РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017Справа №910/12327/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕГМЕНТ ЛТД"

про стягнення 276 578,49 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Горбань О.В., довіреність б/н від 20.01.2017

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Українська Залізниця" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕГМЕНТ ЛТД" про стягнення 276 578,49 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 порушено провадження у справі № 910/12327/17 та призначено розгляд на 04.09.2017.

30.08.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові матеріали по справі.

В судове засідання 04.09.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 04.09.2017 відкладено розгляд справи на 06.10.2017.

Представник відповідача в судове з'явився, надав суду відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні 06.10.2017 оголошено перерву до 20.10.2017.

В судове засідання 20.10.2017 представник позивача з'явився, надав суду заперечення на відзив.

В судове засідання 20.10.2017 представник відповідача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 20.10.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

28.08.2013 року між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця», як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ЛТД», як підрядником було укладено договір № ПЗ/ДН-6-1324 від 28 серпня 2013 року (далі - Договір), згідно умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик виконати власними силами і засобами відповідно до умов договору будівельно- монтажні роботи з реконструкції будівлі хірургічного корпусу за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 9 (підготовчі роботи) згідно з розробленою підрядником проектно-кошторисною документацією та затвердженої у встановленому порядку, узгодженим сторонами графіком виконання робіт, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити вартість фактично виконаних робіт згідно з проектно-кошторисною документацією.

Відповідно до п. 3.1 Договору загальна вартість робіт (договірна ціна) визначається на підставі розрахунку договірної ціни (Додаток 1 - Договірна ціна), яка обчислюється у відповідності з «Правилами визначення вартості будівництва» ДБН Д. 1.1 - 1 - 2000 (зі змінами та доповненнями).

Згідно п. 3.2 Договору вартість (Договірна ціна) робіт є динамічною та приблизно складає 9 599 967,60 грн. (дев'ять мільйонів п'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят сім грн. 60 коп.).

Джерело фінансування робіт за Договором - кошти замовника (п. 3.3 Договору).

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що на придбання матеріалів замовник перераховує підряднику аванс у розмірі до 60% договірної ціни у строк не пізніше 15-ти банківських днів з дня підписання цього Договору шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Підрядник зобов'язується використати аванс на придбання матеріалів та обладнання протягом трьох місяців з дня одержання авансу (п. 3.6 Договору).

Пунктами 3.7.1-3.7.2 Договору у редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2013, визначено, що замовник за банківськими реквізитами підрядника оплачує 40% вартості фактично виконаних та прийнятих робіт на підставі оформлених сторонами актів за формою КБ-2В та довідки за формою КБ-3 протягом 15-ти банківських днів з дати підписання оформлених актів, 60% вартості фактично виконаних робіт та прийнятих робіт зараховуються підряднику як погашення одержаного авансу за Договором .

На виконання умов п. 3.5 Договору щодо перерахунку належного авансового платежу у розмірі до 60 % від суми Договору, Замовник перерахував Підряднику суму попередньої оплати (авансові платежі) у розмірі 4 990 000 грн. 00 коп. (чотири мільйони дев'ятсот дев'яносто тисяч гривень 00 копійок) (платіжне дорученням № 440 від 01 серпня 2013 р., Угода про припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за договорами підряду 28.08.2013).

Підрядником було здійснено будівельні роботи, передбачені умовами Договору, на загальну суму 6 613 421 грн. 51 коп. (шість мільйонів шістсот тринадцять тисяч чотириста двадцять одна гривня 51 копійка).

Виконання робіт Підрядником та прийняття їх Замовником підтверджується актами здачі - прийняття робіт за формою КБ-2В та довідок про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3:Акт № 1 за листопад 2013 на суму 2 418 592 грн. 03 коп; Акт № б/н за грудень 2013 на суму 1 802 398 грн. 37 коп.; Акт № 3 за березень 2014 на суму 2 178 808 грн. 26 коп.; Акт № 4 за червень 2014 на суму 87 638 грн. 09 коп.; Акт № 5 за червень 2014 на суму 173 020 грн. 31 коп.; Акту коригування виконаних робіт за червень 2014 на від'ємну суму 47 035 грн. 00 коп. За виконані будівельні роботи по Акту № 1 за листопад 2013 на суму 2418 592,03 грн. Підрядник здійснив часткову оплату у розмірі 2 000 0000 грн. коп. (два мільйони гривень 00 копійок) (платіжне доручення № 669 від 27 листопада 2013), інша частина вартості виконаних робіт у сумі 418 592,03 грн. була зарахована підряднику, як погашення одержаного авансу.

В подальшому всі розрахунки з підрядником за виконані будівельні роботи, згідно вищевказаних актів здачі - прийняття робіт, здійснювалися шляхом погашення одержаного підрядником авансу за Договором.

Відповідно до Календарного графіку виконання робіт, в редакції Додаткової угоди від 31.03.2014 № 3, роботи повинні бути завершені в термін до 31.12.2014. Однак, після червня 2014 року будівельно-монтажні роботи з реконструкції будівлі хірургічного корпусу за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 9 (підготовчі роботи) згідно умов Договору Підрядником не виконувалися.

27.11.2015 підрядник повернув замовнику частину невикористаного авансу у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку № 6 за 27.11.2015 «Повернення передоплати за виконані будівельні роботи згідно договору №ПЗ/ДН-6-1324 від 28.08.2013».

Позивач зазначає, що , залишок невикористаного авансового платежу по Договору становить 276 578, 49 грн. (двісті сімдесят шість тисяч п'ятсот сімдесят вісім гривень 49 копійок).

31.03.2016 між сторонами Договору було підписано та скріплено печатками акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого у Відповідача, станом на дату підписання, наявний невикористаний аванс у сумі 276 578 грн. 49 коп..

Згідно з п.12.1. Договору зі змінами, внесеними Додатковими угодами, цей Договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.03.2016 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Листом від 07.04.2016 № ДН-6-6/154 позивач повідомив відповідача про припинення зобов'язань за Договором та просив повернути залишок невикористаного авансу в розмірі 276 578, 49 грн. Відповідач у відповідь надіслав лист № 16/05- 20-пІ від 20.05.2016, яким відмовився від добровільного виконання пред'явленої вимоги.

Позивач повторно надіслав претензію від 24.10.2016 № ДН-6-6/539, проте листом від 05.12.2016 № 12/16-5 відповідач надав відповідь аналогічну тій, що містилася у листі № 16/05-20-пІ від 20.05.2016 та акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2016.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та просить суд застосувати строки позовної давності.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Судом встановлено, що станом на 31.03.2016 у відповідача наявний невикористаний аванс у сумі 276 578 грн. 49 коп.

Згідно з п.12.1. Договору зі змінами, внесеними Додатковими угодами, цей Договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.03.2016 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як вбачається із матеріалів справи позивач листом від 07.04.2016 №ДН-6-6/154 повідомив відповідача про одностороннє розірвання Договору .

Частиною третьою статті 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо прав на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана поверну потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала.

Суд відхиляє доводи відповідача, відносно того, що підстави для повернення авансу позивачеві відсутні, оскільки відповідачем не наведено ніяких та допустимих доказів того,що аванс відповідачем було витрачено на придбання обладнання та матеріалів згідно Договору.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності слід зазначити наступне.

Відповідач просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки авансовий платіж був отриманий у грудні 2013 року, а позовна заява подана до суду у липні 2017, у зв'язку із чим на думку відповідача позивачем пропущено строк позовної давності.

Як вбачається із матеріалів справи строк в межах якого позивач міг звернутися до суду за захистом свого порушеного права розпочався з 01.12.2013 та мав сплинути 01.12.2016, однак перебіг позовної давності перервався у зв'язку із підписанням, уповноваженими на те особами позивача та відповідача, Акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2016, із змісту якого можна дійти висновку про визнання відповідачем свого боргу.

Згідно ч 3. ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Враховуючи вище зазначене, позивачем подано позовну заяву до суду в межах строк позовної давності, в зв'язку із чим заява відповідача про застосування строку позовної давності судом відхилена.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ЛТД» (03039, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 119, ідентифікаційний номер 37883141) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний номер 40075812) грошові кошти в розмірі 276578 (двісті сімдесят шість тисяч п'ятсот сімдесят вісім) грн. 49 коп., судовий збір 4149 (чотири тисячі сто сорок дев'ять) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.10.2017

Суддя Мельник В.І.