Краковецьке СТ також не передавало магазин Яворівській РСС як внесок Краковецького, не здавало в оренду, не надавало у позичку чи безоплатне тимчасове користування. Краковецьке СТ не володіло і не користувалося спірним приміщенням та жодних витрат на його утримання не здійснювало. Так, з 1991 року даним приміщенням володіє і користується Яворівська РСС, яка несе усі витрати по утриманню його в належному стані.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Спірна нежитлова будівля магазину, площею 110,7 кв.м. знаходиться за адресою 81033, Львівська область, Яворівський район, смт.Краковець, площа ОСОБА_3, буд.7.

Судом встановлено, що нежитлова будівля магазину обліковується на балансі позивача з 1991 року.

Окрім того, 19.09.2017 р. на замовлення Яворівської районної спілки споживчих товариств ФОП ОСОБА_5 було виготовлено технічний паспорт на будівлю магазину по вул. Шухевича,7 «А-1» у смт.Краковець (інвентаризаційна справа №-).

За твердженням позивача, Яворівська районна спілка тривалий час, понад 10 років, здійснює права власника спірного обєкта нерухомості (утримує будівлю, здійснює поточні ремонти, тощо).

І оскільки, на переконання позивача, він є добросовісним володільцем будівлі магазину, а відсутність оформленого і зареєстрованого у встановленому порядку права власності на об»єкт нерухомості перешкоджає можливості володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, тому просить визнати за ним право власності на зазначене майно за набувальною власністю у відповідності ст.344 ЦК України, за відсутності іншого правового механізму узаконення майнових прав спілки.

Предметом позову у цій справі є вимога про визнання права власності позивача на об'єкт нерухомості, розташований по ОСОБА_3,7 у смт.Краковець. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач добросовісно, відкрито і безперервно користувався спірним майном з 1991 року.

Проаналізувавши встановлені судом обставини в сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, у відповідності зстатті 43 ГПК України, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, при цьому судом взято до уваги таке:

У Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року задекларовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.41 Конституції України та ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається в порядку та на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, згідно з вимогами частини першої статті 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Зазначена норма кореспондується з вимогами ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за визначенням статті першої якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання є підтвердження позивачем своїх прав на майно. Це може випливати із правовстановлюючих документів, перелік яких наведено у ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (із змінами та доповненнями), а також у Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127(надалі - Порядок). Одним із таких документів є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ).

Судом встановлено, що Яворівська районна спілка споживчих товариств 24.04.2017 року звернулася до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області з заявою про державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно: будівлю магазину «А-1» загальною площею 110,7 кв.м., що розташована за адресою: 81033, Львівська область, Яворівський район, смт.Краковець, площа ОСОБА_3, буд.7. Державний реєстратор прав на нерухоме майно Яворівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_4, розглянувши заяву Яворівської РСС та додані до неї документи, відмовив у державній реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно, оскільки подані документи не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 27.04.2017 року №34962803).

Матеріали справи свідчать, що відсутність у позивача правовстановлюючих документів унеможливлює подальшу реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, чим позбавляє останнього права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому приміщенням.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, набуття права власності на нерухоме майно за правилами набувальної давності можливе з січня 2011 року.

Водночас, частиною 2 ст.344 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Задоволення вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.334 ЦК України можливе при наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший, передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015р. у справі № 3-87гс15).

Згідно зі ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Як встановлено судом приміщенням магазину, загальною площею 1107 кв.м., районна спілка споживчих товариств володіє безперервно з 1991 року по даний час, використовує його в господарській діяльності, здійснює обслуговування та несе повязані з цим витрати, проводить поточні ремонтні роботи, передаючи в орендне користування майна третім особам.

Матеріали справи не містять доказів щодо факту використання спірного приміщення магазину іншою особою, аніж позивачем, а також не містять доказів того, що на приміщення магазину претендує інший власник.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статей 33-34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог належними і допустимими доказами.

Іншого можливого способу захисту свого права у позивача немає.

І так як, твердження позивача, що ґрунтуються на положеннях статті 344 ЦК України про добросовісність володіння майном; відкритість, безтитульність такого володіння більше пяти років є документально підтвердженими матеріалами справи, визнані відповідачем у справі, тому суд вважає, що у позивача наявні усі передбачені ст.344 Цивільного кодексу України ознаки володіння, котрі є необхідними для набуття права власності на майно за набувальною давністю, у звязку з чим дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог.

Судові витрати, в силу ст.49 ГПК України, покладаються судом на позивача у справі, оскільки господарським судом в процесі розгляду справи не встановлено в діях відповідача ознак протиправності та, водночас, в силу закону у позивача відсутній інший спосіб, аніж оформлення права власності на нерухоме майно в судовому порядку за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Визнати за Яворівською районною спілкою споживчих товариств (81000, Львівська область, Яворівський район, м.Яворів, вулиця Січових Стрільців, буд.9; ) право власності на будівлю магазину, позначену на технічному паспорті А-1, загальною площею 110,7 кв.м., що розташована за адресою: 81033, Львівська область, Яворівський район, смт.Краковець, площа ОСОБА_3, буд.7.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 03.11.2017 р.

Суддя Горецька З. В.