РІШЕННЯ

02 листопада 2017 року Справа № 913/646/17

Провадження №16/913/646/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Антрацит Луганська область

про стягнення 19 912 грн 42 коп.

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Андрющенко С.Т.

У засіданні брали участь:

від позивача: Гур`єв Д.М., юрисконсульт філії "Харківське головне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", довіреність №7715-К-О від 27.12.2016;

від відповідача: представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення на підставі договору банківського обслуговування б/н від 08.01.2014 грошових коштів у сумі 19 912 грн 42 коп., з яких:

- 3800 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом;

- 3894 грн 56 коп.- заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 8265 грн 52 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 3952 грн 34 коп. - заборгованість за комісією.

Позовні вимоги з посиланням на статтю 193 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України), статті 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії у строки, встановлені договором банківського обслуговування б/н від 08.01.2014, що укладений між сторонами цієї справи.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.08.2017 (у складі судді Шеліхіної Р.М.) було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 11.09.2017.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2017 для розгляду справи замість судді Шеліхіної Р.М., у зв'язку з її тимчасовою непрацездатністю, визначено суддю Драгнєвіч О.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.09.2017 розгляд справи відкладено на 26.09.2017 у зв'язку зі зміною складу суду, неявкою представника відповідача.

Ухвалами Господарського суду Луганської області від 26.09.2017, 17.10.2017 розгляд справи відкладався у зв'язку з неявкою представника відповідача, ненаданням відзиву та всіх необхідних для розгляду справи документів.

В судове засідання 02.11.2017 прибув лише представник позивача.

Відповідач в судове засідання не прибув, вимог ухвали не виконав. Був повідомлений про час та місце проведення судового засідання належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Судом у відповідності до даних, розміщених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 (а.с.41-42).

За інформацією Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" розміщеній на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257D7E002C3293), пересилання пошти, зокрема, до/з смт.Щотове, м.Антрацит Луганської області тимчасово не здійснюється.

На виконання ч.2 ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", з метою створення належних умов, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов'язків, для належного інформування учасника процесу - відповідача, який знаходиться на території проведення антитерористичної операції, відповідно до приписів пп.4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" оголошення про час і місце судових засідань були розміщені на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі "Повідомлення для сторін, які знаходяться у зоні проведення антитерористичної операції") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчать наявні в матеріалах справи роздруковані сторінки з мережі Інтернет, на яких розміщено інформацію про час та місце засідань господарського суду.

З метою належного повідомлення відповідача про час та місце проведення судових засідань, суд також додатково намагався передати телефонограму відповідачу телефонним зв'язком за номером телефону, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак встановити зв'язок з абонентом не вдалося (а.с.46, 74, 99).

Наразі відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі свого представника в судових засіданнях, відзиву на подану позовну заяву не надав, звірку з позивачем не провів.

Представник позивача в судовому засіданні надав додаткові пояснення щодо суті заявлених позовних вимог, позов просив задовольнити повністю, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором в частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим позивачем на підставі п. 3.2.1.4., 3.2.1.4.4., 3.2.1.8., договору нарахована заборгованість за процентами за користування кредитним лімітом, пеня та комісія за користування кредитом.

З огляду на неявку представника відповідача в судові засідання, не надання витребуваних судом документів, господарський суд враховує, що за змістом п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи на подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється на підставі ст.75 ГПК України за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 02.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, та заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем у справі) 08.01.2014 подано Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" (позивачу у справі) заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, заяву на відкриття рахунку, за умовами яких відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг ( а.с.22).

Дана заява підписана від імені відповідача ОСОБА_1, від імені банку - головою правління Дубилет Олександром Валерійовичем, що діє на підставі Статуту за допомогою факсимільного підпису, посвідченого печаткою.

У даній заяві зазначено, що відповідач згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, розташованими на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 08.01.2014.

Відповідно до розділу 1 загальних положень Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, який діє на підставі Ліцензії Національного банку України №22 від 05.10.2011, банк, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг (далі - Умови та правила).

Умови та правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву, банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах, тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодженням з питань банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в загальній сумі 3 800 грн 00 коп. на поточний рахунок №4691 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами.

Згідно пункту 3.2.1.1.1 Умов та правил кредитний ліміт та поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Пунктом 3.2.1.1.3 Умов та правил врегульовано, що кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Згідно довідки банку відповідачу кредитний ліміт був встановлений у наступних розмірах:

- 08.01.2014 - 1 800 грн 00 коп.;

- 31.01.2014 - 3 800 грн 00 коп.;

- 01.03.2014 - 3 800 грн 00 коп.;

- 02.03.2014 - 3 793 грн 15 коп. (а.с.37).

Зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в межах встановленого кредитного ліміту в розмірі 3 800 грн 00 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача (а.с.39, 51-58) та меморіальними ордерами, зокрема №GRDE від 08.01.2014 на суму 1800 грн 00 коп., №МH17 від 31.01.2014 на суму 2000 грн 00 коп. (а.с.49, 50).

Відповідно до пункту 3.2.1.4 Умов та правил, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно пункту 3.2.1.4.1.1 Умов та правил за сумами кредиту, отриманими до 31.01.2015 включно і до моменту обнуління кредитного ліміту, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За сумами кредиту отриманими з 01.02.2015 період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо не повинен перевищувати 30 днів.

За сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно і до моменту обнулення кредитного ліміту у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт виплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (пункт 3.2.1.4.1.2 Умов та правил).

Пунктом 3.2.1.4.1.3 Умов та правил встановлено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. Відсотки за користування кредитом сплачують у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

З 01.07.2014 у відповідності до пункту 3.2.1.1.12 Умов та правил банком змінені відсоткові ставки за користування кредитним лімітом з 24% до 36%, з 48% до 56%.

У відповідності до пункту 3.2.1.4.4 Умов та правил клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту (комісію) відповідно до пунктів 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов та правил при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно пункту 3.2.1.5.4 Умов та правил нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 15 (п'ятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Термін позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років (пункт 3.2.1.5.7 Умов та правил).

Як свідчать матеріали справи, відповідач 08.01.2014 почав використовувати кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, дотримуючись умов пільгового режиму кредитування за процентною ставкою 0% річних. З 26.02.2014 по 01.06.2014 проценти річних за користування кредитом нараховувались на рівні 24% річних. З 02.06.2014 кредит визнаний простроченим, за користування ним нараховувались проценти в розмірі 48% річних, з 01.07.2014 - в розмірі 56% річних.

У зв'язку з порушенням умов договору банківського обслуговування б/н від 08.01.2014 в частині повернення одержаних кредитних коштів, сплати процентів та комісії за користування ними, відповідач станом на 24.05.2017 має заборгованість в загальній сумі 19 912 грн 42 коп., з якої: 3800 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 3894 грн 56 коп.- заборгованість за процентами за користування кредитом; 8265 грн 52 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (пеня нарахована в сумі 11962 грн 21 коп. за загальний період з 04.03.2014 по 24.05.2017, з якої позивачем списано суму пені в розмірі 3696 грн 69 коп.); 3952 грн 34 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

В порушення умов договору відповідачем не виконувалися взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в матеріалах справи відсутні докази здійснення погашення боргу під час розгляду справи відповідачем.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існують кредитні відносини.

Згідно із частиною 2 статті 345 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України) кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови та правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тобто уклали відповідний договір, який містить умови щодо надання кредиту.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм діючого законодавства, кредитний договір, є одним з видів позики. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (частина 3 статті 1049 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у пункті 1 статті 193 ГК України.

За правилами статті 599 ЦК зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Факт порушення відповідачем умов договору підтверджено матеріалами справи. Позовні вимоги в частині стягнення суми неповернутого кредиту, процентів та комісії за користування ним ґрунтуються на нормах чинного законодавства, підтверджені документально, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

При вирішенні позовних вимог заявлених в частині стягнення пені в сумі 8265 грн 52 коп. суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (частина 1 статті 552 ЦК України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

За змістом пункту 3.2.1.5.4 Умов та правил, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано клієнтом. Отже до правовідносин сторін правила частини 6 статті 232 ГК України не застосовуються.

У зв'язку з невиконанням відповідачем у встановлений строк зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів і комісії за користування кредитом, позивачем, на підставі пунктів 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.4 договору банківського обслуговування нарахована пеня в загальній сумі 11962 грн 21 коп. за загальний період з 04.03.2014 по 24.05.2017, з якої позивачем було списано суму пені в розмірі 3696 грн 69 коп., отже заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 8265 грн 52 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як суб'єкт підприємницької діяльності, зареєстрована і здійснює підприємницьку діяльність у смт. Щотове, м. Антрацит Луганської області.

Верховною Радою України 02.09.2014 прийнятий Закон № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі по тексту - Закон № 1669), яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 2 Закону №1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

30.10.2014 на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону №1669 розпорядженням №1053-р Кабінету Міністру України затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, серед інших, включено смт.Щотове, м.Антрацит Луганської області.

Дія зазначеного розпорядження була зупинена розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053", яке оскаржувалося у судовому порядку.

02.12.2015 Кабінет Міністрів України розпорядженням №1275-р затвердив повний перелік заселених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і цим же розпорядженням визнано такими, що втратили чинність:

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція";

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053".

Згідно Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015, до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, віднесено, зокрема смт.Щотове, м.Антрацит Луганської області.

Станом на момент розгляду цієї справи проведення антитерористичної операції триває.

Враховуючи зазначене, до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 1 грн 18 коп., розрахована за період з 04.03.2014 по 13.04.2014, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 8 264 грн 34 коп., нарахованої за період з 14.04.2014 по 24.05.2017 слід відмовити як нарахованої в порушення вимог статті 2 вказаного Закону №1669.

За таких обставин, позов визнається обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. З відповідача на користь позивача слід стягнути: 11 648 грн 08 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 3 800 грн 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 3894 грн 56 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 1 грн 18 коп. (за період з 04.03.2014 по 13.04.2014), заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 3952 грн 34 коп. В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 935 грн 94 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банка "Приватбанк", м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, 01001 ідентифікаційний код 14360570, заборгованість за кредитом в сумі 3 800 грн 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 3894 грн 56 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 1 грн 18 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 3952 грн 34 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 935 грн 94 коп.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 06.11.2017.

Суддя О.В. Драгнєвіч