ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2017 р.Справа № 922/3263/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "ДОНРЕМСЕРВІС", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТЕХБУД", м. Харків
про стягнення 89808,99 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №б/н від 07.04.2017;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ДОНРЕМСЕРВІС" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТЕХБУД" основної суми боргу в розмірі 87444,40 грн. та 3% річних в сумі 2608,96 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору на виконання робіт № 27/04 від 27.04.2016 щодо оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 87444,40 грн. по оплаті вартості виконаних робіт та заявлено до стягнення 2608,96 грн. 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 вересня 2017 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 17 жовтня 2017 року о 10:30 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

В судовому засіданні 17 жовтня 2017 року було оголошено перерву до 14:20 год. 31 жовтня 2017 року відповідно до приписів ст. 77 ГПК України для надання можливості представнику відповідача надати додаткові докази в обґрунтування своєї правової позиції у справі.

Представник відповідача 17 жовтня 2017 р. надав відзив на позовну заяву (вх. №33890), який судом долучено до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позову, зокрема посилаючись на те, що сторонами в договорі не визначено строку (терміну) виконання зобов'язання відповідача з оплати виконаних позивачем робіт, а тому позивач мав надіслати в порядку ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України вимогу про сплату заборгованості за виконані роботи, чого не було зроблено позивачем, а відтак строк виконання зобов'язання з оплати виконаних робіт не настав, у зв'язку з чим позовні вимоги заявлено безпідставно.

Представник позивача 26 жовтня 2017 р. надав письмові пояснення (вх. №35160), які судом долучено до матеріалів справи.

У наданих до суду письмових поясненнях представник позивача повідомляє, що акт приймання виконаних будівельних робіт підписано 31.10.2017 без будь-яких зауважень обома сторонами та скріплено печатками сторін, до того ж підпис від імені позивача вчинено директором ОСОБА_2

Також, представник позивача 26 жовтня 2017 року подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. №35161), в якій він просить стягнути з відповідача 87444,40 грн. - суми основного боргу та 2364,59 грн. - 3% річних.

Суд, дослідивши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та додані до неї документи, враховуючи те, що відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, приймає надану заяву про зменшення розміру позовних вимог до провадження та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Представник позивача у судовому засіданні 31.10.2017 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно діючого законодавства.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

27.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗТЕХБУД" (надалі - Замовник) та Приватним підприємством "ДОНРЕМСЕРВІС" (надалі - Підрядник) було укладено договір на виконання робіт №27/04 (надалі - Договір), відповідно до мов якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов'язується за завданням Замовника виконати антикорозійний захист резервуару ємністю 1000 м3 (Р-95) (надалі по тексту - "Роботи"), а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі "Роботи" у порядку, передбаченому цим Договором (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору ціна цього Договору становить 226015, 90 грн., в тому числі ПДВ 37 669,32 грн. Ціна договору сформована на підставі проектно-кошторисної документації.

Згідно з п.3.3. Договору оплата робіт виконується шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Підрядника. До початку робіт на об'єкті Замовник перераховує Підряднику аванс в розмірі 138571,44 грн., в тому числі ПДВ - 23 095,24 грн.: 131740,80 грн. на придбання матеріалів, 6830,64 грн. на придбання паливно - мастильних матеріалів для компресора з двигуном внутрішнього згорання.

Відповідно до п.3.4. Договору остаточний розрахунок здійснюється після повного виконання робіт, а саме після підписання Акту виконаних робіт.

Згідно з п.4.1. Договору строк (термін) виконання робіт: початок робіт - протягом 3 днів після отримання авансу, закінчення робіт - 45 календарних днів після початку виконання робіт.

Місце виконання робіт: ШВПГКН, смт. Андріївка, Балаклійський район, Харківська область. Приймання робіт по кількості та якості проводиться за обов'язковою присутністю уповноважених представників Сторін, про що складається Акт виконаних робіт (п.4.2., п.4.3. Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до "31" грудня 2016 року, але до повного і належного виконання Сторонами своїх зобов'язань (п.7.1. Договору).

Позивач виконав свої зобов'язання належним чином та відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2016 року за формою №КБ-2в позивачем виконані, а відповідачем прийняті роботи на загальну суму 226015,84 грн. (арк. 23-28).

Вищенаведений акт №1 за жовтень 2016 року підписаний сторонами 31 жовтня 2016 року без будь-яких зауважень.

Відповідачем частково було сплачено вартість виконаних робіт, а саме у розмірі 138571,44 грн., що визнається позивачем та підтверджується виписками по рахунку позивача, так 06.07.2016 сплачено 100000,00 грн., 22.08.2016 - 26000,00 грн. та 26.09.2016 - 12571,44 грн.

Отже, станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача за Договором становить 87444,40 грн., яка відповідачем не сплачена.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Також, згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та вищевстановлено судом, в п.3.4. Договору сторони визначили, що остаточний розрахунок здійснюється після повного виконання робіт, а саме після підписання Акту виконаних робіт.

За таких, обставин, суд вважає, що відповідна оплата робіт має бути здійснена відповідачем негайно після прийняття робіт (підписання Акту виконаних робіт), незалежно від того, чи пред'явив позивач відповідачу пов'язану з цим вимогу, у зв'язку з чим суд відхиляє доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Крім того, суд враховує те, що у п.1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань", господарським судам України роз'яснено, якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Враховуючи викладене, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 87444,40 гривень нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 3% річних, суд виходить з наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 р. за № 14 господарським судам роз`яснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Здійснивши перерахунок 3% річних за період з 01.11.2016 по 25.09.2017, суд встановив, що розмір 3% річних підлягає частковому задоволенню в розмірі 2363,39 грн.

В решті частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 1,20 грн. слід відмовити, у зв'язку з безпідставністю їх нарахування.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1599,98 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 623-629, 901, 903 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 181, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 47-49, 54, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково в сумі 89807,79 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТЕХБУД" (61106, м. Харків, пр. Московський, 283, кімн. 2, ) на користь Приватного підприємства "ДОНРЕМСЕРВІС" (61022, м. Харків, вул. Іванівська, 1, ) основну суму заборгованості в розмірі 87444,40 грн., 3% річних в розмірі 2363,39 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1599,98 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Врешті частині позову в сумі 1,20 грн. відмовити.

Повне рішення складено 06.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_3