ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 листопада 2017 року Справа № 910/140/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.,

суддів: Дроботової Т.Б., Мачульського Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 01.08.2017
у справі Господарського суду№ 910/140/17 м. Києва
за позовомкомунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
допублічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"
простягнення 213 311,39 грн.
та за зустрічним позовомпублічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"
докомунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго"
провизнання зобов'язання припиненим

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" (далі - Товариство) звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017, яка не може бути прийнята Вищим господарським судом України до провадження, враховуючи наступне.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В силу положення частини третьої ст. 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Частиною 4 статті 1312 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1311 та ст. 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон), цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім частини шостої статті 124 Конституції України в редакції цього Закону, яка набирає чинності через три роки з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Офіційне опублікування Закону відбулося 29.06.2016 (Голос України, 2016, 06, 29.06.2016 № 118), тобто даний Закон набрав чинності 30.09.2016.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/140/17, провадження у справі було порушено Господарським судом м. Києва 05.01.2017, тобто після набрання чинності Законом, а тому, при оскарженні судових рішень у даній справі в касаційному порядку, сторони повинні були врахувати вказані приписи Конституції щодо представництва у Верховному Суді та судах касаційної інстанції виключно прокурорами або адвокатами.

З поданої касаційної скарги Товариства вбачається, що її підписала представник О.А. Клименко на підставі довіреності від 17.05.2017, проте будь-яких доказів на підтвердження того, що О.А. Клименко здійснює адвокатську діяльність та представляє інтереси скаржника як адвокат до касаційної скарги не додано (належним чином засвідченої копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та/або посвідчення адвоката України, оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору про надання правової допомоги тощо, матеріали справи не містять).

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Водночас відповідно до частини четвертої ст. 111 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми та змісту касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, зокрема згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Крім того, Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду м. Києва від 23.03.2017 первісний позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства на користь комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" 196 276,45 грн. боргу, 6 622,74 грн. пені, 7 287,53 грн. 3% річних та 3 124,67 грн. інфляційних втрат. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 зазначене рішення Господарського суду м. Києва від 23.03.2017 - залишено без змін.

У касаційній скарзі Товариство просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 і рішення Господарського суду м. Києва від 23.03.2017 та передати справу на новий розгляд.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що на момент подання первісного та зустрічного позовів ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та розмір ставки судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру - становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто розмір судового збору при поданні первісного позову становив 3 199,67 грн., а розмір судового збору при поданні зустрічної позовної заяви становив 1 600,00 грн.

Таким чином, предметом даного спору є майнова вимога за первісним та немайнова вимога за зустрічним позовом, тобто за подання касаційної скарги станом на момент звернення з касаційною скаргою Товариство повинно було сплатити судовий збір у розмірі (3 199,67 + 1 600,00) х 120% = 5 759,60 грн., проте згідно із доданого до касаційної скарги платіжного доручення від 08.08.2017 № 421 скаржником було сплачено судовий збір в розмірі 3 840,00 грн., яку колегія суддів Вищого господарського суду України не може визнати належним доказом сплати судового збору в розмірі встановленому Законом.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що касаційна скарга Товариства на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 підлягає поверненню скаржнику без розгляду відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, п. п. 1, 4 частини 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі № 910/140/17 Господарського суду м. Києва повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя Т.Б. Дроботова

Суддя Г.М. Мачульський