УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.10.2017Справа № 910/18545/17

Суддя Щербаков С.О., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр експертно-правових досліджень"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпакс-Україна", 2) ОСОБА_1

про стягнення 787 467, 37 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр експертно-правових досліджень» з позовом до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Айпакс-Україна» та 2) ОСОБА_1 про солідарне стягнення 787 467, 37 грн.

Відповідно з ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності з абзацом 8 п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр експертно-правових досліджень» було подано позовну заяву № 13/10/17-1 від 20.10.2017 та 12 додатків разом з нею.

У даному випадку наявність опису вкладення дає можливість визначити перелік документів, які було надіслано на адресу відповідача.

Як вбачається з опису вкладення, на адресу відповідача направлено лише копію позовної заяви та 7 додатків, при цьому не направлено решти додатків долучених до позовної заяви, яку подано до суду.

При цьому, відомостей щодо надіслання/вручення відповідачу решти документів доданих до позовної заяви, заявником суду не надано, при цьому, не надано доказів наявності вказаних документів у відповідача.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, дослідивши позову заяву, суд дійшов висновку, що в частині позовної заяви, яка стосується вимог до фізичної особи - ОСОБА_2, слід відмовити у прийнятті позовної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 2 статті 21 Господарського процесуального кодексу України позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, з наведеного вбачається, що господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження в разі, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

За відсутності згаданих умов, коли склад учасників спору не відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Згідно з п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24.10.2011 № 10, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 Господарського кодексу України (частина перша статті 128 названого Кодексу); громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді.

Таким чином, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності (доказів протилежного матеріали справи не містять), суд відмовляє у прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог до ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України.

У решті позовних вимог, з огляду на встановлені вище обставини, суд повертає позовну заяву без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду слід звернути увагу також на те, що відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Копії доказів, доданих до позовної заяви не відповідають вищевказаним вимогам.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 62, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр експертно-правових досліджень» в частині позовних вимог до ОСОБА_1.

2. Іншу частину позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр експертно-правових досліджень» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айпакс-Україна» з додатками повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Щербаков С.О.