ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 жовтня 2017 року Справа № 910/15721/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Барицької Т.Л., Картере В.І.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр"
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016
у справі№ 910/15721/16 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З.
провизнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Подана Публічним акціонерним товариством "Тельманівський кар'єр" до Вищого господарського суду України касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 у справі № 910/15721/16 Господарського суду міста Києва не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі № 910/15721/16 повернуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" про визнання недійним кредитного договору і додані до неї документи без розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", не погодившись із прийнятою ухвалою, звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на підставі ст. 91 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 у справі № 910/15721/16 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу та додані до неї документи повернуто скаржнику на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство "Тельманівський кар'єр", звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 111-13 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

Касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Як свідчать матеріали справи, ухвала Київського апеляційного господарського суду в даній справі була прийнята 07.11.2016 і в цей же день набрала законної сили.

Згідно із відміткою суду апеляційної інстанції, 17.07.2017 Публічним акціонерним товариством "Тельманівський кар'єр" подана касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, розглянувши вказане клопотання, не знаходить підстав для його задоволення з урахуванням наступного.

Відновлення пропущеного процесуального строку відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України можливе при визнанні поважною причини пропуску встановленого законом строку.

Судова колегія касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Обґрунтування поважності обставин, що зумовили пропуск строку на касаційне оскарження, в силу приписів ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження у цій справі колегія суддів касаційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема у справі Пономарьов проти України №. 3236/03 від 03.04.2008, у якій Судом зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

З урахуванням наведеного, вирішуючи питання про можливість відновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України виходить з того, що строк касаційного оскарження ухвали апеляційного господарського суду відраховується з дати її прийняття та сплив 28.11.2016. Публічним акціонерним товариством "Тельманівський кар'єр" касаційна скарга подана 17.07.2017, тобто майже через 8 місяців після закінчення строку, встановленого для її подання, і скаржником при цьому не обґрунтовано та не наведено жодних обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Відтак, колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи положення статті 129 Конституції України, якою визначено одну із засад судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відхиляє клопотання Публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр" про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги.

Відхилення клопотання про відновлення строку для подання касаційної скарги є підставою для її повернення на підставі пункту 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 43, 86, 107, 111, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Тельманівський кар'єр" у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 у справі № 910/15721/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Т. Барицька

В. Картере