ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 листопада 2017 р. Справа № 909/1013/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С.М., розглянувши матеріали:

за позовом: "Хюндай Корпорейшн" (HYUNDAI CORPORATION),

25, Юлгок-ро 2 гіл, Джонг-гу, Сеул, Корея

(25, Yulgok-ro 2-gil, Jongno-gu, Seoul, Korea),

адреса для листування: вул.Саксаганського, 121, оф.1, м.Київ, 01032;

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона",

вул. Максимовича, 8, м. Івано-Франківськ,76018;

адреса для листування: вул.Грушевського, 22А, м. Івано-Франківськ,76018;

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгово-

комерційна компанія", АДРЕСА_1,

м.Івано-Франківськ, 76019;

до відповідача 3: Приватного підприємства "ПСВ-ІФ",

АДРЕСА_2, 76018;

до відповідача 4: Товариства з обмеженою відповідальністю"Євроторг Прикарпаття",

АДРЕСА_3,76009;

до відповідача 5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондріелт",

вул. Галицька, буд. 43в, м.Івано-Франківськ,76018;

до відповідача 6: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Капіталбуд",

АДРЕСА_4,76018;

до відповідача 7: Приватного підприємства "Влад-Вінд",

АДРЕСА_5,76018;

про: стягнення 6 885 731,00 доларів США, 1 242 176,50 Євро.

ВСТАНОВИВ:

"Хюндай Корпорейшн" (HYUNDAI CORPORATION), звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, про стягнення в солідарному порядку: з ТОВ "Компанія Рона", ТОВ "Українська торгово-комерційна компанія", ПП "ПСВ-ІФ", ТОВ "Євроторг Прикарпаття" 4 390 053,75 доларів США, 1 242 176,50 Євро; з ТОВ "Компанія Рона", ТОВ "Фондріелт", ТОВ "Прайм Капіталбуд", ПП "Влад-Вінд" 2 495 677,25 доларів США.

Приписами ст.57 Господарського процесуального кодексу України, обумовлено перелік документів, які додаються до позовної заяви. Так в силу п.3 ч.1 цієї статті, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України "Про судовий збір". У відповідності до ст.2 цього Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір").

У відповідності до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Нормою під.1 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", обумовлено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. За подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч.ч.1,2 ст.9 Закону України "Про судовий збір").

На офіційному сайті Господарського суду Івано-Франківської області, розміщено платiжнi реквiзити для перерахування судового збору як у гривнях: отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл.; код отримувача (код за ЄДРПОУ)37952250; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківської обл.; код банку отримувача (МФО) 836014; рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030101, так і в іноземній валюті: одержувач коштів (beneficiary): Державна казначейська служба України, Україна, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6 (STATE TREASURY SERVICE OF UKRAINE, Ukraine, 01601, Kyiv, Bastionna str., 6); ; валютний рахунок одержувача коштів (account): № 5000; банк отримувача коштів (beneficiary bank): Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", Київ, Україна (JSC "THE STATE EXPORT-IMPORT BANK OF UKRAINE", Kyiv, Ukraine); S.W.I.F.T.: EXBS UA UX; код банку: 322313. При оформленні платіжного доручення в іноземній валюті в полі "Деталі платежу" (Details of payment) необхідно вказати код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. При цьому, чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору (п.п. 2.20., 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.13р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

До позовної заяви, як це вимагають приписи п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України, заявником не додано документальних доказів про сплату судового збору в сумі визначеній Законом України "Про судовий збір" у порядку та формі як зазначено вище.

Натомість, в підтвердження факту сплати судового збору, заявником подано суду довідку ДСА України № К1342-17-1297/17 від 10.10.17р., про підтвердження зарахування надходжень від сплати судового збору в іноземній валюті "Хюндай Корпорейшн" на суму 9 480,00доларів США 28.09.17р. з призначенням платежу: 1201ОТТ170903168 COURT FEE 20.00 FEE DEDUCTED, з якої не вбачається: реквізитів валютного рахунка на який здійснювалось перерахування судового збору в іноземній валюті; перерахування судового збору до відповідного територіального органу казначейської служби; сплата судового збору за звернення до господарського суду Івано-Франківської області з даною позовною заявою б/н від 23.10.17р. (вх№11529/17 від 30.10.17р.). Вказана довідка містить дату зарахування надходжень 28.09.17р. в сумі 9 480,00 доларів США, в той час, як згідно офіційного курсу НБУ, станом на 28.09.17р., курс гривні до долара США становив 26,47грн., і ставка судового збору в даному випадку мала б становити 9 066,87 доларів США (150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 240 000,00грн.).

За таких обставин, відсутність в матеріалах позовної заяви платіжного документу про сплату судового збору, позбавляє суд змоги прийти до однозначного висновку та достовірно встановити факт дотримання заявником вимог п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України, при зверненні до суду з даним позовом, а саме, сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, визначеному нормами Закону України "Про судовий збір", як і перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, що є необхідним в силу ч. 2 ст.9 Закону України "Про судовий збір".

Водночас, статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст.24 Конституції України, ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України.

В контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов"язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі"). Разом з тим, ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. не стверджує, що держава має забезпечувати безкоштовну правову допомогу у кожному спорі, що стосується "цивільних прав". Стаття 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. іноді може зобов"язати державу надати правову допомогу, коли така допомога неминуча для ефективного доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ейрі проти Ірландії, § 26).

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, та той факт, що заявником не подано суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, то у суду в наявності підстави для повернення позовної заяви без розгляду, на підставі п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, який вказує на те, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Керуючись ст.ст. 24, 129 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. ст. 2, 4, 6, 9 Закону України "Про судовий збір", ст.4-2, п. 3 ч.1 ст.57, п. 4 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву б/н від 23.10.17р. (вх№11529/17 від 30.10.17р.) та додані до неї документи повернути "Хюндай Корпорейшн" (HYUNDAI CORPORATION), 25, Юлгок-ро 2 гіл, Джонг-гу, Сеул, Корея (25, Yulgok-ro 2-gil, Jongno-gu, Seoul, Korea), адреса для листування: вул.Саксаганського, 121, оф.1, м.Київ, 01032 - без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя С.Кобецька