ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.10.2017 Справа № 904/8452/17

За позовом Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, м. Першотравенськ Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Першотравенськ Дніпропетровської області

про стягнення 65684,00 грн.

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: представник Круглов Л.О., довіреність від 18.01.2017;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 27178,84 грн боргу за послуги з опалення, 32570,05 грн інфляційних нарахувань, 3820,60 грн 3% річних, 2114,51 грн пені.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних судом документів не надав, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Від відповідача на адресу господарського суду повернулися конверти з ухвалами суду з відмітками поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

З огляду на викладене суд керується ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у якій зазначено, що ухвала про порушення провадження по справі надсилається зазначеним особам (сторонам) за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження по справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою вважається, що ухвала про порушення провадження по справі вручена їм належним чином.

Згідно з п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV якщо документи та відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду були надіслані відповідачам завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013.

За таких обставин у суду наявні достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь його представника у судовому засіданні.

При цьому, стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 ГПК України.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2010 року між Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством (далі - позивач, виконавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач, споживач) укладено договір №281/т про надання послуг з централізованого опалення (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов'язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Опалювальна площа (об'єм) житлового або нежитлового приміщення 1080 м3 (п. 1.3 договору).

Згідно з п. 9.1 договору цей договір укладається з 01.01.2010 до 31.12.2014 і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду даного договору.

Тарифи на послуги їх загальна вартість визначені розділом 2 договору.

Тарифи на послуги становлять (без ПДВ):

- з централізованого опалення 202,70 грн/Гкал (п. 2.1 договору);

- розмір щомісячної плати (у разі відсутності лічильника тепла) за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення цього договору становить 1058,09 грн, ПДВ 211,62 грн з них;

- централізоване опалення 1058,09 грн за 5,22 Гкал та додатково згідно з п. 3.4 цього договору (п. 2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору обумовлено, що плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії визначається за їх показаннями згідно з п.п. 10-13 "Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води та водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (далі - "Правила") (п. 2.3 договору).

Додатковою угодою №1 від 01.02.2011 року до договору №281/т від 01.01.2010 на підставі рішення виконавчого комітету Першотравенської міської ради №10 від 26.01.2011 сторонами було змінено тарифи на послуги. Так, сторони узгодили, що тарифи на послуги для приміщення магазину "Юлія" по вул. Комсомольській, 1-а становлять (без ПДВ): з централізованого опалення 271,47 грн/Гкал (п. 2.1 договору). Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання становить 1417,07 грн, ПДВ 283,41 грн, з них: централізоване опалення 1417,07 грн за 5,22 Гкал (п. 2.2 договору).

Додатковою угодою №2 від 14.02.2012 до договору №281/т від 01.01.2010 на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 03.02.2012 №31 сторонами було змінено тарифи на послуги. Так, тарифи на послуги з 01.03.2012 становлять (без ПДВ): з централізованого опалення 230,62 грн/Гкал (п. 2.1 договору). Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання становить 1203,84 грн, ПДВ 240,77 грн, з них: централізоване опалення 1203,84 грн за 5,22 Гкал (п. 2.2 договору).

Додатковою угодою №3 від 2014 року до договору №281/т від 01.01.2010 на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 13.06.2014 №720 сторонами було змінено тарифи на послуги. Так, тарифи на послуги з 01.07.2014 становлять (без ПДВ): з централізованого опалення 324,32 грн/Гкал (п. 2.1 договору). Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання становить 1692,95 грн, ПДВ 338,59 грн, з них: централізоване опалення 2031,54 грн за 5,22 Гкал (п. 2.2 договору).

Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

За період надання послуг позивачем відповідачу були виставлені рахунки на оплату наданих послуг на суму 28734,13 грн, у тому числі:

- № СФ-0000354 від 25.01.2011 за січень 2011 на суму 1269,71 грн;

- № СФ-0001165 від 23.02.2011 за лютий 2011 на суму 1269,71 грн;

- № СФ-0002412 від 26.03.2011 за лютий 2011 (перерахунок) на суму 430,78 грн;

- № СФ-0001955 від 26.03.2011 за березень 2011 на суму 1700,48 грн;

- № СФ-0002937 від 27.04.2011 за квітень 2011 на суму 850,25 грн;

- № СФ-0007285 від 27.10.2011 за лютий-квітень 2011 (перерахунок) та жовтень 2011 на суму -442,08 грн;

- № СФ-0008222 від 28.11.2011 за листопад 2011 на суму 1269,71 грн;

- № СФ-0008916 від 22.12.2011 за грудень 2011 на суму 1269,71 грн;

- № СФ-0000329 від 26.01.2012 за січень 2012 на суму 1269,71 грн;

- № СФ-0001085 від 24.02.2012 за лютий 2012 на суму 1269,71 грн;

- № СФ-0001862 від 26.03.2012 за березень 2012 на суму 1360,16 грн;

- № СФ-0002628 від 25.04.2012 за квітень 2012 на суму 492,60 грн;

- № СФ-0007228 від 30.10.2012 за жовтень 2012 на суму 722,30 грн;

- № СФ-0008020 від 28.11.2012 за листопад 2012 на суму 1444,61 грн;

- № СФ-0009152 від 26.12.2012 за грудень 2012 на суму 1444,61 грн;

- № СФ-0000397 від 29.01.2013 за січень 2013 на суму 1444,61 грн;

- № СФ-0001152 від 27.02.2013 за лютий 2013 на суму 1444,61 грн;

- № СФ-0001922 від 26.03.2013 за березень 2013 на суму 1444,61 грн;

- № СФ-0002699 від 25.04.2013 за квітень 2013 на суму 722,30 грн;

- № СФ-0007011 від 25.10.2013 за жовтень 2013 на суму 968,60 грн;

- № СФ-0007793 від 27.11.2013 за листопад 2013 на суму 586,69 грн;

- № СФ-0009322 від 25.12.2013 за грудень 2013 на суму 1444,61 грн;

- № СФ-0000389 від 28.01.2014 за січень 2014 на суму 1444,61 грн;

- № СФ-0001172 від 27.02.2014 за лютий 2014 на суму 1444,61 грн;

- № СФ-0001979 від 27.03.2014 за березень 2014 на суму 1444,61 грн;

- № СФ-0002767 від 25.04.2014 за квітень 2014 на суму 722,30 грн (а.с. 14-41).

Згідно з п. 3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Розрахунок за фактично отриманні у попередньому місяці послуги проводиться споживачем не пізніше 20 числа (включно) місяця, що настає за розрахунковим, або протягом 5 календарних днів з дня отримання рахунку (п. 3.1.1 договору).

Послуги оплачуються готівкою або в безготівковій формі (п. 3.2 договору).

В пункті 3.3 договору сторони узгодили, що за наявності у приміщенні засобів обліку теплової енергії справляння плати за нормативами (норма споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку.

За централізоване опалення житлового або нежитлового приміщення плата справляється за нормативами (нормами) споживання та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) на ___ % - ____грн.

Плата вноситься на розрахунковий рахунок: р/р: 3220, МФО 305299, код ЗКПО: 32598423, КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору за несвоєчасне внесення плати починаючи з 21 числа (шостого дня після отримання рахунку) розрахункового місяця, споживачу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої момент прострочення, за кожен день прострочення платежу.

У разі встановлення будинкових засобів обліку тепла оплата проводиться за показниками лічильників шляхом розподілу отриманої теплової енергії пропорційно опалювальної площі квартири у багатоквартирної будинку (п. 3.8 договору).

Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на умови укладеного між сторонами договору та приписи ст. 530 ЦК України, строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати вартості спожитої ним теплової енергії є таким, що настав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за спожиту теплову енергію розрахувався лише частково - в загальній сумі 1555,29 грн, про що свідчать прибуткові касові ордери позивача №2173 від 04.11.2013 на суму 968,60 грн та №2517 від 09.12.2013 на суму 586,69 грн (а.с. 42-43).

30 квітня 2016 року відповідачем на адресу позивача направлено лист про розірвання договорів на комунальні послуги, зокрема й договору №281/т від 01.01.2010, у зв'язку з передачею приміщення магазина "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою - АДРЕСА_2 в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 з 01.02.2016 по 31.12.2016.

Додатковою угодою №4 від 30.04.2016 до договору №281/т від 01.01.2010 про надання послуг з централізованого опалення сторони дійшли згоди, що цей договір є розірваним з 30.04.2016, але в частині фінансових зобов'язань - діє до повного та належного їх виконання, а також зафіксували, що загальна заборгованість споживача за договором на момент його розірвання становить 31932,74 грн.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем за послуги централізованого опалення (теплопостачання) становить 27178,84 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідач розрахунку заявленої до стягнення суми боргу не спростував, заперечень з приводу строків звернення позивача до суду з вимогою про захист його порушених справ не заявив, доказів погашення заборгованості за послуги централізованого опалення суду не на момент розгляду справи не надав.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 27178,84 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 цього Кодексу встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Позивач за порушення відповідачем умов договору щодо оплати вартості наданих послуг із централізованого опалення заявив до стягнення з останнього пеню в сумі 2114,51 грн за загальний період з 21.02.2011 по 20.11.2014, інфляційні нарахування в сумі 32570,05 грн за загальний період з 21.02.2011 по 05.09.2017 та 3% річних у сумі 3820,60 грн за загальний період з 21.02.2011 по 05.09.2017.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Пунктом 5.1.2 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення платежів за послуги споживач несе відповідальність згідно із діючим законодавством і цим договором шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України діючої на момент прострочення платежу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Після проведеного судом перерахунку за визначені позивачем періоди (з урахуванням здійснених перерахунків вартості послуг за лютий-квітень 2011) пеня за загальний період з 21.02.2011 по 20.11.2014 становить 2105,93 грн, інфляційні нарахування за загальний період з березня 2011 по серпень 2017 становлять 30834,18 грн, а 3% річних за загальний період з 21.02.2011 по 05.09.2017 - 3820,60 грн.

Таким чином, позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині вимог про стягнення 27178,84 грн - основного боргу, 2105,93 грн - пені, 30834,18 грн - інфляційних нарахувань та 3820,60 грн - 3% річних; в задоволені вимог про стягнення пені в сумі 8,58 грн та інфляційних нарахувань у сумі 1735,87 грн - слід відмовити.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1557,51 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-34, 36, 43, 44, 49, 75, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (52800, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Першотравенського міського житлово-комунального підприємства (52800, Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Молодіжна, 12; ідентифікаційний код 32598423) борг у сумі 27178,84 грн, пеню в сумі 2105,93 грн, інфляційні нарахування в сумі 30834,18 грн, 3% річних у сумі 3820,60 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1557,51 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 06.11.2017.

Суддя В.Д. Воронько