ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2017 р. Справа № 909/424/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 філії «Союзу Українок» б/н від 14.08.2017р. (вх. № 01-05/4143/17 від 04.09.2017р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2017р.

у справі № 909/424/17

за позовом: ОСОБА_2 філії «Союзу Українок»

до відповідача: ОСОБА_2 міської ради

до відповідача: ОСОБА_3 організації «За покликом серця»

про визнання незаконними рішень ОСОБА_2 міської ради, визнання недійсним договору оренди комунального майна та усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням,

за участю:

від позивача: ОСОБА_4 голова філії (виписка з ЄДРЮОФОП № 726382);

ОСОБА_5 представник (довіреність № 23 від 29.05.2017р.); ОСОБА_6 представник (довіреність № 27 від 19.10.2017р.);

від відповідача ОСОБА_2 міської ради: ОСОБА_7 представник (довіреність № 544 від 26.05.2017р.);

від відповідача ОСОБА_3 організації «За покликом серця»: ОСОБА_8 керівник (витяг з ЄДРЮОФОПтаГО № НОМЕР_1 від 22.09.2017р.);

від Всеукраїнської ГО Союз Українок: ОСОБА_9 голова ГО,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2017р. у справі №909/424/17 (суддя Калашник В.О.) відмовлено в задоволенні позову.

В ході розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р. прийняте в порушення вимог чинного законодавства та з перевищенням повноважень, наданих міській раді законом. Однак, прийнявши до уваги заяву відповідача ОСОБА_2 міської ради про застосування наслідків пропущення строків позовної давності, суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р. Також, суд відмовив в задоволенні вимог позивача щодо визнання незаконними рішення сесії ОСОБА_2 міської ради від 17.02.2017р. про затвердження протоколу конкурсної комісії від 18.01.2017р. по передачі в оренду комунального майна громадській організації "За покликом серця" та про визнання недійсним договору оренди № 37 від 13.03.2017р., укладеного між ОСОБА_2 міською радою і ГО "За покликом серця" про надання в оренду нежитлового приміщення загальною площею 77,2 кв.м по вул.Незалежності, 53 в м. Косові для використання під офіс, вказавши, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів приналежності йому на праві користування чи праві власності спірного приміщення. Щодо позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням по вул.Незалежності, 53 в м. Косові шляхом виселення з нього ГО "За покликом серця", та вселення в приміщення по вул.Незалежності,53 в м. Косів Косівську філію Союзу Українок, суд відмовив в її задоволенні, зазначивши, що позивач невірно обрав спосіб захисту свого порушеного права.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. Вказує, що про оспорюване рішення ОСОБА_2 міської ради йому стало відомо лише в березні 2016 року. Початковий момент перебігу позовної давності у даному спорі визначає з моменту отримання даного рішення міської ради, а саме з 19.04.2016р. та вважає, що не пропустив строку позовної давності. Покликається на те, що він є законним користувачем приміщення по вул. Незалежності, 53 на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р., скасування якого спірним рішенням міської ради, як встановив суд, відбулось незаконно, поза межами повноважень, тому незаконним є рішення ОСОБА_2 міської ради від 17.02.2017р. про затвердження протоколу конкурсної комісії від 18.01.2017р. щодо передачі в оренду комунального майна ГО «За покликом серця». Відтак і незаконно укладено договір оренди № 37 від 13.03.2017р. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2017р. у справі №909/424/17, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим. Стверджує, що позивач пропустив строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, тому, на його думку, судом правомірно та справедливо прийнято рішення про відмову в задоволенні позову. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2017р. у справі №909/424/17, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 філії «Союзу Українок» без задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 організація «За покликом серця» не надавала письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги.

Представники відповідачів заперечили проти доводів скаржника. Просили залишити без змін рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення господарського суду господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2017р. у справі №909/424/17.

Як вбачається з наявних у справі копій документів, рішенням ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р. ОСОБА_2 філії Союзу Українок передано в безоплатне постійне користування приміщення, яке вони займають в м. Косові по вул. Незалежності, 53 без зміни профілю взамін збудованого ними в 1928 році будинку по вул.Тихій,18. У випадку ліквідації громадської організації "Союзу Українок" дане приміщення переходить у власність міської ради (а.с.21, т.1).

16.02.2007р. ОСОБА_2 міською радою прийнято рішення №3.3-10/2007, яким відмінено рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р. про безоплатну передачу ОСОБА_2 філії Союзу Українок в постійне користування приміщення по вул.Незалежності,53. Надано громадській організації Союзу Українок в оренду на один рік приміщення магазину "Жіночий труд" загальною площею 34,6 кв.м, встановивши орендну плату одну гривню в рік та зобовязано ОСОБА_3 організацію Союз Українок вивільнити приміщення загальною площею 71,07 кв.м де знаходилось кафе "Згарда" по вул.Незалежності, 53 в м.Косові (а.с.25, т.1).

В матеріалах судової справи № 909/424/17 відсутні належні та допустимі докази про виконання оспорюваного рішення міської ради у встановленому порядку.

З пояснень представників сторін, наданих в ході розгляду справи, суд встановив, що ОСОБА_2 філія Союзу Українок не передавала ОСОБА_2 міській раді займаного приміщення по вул.Незалежності,53 за актом приймання-передачі. До березня 2017 року у цьому приміщенні знаходилось майно позивача.

В позовній заяві позивач вказує, що у 2016 році дізнався про існування рішення ОСОБА_2 міської ради №3.3-10/2007 від 16.02.2007р., яким відмінено рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р. про безоплатну передачу ОСОБА_2 філії Союзу Українок в постійне користування приміщення по вул. Незалежності, 53 (а.с.3-6, т.1).

Так, в листі № 17 від 07.04.2016р., адресованому ОСОБА_2 міській раді, позивач зазначив, що не отримував копії рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р. (а.с.30, т.1).

Суд першої інстанції не прийняв до уваги наведених доказів та дійшов висновку про пропуск позивачем трирічного строку позовної давності, виходячи зі змісту його звернення до відповідача із заявою від 16.09.2012р., в якій позивач просив повернути чинність рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р. про безкоштовну передачу йому в користування приміщення по вул. Незалежності, 53 (а.с.87, т.1).

Як видно з матеріалів судової справи, 23.12.2016р. рішенням ОСОБА_2 міської ради №3.4-13 оголошено про наміри передати в оренду майно комунальної власності м. Косова нежитлове приміщення, площею 71.07 кв.м, яке знаходиться в м. Косові по вул.Незалежності, 53 (а.с.110, т.1).

18.01.2017р. відбулось засідання конкурсної комісії по передачі в оренду комунального майна, оформлене протоколом № 1 від 18.01.2017р., на якому вирішено дати дозвіл на укладення договору оренди нежитлового приміщення площею 71,07 кв.м по вул.Незалежності,53 ГО «За покликом серця» на 2 роки (а.с.111, т.1).

В листі № 165 від 17.02.2017р., адресованому позивачу, ОСОБА_2 міська рада повідомляє, що 17.02.2017р. рішенням сесії ОСОБА_2 міської ради затверджено протокол конкурсної комісії по передачі в оренду ГО «За покликом серця» комунального майна, приміщення по вул. Незалежності,53 в м. Косові. У звязку з необхідністю передачі вказаного приміщення орендарю Філії необхідно звільнити приміщення до 22.02.2017р. (а.с.31, т.1).

13.03.2017р. між ОСОБА_2 міською радою (орендодавець) та ГО «За покликом серця» (орендар) укладено договір оренди комунального майна № 37, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення загальною площею 77,2 кв.м за адресою: вул. Незалежності, 53 в м.Косові (а.с.26-27, т.1).

На підставі акту приймання-передачі від 13.03.2017р. ОСОБА_2 міська рада передала, а ГО «За покликом серця» прийняла частину нежитлового приміщення загальною площею 77,2 кв.м за адресою: м. Косів, вул. Незалежності, 53 згідно договору оренди № 37 (а.с.125, т.1).

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало те, що, на його переконання, відповідач ОСОБА_2 міська рада, в порушення вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняла рішення №3.3-10/2007 про відміну рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р. про безоплатну передачу ОСОБА_2 філії Союзу Українок в постійне користування приміщення по вул.Незалежності,53. Крім того, позивач вважає, що, допустивши незаконне скасування рішення від 16.07.1999р. та зобовязавши громадську організацію Союз Українок вивільнити приміщення по вул.Незалежності, 53 в м.Косові, ОСОБА_2 міська рада також прийняла незаконне рішення від 17.02.2017р. про затвердження протоколу конкурсної комісії від 18.01.2017 по передачі в оренду комунального майна ГО "За покликом серця" та уклала з відповідачем ГО "За покликом серця" договір оренди №37 від 13.03.2017р.

Відповідачі у відзивах на позовну заяву просять відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо визнання незаконним рішення ОСОБА_2 міської ради №3.3-10/2007 від 16.02.2007р. у звязку зі спливом позовної давності, а в задоволенні решти позовних вимог у звязку з безпідставністю та необгрунтованістю (а.с.51-61, 115-116, т.1).

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Згідно ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 сатті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч.5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч.1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

В рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009р. у справі №1-9/2009 надано правову позицію щодо скасування актів органів місцевого самоврядування.

Так, Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

За визначенням Конституційного Суду України, ненормативні акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

В ході розгляду апеляційної скарги суд встановив, що рішенням ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р. ОСОБА_2 філії Союзу Українок передано в безоплатне постійне користування приміщення, яке вони займають в м. Косові по вул. Незалежності, 53 без зміни профілю взамін збудованого ними в 1928 році будинку по вул.Тихій,18.

Колегія суддів констатує, що вказане рішення ОСОБА_2 міської ради є ненормативним актом органу місцевого самоврядування одноразового застосування, який не може бути скасований органом місцевого самоврядування, який його прийняв шляхом прийняття іншого рішення.

Отже, вірним є висновок місцевого господарського суду про те, що рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р., яким відмінено рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р. про безоплатну передачу ОСОБА_2 філії Союзу Українок в постійне користування приміщення по вул.Незалежності,53 прийнято в порушення вимог чинного законодавства та з перевищенням повноважень, наданих законом органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд помилково відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р. у звязку зі спливом строку позовної давності, враховуючи таке.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

На думку відповідачів, яку підтримав суд першої інстанції, при заявленні даного позову в частині визнання незаконним рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р. пропущено строк позовної давності, оскільки позивачу було відомо про спірне рішення станом на 16.09.2012р., так як він 01.10.2012р. звернувся до відповідача ОСОБА_2 міської ради з заявою, датованою 16.09.2012р., в якій просив повернути чинність рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду про обізнаність позивача станом на 16.09.2012р. з оспорюваним рішенням ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р., оскільки зі змісту наявної у судовій справі копії вбачається, що вказана заява ОСОБА_2 філії Союзу Українок не містить жодної інформації про рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р.

Суд неправильно вказав у своєму рішенні про те, що перебіг строку позовної давності щодо вимоги про визнання незаконним рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р. слід обчислювати з 16.02.2012р. Такий висновок базується на припущенні, тоді як рішення суду має ґрунтуватись лише на належних та допустимих доказах, досліджених і оцінених судом.

Натомість матеріалами справи підтверджено, що у відповідь на лист № 17 від 07.04.2016р. позивач 19.04.2016р. отримав належним чином засвідчену копію рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р.

Відтак, за твердженням позивача, не спростованим належними та допустимими доказами, йому стало відомо про рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р. з моменту отримання належно засвідченої копії даного рішення, а саме 19.04.2016р.

Зважаючи на наведене, початок перебігу позовної давності щодо вимоги про визнання незаконним рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р. необхідно обраховувати з 19.04.2016р.

За таких обставин, вказану позовну вимогу заявлено в межах загального строку позовної давності тривалістю в три роки, враховуючи дату подання даної позовної заяви 05.05.2017р.

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічне положення унормовано в частині 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Враховуючи те, що рішення ОСОБА_2 міської ради № 3.3-10/2007 від 16.02.2007р. прийнято в порушення вимог чинного законодавства та з перевищенням повноважень, наданих законом органу місцевого самоврядування, колегія суддів констатує, що позовна вимога ОСОБА_2 філії Союзу Українок про визнання незаконним даного рішення підлягає задоволенню.

Оскільки ОСОБА_2 філія Союзу Українок є законним користувачем приміщення по вул. Незалежності, 53 в м. Косові на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р., скасування якого відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, тому наявні правові підстави для задоволення решти позовних вимог, у тому числі визнання незаконними рішення ОСОБА_2 міської ради від 17.02.2017р. про затвердження протоколу конкурсної комісії від 18.01.2017р. по передачі в оренду спірного комунального майна ГО "За покликом серця" та укладеного з відповідачем ГО "За покликом серця" договору оренди №37 від 13.03.2017р., як похідної вимоги.

В ході розгляду справи суд встановив, що в березні 2017р. групою посадових осіб та представників ОСОБА_2 міської ради було взламано приміщення по вул. Незалежності, 53 у м.Косові, вилучено та вивезено все майно ОСОБА_2 філії Союзу Українок і передано його ОСОБА_3 організації «За покликом серця».

Відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами судового захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; визнання правочину недійсним; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Таким чином, порушені права ОСОБА_2 філії Союзу Українок підлягають поновленню шляхом усунення перешкод в користуванні приміщенням по вул. Незалежності, 53 в м.Косові, тобто виселення ГО «За покликом серця» зі спірного приміщення та вселення в нього позивача.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд вважає, що висновки, наведені в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду, не у повній мірі відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому його необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

У відповідності із статтею 49, пунктом 10 статті 105 ГПК України суд апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у справі.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 філії «Союзу Українок» задоволити.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2017р. у справі №909/424/17 скасувати.

Прийняти нове рішення. Позов задоволити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради №3.3-10/2007 від 16.02.2007р., яким відмінено рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.07.1999р. про безоплатну передачу ОСОБА_2 філії Союзу Українок в постійне користування приміщення по вул.Незалежності,53.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради від 17.02.2017р. про затвердження протоколу конкурсної комісії від 18.01.2017р. по передачі в оренду спірного комунального майна ГО "За покликом серця".

Визнати недійсним договір оренди комунального майна за № 37 від 13.03.2017р., укладений між ОСОБА_2 міською радою та ГО «За покликом серця».

Усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням по вул. Незалежності,53 в м. Косові шляхом виселення з нього ОСОБА_3 організації "За покликом серця" та вселення в приміщення по вул. Незалежності, 53 у м. Косові Косівської філії «Союзу Українок».

Стягнути з ОСОБА_2 міської ради (78600, Івано-Франківська обл., м. Косів, майдан Незалежності, 11, ) на користь ОСОБА_2 філії «Союзу Українок» (78600, Івано-Франківська обл., м. Косів, вул. Незалежності, 53, ) 4800,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви в суді першої інстанції та 5280,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_3 організації «За покликом серця» (78601, Івано-Франківська обл., м. Косів, майдан Незалежності, 14, кв. 5, ) на користь ОСОБА_2 філії «Союзу Українок» (78600, Івано-Франківська обл., м. Косів, вул. Незалежності, 53, ) 1600,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви в суді першої інстанції та 1760,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Давид Л.Л.

ОСОБА_1