ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р.Справа № 922/3095/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов.№01-16/260 від 13.01.17);

відповідача - ОСОБА_2 (дов.№40-3458/72 від 03.08.17).

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулась до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованості за електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії № 702 від 31.03.2010р. в розмірі 231 325 221,50 грн. за період з листопада 2016 року по липень 2017 року; плати за перевищення договірної величини споживання електричної потужності в розмірі 39 797,84грн. за період з січня 2016 року по червень 2017 року, плати з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 34 816,48 грн. за період липень 2017 року; пені в розмірі 2 551 202,07грн. за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року; 3% річних у розмірі 4 416 543,65 грн. за період з 01.07.2016р. по 31.07.2017р. та інфляційних втрат у розмірі 18 244 798,57 грн. за період з вересня 2016року по травень 2017 року.

Крім того, до стягнення з відповідача заявлені судові витрати в розмірі 240 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.09.2017 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 10.10.2017 року о 12:00 годині.

10.10.2017 року від Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків(вх.№33189) надійшов відзив на позовну заяву в якому останній визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 212 525 221,50 грн., вказує на часткове погашення заборгованості в період з 01.08.2917 року по 06.10.2017 року на суму 18 800 000,0грн. Щодо оплати компенсації за перетікання реактивної енергії в сумі, 34 816,48 грн. відповідач зазначив, що згідно повідомлення АК "Харківобленерго" № 02-13/5603 від 2017 р. було проведено залік зустрічних однорідних вимог та заборгованість КП Харківські теплові мережі" перед АК "Харківобленерго" за компенсацію втрат від перетоків реактивної енергії згідно з договором про постачання електричної енергії від 31.03.2010 № 702 бупа зменшена на суму 53 963,11 грн., тому в цій частині провадження по справі № 922/3095/17 відповідач просить припинити по ч. І ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору. Також відповідач вважає, що нарахована позивачем пеня на суму 56 418,31грн.знаходиться поза строками позовної давності, у зв'язку із чим відповідач просив суд в частині пені застосувати до позовних вимог позовну давність та зменшити розмір пені на 50%, у зв'язку з важким фінансовим станом підприємства.

В судовому засіданні 10.10.2017 року оголошено перерву до 01.11.2017 року .

31.10.2017 року від Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", через канцелярію суду (вх.№35784) надійшов додатковий відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» в частині стягнення основної заборгованості за електричну енергію на суму 4 900 000,00 грн., яка сплачена до подання позовної заяви, припинити провадження у справі в частині позовних вимог АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» про стягнення основної заборгованості за електричну енергію на суму 8 500 000,00 грн., яка сплачена після подання позовної заяви, відмовити у задоволенні позовних вимог АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» в частині стягнення пені в розмірі 56 418,31 грн. у зв'язку з пропуском строків позовної давності, зменшити розмір заявленої до стягнення пені на 50 %.

01.11.2017року від АК "Харківобленерго" надійшли письмові пояснення (вх.№35820) , в яких останній наголошував на частковому погашенні заборгованості за електричну енергію за період листопада 2016 року по липень 2017 року яка складає суму 220 175 221,15грн. Також вказує на залік зустрічних однорідних вимог, внаслідок чого заборгованість з оплати компенсації за перетікання реактивної енергії за період липень 2017 року в розмірі 34 816,48грн. вважається погашено, крім того представник відповідача у поданих поясненнях запереченнях заперечував проти зменшення нарахованої пені на 50%.

В судовому засідання 01.11.2017 року оголошено перерву до 07.11.2017 року .

06.11.2017 року від АК "Харківобленерго", через канцелярію суду (вх.№36477) надійшли письмові пояснення, з долученим актом звірки розрахунків станом на 01.11.2017року підписаним обома сторонами та належними чином завірені платіжні доручення за період з 23.10.2017року по 01.11.2017 року в підтвердження здійснення відповідачем часткових оплат.

06.11.2017 року від Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"., через канцелярію суд (вх.№36950) надійшли письмові пояснення , в яких останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» в частині стягнення основної заборгованості за електричну енергію на суму 4 900 000,00 грн., яка сплачена до подання позовної заяви, припинити провадження у справі в частині позовних вимог АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» про стягнення основної заборгованості за електричну енергію на суму 8 500 000,00 грн. та про стягнення плати з компенсації перетікання реактивної енергії в сумі 34 816,48 грн. за період липень 2017 року, які сплачені після подання позовної заяви, відмовити у задоволенні позовних вимог АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» в частині стягнення пені в розмірі 56 418,31грн. у зв'язку з пропуском строків позовної давності, зменшити розмір заявленої до стягнення пені на 50 %.

В судовому засіданні 07.11.2017 року представник позивача підтримав свою позицію викладену у наданих до суду письмових поясненнях.

В судовому засіданні 07.11.2017 року представник відповідача підтримав свою позицію викладену у відзиві та запереченнях на позов.

В судовому засіданні 07 листопада 2017року представник позивача та відповідача не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

У судовому засіданні 07.11.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

31.03.2010р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (позивачем) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (відповідачем) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 702, згідно розділу 1 якого позивач (постачальник) продає електричну енергію відповідачу (споживачу) для забезпечення потреб електроустановок відповідача з дозволеною потужністю, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 9.5. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Враховуючи, що жодною із сторін Договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, Договір був продовжений сторонами на 2011, 2013, 2014, 2015, 2016 ,2017 роки.

Згідно п. 7.1. Договору, облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПКЕ та ПКЕЕ. Перелік розрахункових засобів обліку основного споживача та його субспоживачів, з необхідними для розрахунків даними, наведений у додатках до Договору. Струмоприймачі споживача кожної тарифної групи, згідно з ПКЕЕ, мають бути забезпечені окремими розрахунковими засобами обліку. У разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб'єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складання балансу електричної енергії у власних технологічних мережах для проведення комерційних розрахунків.

Згідно п. 7.5. Договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка № 2 "Порядок розрахунків" оформлюється звіт про обсяг спожитої електричної енергії у формі додатку № 9 "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії" до цього Договору. Також оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію; акт результатів замірів електричної потужності. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.

Відповідно до пп. 2.3.3. п. 2.3. Договору, споживач зобов'язується своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків".

У відповідності до п.п. 4.1., 4.2. додатку № 2* "Порядок розрахунків" до Договору, оплата за такі види нарахувань як вартість електроенергії (в тому числі така, що надійшла на підставі визнаної претензії або рішення суду) з ПДВ, без облікове споживання електричної енергії з ПДВ, по актах перевірки порушень ПКЕЕ (у т.ч. розкрадань) з ПДВ, підвищена плата за споживання електричної енергії понад договірну величину, підвищена плата за перевищення договірної величини потужності здійснюється на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання постачальника у відповідному банку. Плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, 3 % річних, індекс інфляції, плата за надання споживачу додаткових послуг (повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги, надання яких погоджено з НКРЕ) та інші платежі перераховуються на поточний рахунок постачальника.

Згідно п. 5 додатку № 2* "Порядок розрахунків" до Договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток № 20 "ОСОБА_1 про використану електричну енергію".

Відповідно до п. 6 додатку № 2* "Порядок розрахунків" до Договору для проведення остаточного розрахунку Споживач протягом 3 (трьох) днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 (п'яти) банківських днів з дня його отримання. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Згідно пп. 2.З.З., 2.3.4. п. 2.3. Договору, споживач зобов'язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно вимог ПКЕЕ та додатком № 4а "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії", згідно якого порядок розрахунків здійснюється на підставі формули з визначеним складовими відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Мінпаливенерго України № 19 від 17.01.2002р., погоджена НКРЕ, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.02.2002р. за № 93/6381.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконує покладені на нього зобов'язання відповідно до вищезазначених умов Договору.

Так, у період з листопада 2016 року по липень 2017року Позивач поставив (продав) електричну енергію Відповідачу на загальну суму 258 847 652,13 грн., плата за перетікання реактивної електричної енергії за цей період складала 3 709 621,50 грн., що підтверджується:

за листопад 2016 - звітом про спожиту електричну енергію, актом про використану електричну енергію, рахунками № 0702 на суму 42 807 121,58 грн. за використану електроенергію та на суму 656 516,42 грн. за перетікання реактивної електроенергії; за грудень 2016 - звітом про спожиту електричну енергію, актом про використану електричну енергію, рахунками № 0702 на суму 45 461 637,35 грн. за використану електроенергію та на суму 650 721,68грн. за перетікання реактивної електроенергії; за січень 2017 - звітом про спожиту електричну енергію, актом про використану електричну енергію, рахунками № 0702 на суму" 43 297 198,27 грн. за використану електроенергію та на суму 632 971,46 грн. за перетікання реактивної електроенергії; за лютий 2017 - звітом про спожиту електричну енергію, актом про використану електричну енергію, рахунками № 0702 на суму 39 486 267,41 грн. за використану електроенергію та на суму 563 822,03 грн. за перетікання реактивної електроенергії; за березень 2017 - звітом про спожиту електричну енергію, актом про використану електричну енергію, рахунками № 0702 на суму 39 004 192,36грн. за використану електроенергію та на суму 535 250,70грн. за перетікання реактивної електроенергії; за квітень 2017 - звітом про спожиту електричну енергію, актом про використану електричну енергію, рахунками № 0702 на суму 18 434 276,92 грн. за використану електроенергію та на суму 232 631,78 грн. за перетікання реактивної електроенергії; за травень 2017 - звітом про спожиту електричну енергію, актом про використану електричну енергію, рахунками № 0702 на суму 11 697 990,70 грн. за використану електроенергію та на суму 151 585,25 грн. за перетікання реактивної електроенергії; за червень 2017 - звітом про спожиту електричну енергію, актом про використану електричну енергію, рахунками № 0702 на суму 7 858 852,62 грн. за використану електроенергію та на суму 120 865,75 грн. за перетікання реактивної електроенергії; за липень 2017 - звітом про спожиту електричну енергію, актом про використану електричну енергію, рахунками №0702 на суму 10 800 114,92 грн. за використану електроенергію та на суму 135 256,43грн. за перетікання реактивної електроенергії.

У відповідності до п. 6 додатку № 2* «Порядок розрахунків» до Договору строк оплати по кожному з місяців настав через 25 (двадцять п'ять) банківських днів з дня вручення або відправлення Позивачем на адресу Відповідача рекомендованим листом рахунку на оплату докази вручення та направлення рахунків додаються до цього позову).

В той же час, Відповідач свої зобов'язання щодо оплати підтвердженого у відповідності до положень п. 7.5. Договору та п. 6 додатку № 2* «Порядок розрахунків» до Договору обсягу поставленої електричної енергії та плати за перетікання реактивної енергії виконував не своєчасно та не в повному обсязі. Станом на 01.08.2017р. а вказаний період (листопад 2016 р. - липень 2017) Відповідач сплатив на користь Позивача лише 27 522 430,63 грн. за використану електроенергію та 3 674 805,02грн. в якості плати за перетікання реактивної електроенергії.

Як наслідок, станом на 01.08.2017 р. у Відповідача перед Позивачем утворилась основна заборгованість за використану електричну енергію за період листопад 2016року - липень 2017рокув розмірі 231 325221,50 грн. та заборгованість з оплати компенсації за перетікання реактивної енергії за період липень 2017 року в розмірі 34 816,48 грн.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості Договором про постачання електричної енергії № 702 від 31.03.2010р. в розмірі 231 325 221,50 грн. за період з листопада 2016 року по липень 2017 року; плати за перевищення договірної величини споживання електричної потужності в розмірі 39 797,84грн. за період з січня 2016 року по червень 2017 року, плати з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 34 816,48 грн. за період липень 2017 року; пені в розмірі 2 551 202,07грн. за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року; 3% річних у розмірі 4 416 543,65 грн. за період з 01.07.2016р. по 31.07.2017р. та інфляційних втрат у розмірі 18 244 798,57 грн. за період з вересня 2016року по травень 2017 року.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобовязань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем з 31.08.2017р. по 14.09.2017р. (момент звернення з позовом до суду) здійснено оплату поставленого газу на загальну суму 4 900 000,0грн., що підтверджується реєстром платіжних доручень та пояснень позивача (31.08.2017 - 19 725,53 грн., 31.08.2017 - 1 980 274,47грн., 01.09.2017 - 300 000,00 грн., 04.09.2017 - 200 000,00 грн., 06.09.2017 - 500 000,00 грн., 07.09.2017 - 300 000,00 грн., 08.09.2017 - 500 000,00 грн., 11.09.2017 - 500 000,00 грн., 12.09.2017 - 300 000,00 грн., 13.09.2017 - 300 000,00 грн.)

Отже, відповідачем з 31.08.2017р. по 14.09.2017р. (до звернення позивача з відповідним позовом) сплачено 4 900 000,0грн., що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

У п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що якщо спір був відсутній до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне відмову у позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 4 900 000,0грн. основного боргу (із заявлених до стягнення 231 325 221,50грн. основного боргу) є необґрунтованими, оскільки вказана сума була сплачена КП «Харківські теплові мережі» до звернення позивача з позовом, а отже спір в цій частині вимог не існував на момент звернення Акціонерної компанії "Харківобленерго" з позовом до суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом відповідачем сплачена сума боргу у розмірі 8 700 000,0грн., про що свідчать платіжні доручення, а саме :

14.09.2017 - 400 000,00 грн., 15.09.2017 - 400 000,00 грн., 18.09.2017 - 300 000,00 грн., 19.09.2017 - 400 000,00 грн., 20.09.2017 - 300 000,00 грн., 21.09.2017 - 300 000,00 грн., 22.09.2017 - 400 000,00 грн., 25.09.2017 - 350 000,00 грн., 26.09.2017 - 350 000,00 грн., 27.09.2017 - 300 000,00 грн., 28.09.2017 - 300 000,00 грн., 04.10.2017 - 300 000,00 грн., 05.10.2017 - 350 000,00 грн., 06.10.2017 - 300 000,00 грн., 12.10.2017 - 200 000,00 грн., 13.10.2017 - 250 000,00 грн., 17.10.2017 - 400 000,00 грн., 19.10.2017 - 300 000,00 грн., 20.10.2017 - 350 000,00 грн., 23.10.2017 - 350 000,00 грн., 24.10.2017 - 300 000,00 грн., 25.10.2017 - 300 000,00 грн., 26.10.2017 - 350 000,00 грн., 27.10.2017 - 350 000,00 грн., 30.10.2017 - 300 000,00 грн., 31.10.2017 - 300 000,00 грн., 01.11.2017 - 200 000,00 грн. і не заперечується сторонами спору .

Відповідно до вимог пункту 1-1 частини 1 статті 80ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

За приписами пунктів 4.3, 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відсутністю предмету спору (п.1-1 ч.1 ст.80ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмету спору (наприклад сплати суми боргу, знищення спірного майна тощо), якщо у звязку з цим не залишилось неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існувати в процесі розгляду справи.

За таких обставин суд при прийнятті вважає за необхідне застосувати приписи пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України та припинити провадження у справі в частині стягнення 8 700 000,0грн. основної суми боргу, який був сплачений відповідачем під час розгляду справи.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідачем не надано суду доказів погашення залишку суми боргу, суд приходить до висновку проте, що позовна вимога позивача в частині стягнення заборгованості по оплаті електричної енергії у розмірі 56 418,29 грн. - вартість електричної енергії за період з листопада 2016 року по липень 2017 року в сумі 217 725 221,15грн., є правомірною та обґрунтованою, такою, що не спростована відповідачем, тому є такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пені в розмірі 2 551 202,07грн. за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року; 3% річних у розмірі 4 416 543,65 грн. за період з 01.07.2016р. по 31.07.2017р. та інфляційних втрат у розмірі 18 244 798,57 грн. за період з вересня 2016року по травень 2017 року.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України)

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр".

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При розрахунку інфляційних втрат слід враховувати рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4 416 543,65 грн. за період з 01.07.2016р. по 31.07.2017р. та інфляційних втрат у розмірі 18 244 798,57 грн. за період з вересня 2016року по травень 2017 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п. 6 додатку № 2* "Порядок розрахунків" до Договору, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі 0,5 облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснювалось нарахування, від суми боргу.

На підставі вищевказаного пункту додатку до Договору та ст. 232 Господарського кодексу України, відповідачу була нарахована пеня в розмірі 2 551 202,07грн. за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року.

Не погоджуючись з сумою нарахованої пені, відповідач звернувся до суду з клопотанням про застосування позовної давності до позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В частині 1 статті 258 Цивільного кодексу України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що позов було подано позивачем до суду 14.09.2017р., та про застосування строку позовної давності заявлено відповідачем у справі, позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 01.09.2016 року по 13.09.2016 року в сумі 56 418,31 не підлягають задоволенню, як такі, що подані з порушенням строку позовної давності.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню пеня за період з 14.09.2017 року по лютий 2017року в розмірі 2 494 783,76 грн.

Крім того, відповідачем було заявлено клопотання про зменшення суми пені на 50%, з приводу чого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач, КП "Харківські теплові мережі", не є прибутковою організацією та його фінансування здійснюється за рахунок платежів від надання послуг населенню та підприємствам, установам і організаціям.

Приймаючи до уваги, що відповідач тривалий час знаходиться у тяжкому фінансовому становищі, викликаному, зокрема, неплатежами різних категорій споживачів за спожиту теплову енергію, невідповідністю тарифів за теплову енергію для населення фактичним витратам на її виробництво, що підтверджується балансом підприємства на 30.06.2016р., враховуючи, що сплата відповідачем штрафних санкцій у повному обсязі може призвести до припинення надання послуг з централізованого теплопостачання через нестачу коштів на поточні ремонти та заміну трубопроводів, суд визнав за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню, на 50%.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 1 247 391,88грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерної компанії "Харківобленерго" в частині стягнення з відповідача 217 725 221,50 грн.(231 325 221,50грн. - 4 900 000,0грн. - 8 700 000,0грн.) заборгованості за електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії № 702 від 31.03.2010р., 3% річних у розмірі 4 416 543,65 грн. за період з 01.07.2016р. по 31.07.2017р. та інфляційних втрат у розмірі 18 244 798,57 грн. за період з вересня 2016року по травень 2017 року., пені в сумі 1 247 391,88грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог з урахуванням зменшення судом суми неустойки, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог .

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 256, 257, 258, 260, 267, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 714 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м.Харків, вул. Мефодіївська,11, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149; ; п/р 07 у філії ХОУ ВАТ "Ощадбанк", МФО 351823) - суму заборгованості за електричну енергію в розмірі 217 725 221,50грн.за договором про постачання електричної енергії № 702 від 31.03.2010р. за період з листопада 2016 року по липень 2017 року

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська,11, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул.Плеханівська, 149; ; п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 ОСОБА_1", м. Київ, МФО 380805)-3% річних у розмірі 4 416 543,65 грн. за період з 01.07.2016р. по 31.07.2017р. та інфляційних втрат у розмірі 18 244 798,57 грн. за період з вересня 2016року по травень 2017 року., пені в сумі 1 247 391,88грн. , витрати по сплаті судового збору в сумі 240 000,0грн.

По позовним вимогам в частині стягнення 8 700 000,0грн. провадження у справі припинити по п.1-1 ст.80 ГПК України .

В частині стягнення позовних вимог в сумі 4 900 000,0грн. відмовити .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 08.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_4