ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 року Справа № 904/7036/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Вечірко І.О. (доповідач)

судді: Антонік С.Г., Чимбар Л.О.

секретар: Манчік О.О.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1805 від 26.10.2017 року;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 14-433юр. від 11.10.2017 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року

у справі № 904/7036/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 1 699 590,60 грн. недоборів провізної плати за залізничні перевезення за січень 2017 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року у справі № 904/7036/17 (суддя Бондарєв Е.М.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 1 699 590,60 грн. суми недоборів провізної плати за залізничні перевезення за січень 2017 року та 25 493,86 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- суд першої інстанції не надав оцінки доводам відповідача про те, що відповідальність за невірно зазначену та застосовану схему розрахунку тарифу, дотримання правил розрахунку тарифу покладається на працівника залізниці;

- на станції призначення порожні вагони, обладнані знімним дахом, були вчасно роз кредитовані працівниками відповідача та видані залізницею без будь-яких донарахувань та затримок;

- із змісту телеграми позивача від 30.05.2017 року вбачається: "відповідно до розяснень від 28.04.2017 року № ЦМ-13/774 щодо нарахування плати за перевезення порожніх вагонів з додатковим обладнанням, в тому числі знімним дахом повідомляється. Згідно пункту 3.10 Інструкції з порядку ведення обліку навантаження і вивантаження вантажних вагонів, вагони, завантажені знімним обладнанням, підлягають обліку як навантажені. Плата за перевезення визначається, як для власних вагонів за тарифною схемою 1 (для універсальних вагонів) або 2 (для інших типів вагонів) за розрахункову масу вантажу. Провізні платежі розрахувати порядком, встановленим цим розпорядженням". Отже, на думку відповідача, розрахунок провізних платежів за новим розміром можливий виключно після видання даної телеграми, тобто після 30.05.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 30.10.2017 року.

В судовому засіданні 30.10.2017 року оголошено перерву до 08.11.2017 року.

Представник скаржника в судовому засіданні 08.11.2017 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні 08.11.2017 року проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту зясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом встановлено наступне.

03.07.2017 року до господарського суду Дніпропетровської області від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла позовна заява до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення плати за користування вагонами та додаткові збори в сумі 1 612 915,08 грн. недоборів провізної плати за вантажні перевезення (т. 1, а. с. 3-6).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2017 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та призначено в судовому засіданні на 20.07.2017 року (т. 1, а. с. 1).

14.07.2017 року до господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 1 699 590,60 грн. суми недоборів провізної плати за залізничні перевезення за січень 2017 року (т. 3, а. с. 185-186).

В судовому засіданні 20.07.2017 року оголошено перерву до 03.08.2017 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017 року продовжено строк розгляду справи до 19.09.2017 року та відкладено розгляд справи на 12.09.2017 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 1 699 590,60 грн. суми недоборів провізної плати за залізничні перевезення за січень 2017 року та 25 493,86 грн. витрат зі сплати судового збору.

Оскаржуване рішення мотивовано тим, що за договором перевезення на особливих умовах між позивачем та відповідачем від 22.04.2016 року № НЗ-1-18/89 перевезення здійснювалось по коду СТСНВ-421034 як за порожній рейковий рухомий склад. Строк дії вказаного договору закінчився 31.12.2016 року. Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 26.04.2016 року № 161 внесено зміни до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, згідно з якими при перевезенні порожніх вагонів перевізника з додатковим обладнанням (перевізним пристосуванням), маса якого не включена до маси тари вагона, крім нарахованої за тарифною схемою 14 плати за перевезення вагона, стягується додаткова плата, яка нараховується за тарифною схемою 1. При цьому, протягом січня 2017 року на адресу відповідача надходили власні вагони з додатковим обладнанням. Провізна плата за перевезення за залізничними накладними підлягає донарахуванню за рахунок одержувача відповідача в сумі 1 699 590,60 грн.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість прийнятого місцевим господарським судом рішення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 02.01.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (надалі Договір).

Відповідно до пункту 3.1 договору розмір попередньої оплати та періодичність її внесення визначається вантажовласником, виходячи із очікуваного обсягу перевезень, додаткових послуг на підставі діючих тарифів, з урахуванням корегуючих коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею, та послуг за вільними тарифами. Сторони погодили суму попереднього перерахування грошових коштів на особовий рахунок вантажовласника за дві доби до надання транспортних послуг. Розмір плати за додаткові послуги, для яких відсутні тарифні ставки, визначається за домовленістю сторін та зазначається в додатку до договору.

У міру виконання перевезень та надання послуг залізниця списує відповідні суми грошових коштів (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи), крім спірних, з особового рахунку вантажовласника, на підставі оформлених установленим порядком перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) та ін. (пункт 3.2 договору).

Відповідно до частин 1, 2 статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно із статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 року № 317 затверджено Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов'язані з ними послуги (надалі - Збірник).

22.04.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір перевезення на особливих умовах № НЗ-1-18/89 (т. 3, а. с. 243).

Протягом січня 2017 року на адресу відповідача надійшли власні вагони з додатковим обладнанням. Дати приймання вантажу до перевезення, номер залізничних накладних та вагонів, код платника, коди станцій відправлення та призначення, суми стягненої при відправленні провізної плати зазначено у Додатку № 1 до позовної заяви та Додатку № 2 до заяви про збільшення позовних вимог.

При відправленні станціями з платника тарифу за перевезення стягнуто провізну плату, розраховану відповідно до пункту 24.1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та повязані з ними послуги (надалі Збірник), в редакції до 26.04.2016 року.

Відповідно до пункту 24.1 Збірника при перевезенні порожніх власних (орендованих) вагонів з додатковим обладнанням, яке не входить до тари вагона, крім нарахованої за тарифною схемою 14 плати за перевезення власного (орендованого) вагона, стягується додаткова плата, яка нараховується за тарифною схемою 1 множенням ставки за 1 тонну (ставка понад 72,5 тонни) на розрахункову масу обладнання. Якщо додаткове обладнання негабаритне, то плата за нього збільшується на 20 %.

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 26.04.2016 року № 161 внесено зміни до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги.

При перевезенні порожніх вагонів перевізника з додатковим обладнанням (перевізним пристосуванням), маса якого не включена до маси тари вагона, крім нарахованої за тарифною схемою 14 плати за перевезення вагона, стягується додаткова плата, яка нараховується за тарифною схемою 1 множенням ставки за 1 тонну (ставка понад 72,5 тонни) на розрахункову масу обладнання (перевізного пристосування). Якщо додаткове обладнання негабаритне, то плата за нього збільшується на 20 % (пункт 24.1 Збірника, в редакції, що діє з 26.04.2016 року).

Разом з тим, за договором перевезення на особливих умовах № НЗ-1-18/89, укладеного сторонами 22.04.2016 року перевезення здійснювалось по коду СТСНВ-421034 як за порожній рейковий рухомий склад. Строк дії вказаного договору закінчився 31.12.2016 року.

Відповідно до статті 62 Статуту залізниць України остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.

При цьому, до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення (пункт 1.3. Правил розрахунків за перевезення платежів (стаття 62 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644).

Таким чином, у звязку із змінами у Збірнику провізна плата за перевезення за залізничними накладними, переліченими в Додатку № 1 до позовної заяви та Додатку № 2 до заяви про збільшення позовних вимог підлягає донарахуванню за рахунок одержувача відповідача в сумі 1 699 590,60 грн. з ПДВ.

Листом № НЗ-1-09/273 від 23.06.2017 року позивач запропонував відповідачу надати дозвіл на списання вказаної суми недобору з його особового рахунку, проте, станом на час подання позовної заяви позивачем відповіді на лист позивача не було отримано.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що розрахунок провізних платежів за новим розміром можливий виключно після видання телеграми позивача від 30.05.2017 року колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Із змісту телеграми позивача вбачається, що вказаною телеграмою позивач повідомив відповідача про те, що згідно пункту 3.10 Інструкції з порядку ведення обліку навантаження і вивантаження вантажних вагонів, вагони, завантажені знімним обладнанням, підлягають обліку як навантажені. Плата за перевезення визначається, як для власних вагонів за тарифною схемою 1 (для універсальних вагонів) або 2 (для інших типів вагонів) за розрахункову масу вантажу. Провізні платежі розрахувати порядком, встановленим розпорядженням від 28.04.2017 року № ЦМ-13/774 щодо нарахування плати за перевезення порожніх вагонів з додатковим обладнанням, в тому числі знімним дахом.

Таким чином, зазначеною телеграмою новий розмір провізних платежів не встановлювався. Розмір провізних платежів встановлений Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги в редакції з 26.04.2016 року.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 1 699 590,60 грн. недоборів провізної плати за залізничні перевезення за січень 2017 року є правомірним і відповідає нормам матеріального права.

Таким чином, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, та матеріали справи не спростовують висновки суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для зміни чи скасування рішення відсутні.

За наведених обставин, оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційна скарга має бути залишена без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року у справі № 904/7036/17 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.11.2017 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя С.Г. Антонік

Суддя Л.О. Чимбар