РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017Справа № 910/13983/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Приватного підприємства "Інтерком"

про включення грошових вимог до проміжного ліквідаційного балансу.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Дузь-Крятченко Ю.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, з урахуванням заяви від 23.10.2017 (яка фактично є заявою про зменшення позовних вимог), про зобов'язання включити до проміжного ліквідаційного балансу нараховані за неналежне виконання Відповідачем укладених із Позивачем договорів купівлі-продажу природного газу 26226,81 грн., що складаються з: 5426,67 грн. пені, 797,32 грн. 3 % річних та 9815,48 грн. інфляційних втрат за Договором від 22.11.2013 № 1653/14-ТЕ-29; та 4946,68 грн. пені, 250,74 грн. 3 % річних та 4990,92 грн. інфляційних втрат за Договором від 31.12.2014 № 3487/15-ТЕ-29.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та здійснює розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі Договору купівлі-продажу природного газу від 22.11.2013 № 1653/14-ТЕ-29 та Договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 № 3487/15-ТЕ-29 Позивач передав у власність Відповідача, а останній прийняв у 2014 та 2015 роках відповідно природний газ, що підтверджується залученими до справи актами приймання-передачі природного газу, які містять підписи представників сторін.

Проте у встановлені Договорами строки та всупереч ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України Відповідач вчасно за товар не розрахувався.

Виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема у вигляді нарахування та стягнення пені відповідно до п. 7.2. Договорів та на підставі статей 546, 549 ЦК України, а також передбачених ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат за весь час прострочення заборгованості.

Розрахунок пені та компенсаційних виплат, з урахуванням заяви від 23.10.2017, наданий Позивачем, судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, а розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 59 ГК України припинення суб'єкта господарювання здійснюється, зокрема, шляхом його реорганізації або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників. Суб'єкт господарювання ліквідується, зокрема, за ініціативою цих осіб, та/або у зв'язку із закінченням строку, на який він створювався, чи у разі досягнення мети, заради якої його було створено.

За приписами ст. 60 ГК України, орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію.

Частиною 6 ст. 105 ЦК України передбачено, що кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.07.2015 засновниками Відповідача прийнято рішення про припинення юридичної особи в результаті ліквідації. Строк пред'явлення кредиторами вимог до Відповідача встановлено до 20.09.2015.

Як убачається із матеріалів справи, 20.08.2015 Позивач звернувся в межах наданого строку з вимогою до ліквідаційної комісії Відповідача про перерахування заборгованості на загальну суму 58627,69 грн., а саме: 9069,37 грн. основного боргу, 5426,67 грн. пені, 797,32 грн. 3 % річних та 9815,48 грн. інфляційних втрат за Договором від 22.11.2013 № 1653/14-ТЕ-29; та 23331,51 грн. основного боргу, 4946,68 грн. пені, 250,74 грн. 3 % річних та 4990,92 грн. інфляційних втрат за Договором від 31.12.2014 № 3487/15-ТЕ-29.

Однак Відповідач погасив лише суми основного боргу за Договорами в загальному розмірі 32400,88 грн., у зв'язку з чим, з урахуванням заяви від 23.10.2017, за Відповідачем залишилися не погашеними за перевіреним судом розрахунком пеня та компенсаційні виплати за обома Договорами на загальну суму 26226,81 грн.

Відповідач до суду не з'явився, визнані судом обґрунтованими нарахування 5426,67 грн. пені, 797,32 грн. 3 % річних та 9815,48 грн. інфляційних втрат за Договором від 22.11.2013 № 1653/14-ТЕ-29; та 4946,68 грн. пені, 250,74 грн. 3 % річних та 4990,92 грн. інфляційних втрат за Договором від 31.12.2014 № 3487/15-ТЕ-29, та відповідно, ці ж заявлені Позивачем до Відповідача вимоги, останній у встановленому законом порядку та строки не розглянув, заперечень щодо здійснених Позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку заборгованості Відповідач не надав.

Отже, Відповідачем не спростовано обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, а відтак, заявлені позовні вимоги про зобов'язання включити кредиторські вимоги Позивача в сумі 26226,81 грн. до проміжного ліквідаційного балансу Відповідача підлягають задоволенню, та зокрема, оскільки станом на день розгляду справи закінчився встановлений ліквідатором строк для звернення з вимогами, та отже ліквідаційний баланс вже може бути затверджений, то є обґрунтованим включення вимог проміжного ліквідаційного балансу Відповідача.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобов'язати Приватне підприємство "Інтерком" (м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12; ідентифікаційний код 31307295) в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код 20077720) 26226 (двадцять шість тисяч двісті двадцять шість) грн. 81 коп. до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Інтерком" (м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12; ідентифікаційний код 31307295).

Видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Інтерком" (м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12; ідентифікаційний код 31307295) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код 20077720) 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.11.2017

Суддя Сташків Р.Б.