РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017Справа №910/8708/17
За позовом Васильківської міської ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження"

про визнання укладеним договору

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Корчинський Б.І. за довіреністю;

від відповідача - Ярош-Сейн І.В. за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Васильківська міська рада Київської області звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова між Васильківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Трансбуд Впровадження», запропонованого в редакції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків, затвердженого рішенням 23 сесії Васильківської міської ради від 04.04.2012 не уклав з позивачем договір пайової участі у розвитку транспортно-інженерної інфраструктури міста Василькова після введення в експлуатацію об'єкта - "Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вул. Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області, 1 черга будівництва, житловий будинок №1, КТП №10, КТП №11, ГРП (місцезнаходження об'єкту: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 151, буд.1).

Представник відповідача через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив повністю з тих підстав, що:

- на час виникнення спірних правовідносин між сторонами спору відсутня імперативна норма щодо обов'язку укладення договору про пайову участь, оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем виникли ще у 2007 році в момент укладення договору оренди землі, а саме 26.04.2007, а відтак на дату укладення договору оренди Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ще не було як такого, а всі правовідносини регулювались нормами іншого законодавства, зокрема ЦК України та постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 « 1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію будівництвом об'єктів»;

- всі платежі (відрахування до бюджету) з боку відповідача були передбачені умовами договору оренди, за яким земельна ділянка надавалась у цільове використання;

- антикризове законодавство, яке діяло на час виникнення даних правовідносин звільняло забудовників від пайової участі та укладення будь-яких договорів, зокрема позивач послався на п.6 ст.3 Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва».

- на дату введення об'єкту будівництва в експлуатацію діяла постанова КМУ від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», якою також затверджена форма Акта готовності об'єкта до введення в експлуатацію. Дана форма не містить пункт щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Також, у відзиві та окремо поданому 11.07.2017 клопотанні відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності до вимог позивача на підставі ст.ст.256, 261, 267 ЦК України. При цьому, відповідач зауважив, що позивачем не подано до суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин поважності пропущення цього строку, тому в силу ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та закрити (припинити) провадження у справі.

Суд розглянувши в судовому засіданні 11.07.2017 клопотання відповідача в частині припинення провадження у справі відмовив у його задоволенні в цій частині (щодо припинення провадження) за необґрунтованістю підстав.

07.09.2017 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності та поновлення строків позовної давності.

12.09.2017 позивачем подана уточнена позовна заява. Згідно даної заяви позивач просив суд визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури за редакцією позивача, визначивши дату договору 24.12.2013 - день ведення відповідачем об'єкту в експлуатацію та останній день, коли спірний договір мав бути укладений, відповідно до вимог ч.ч. 8, 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 3.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Вказана заява розцінена судом як заява про зміну предмета позову та відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України прийнята судом до розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Васильківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Трансбуд Впровадження» 26 квітня 2007 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,00 га, наданої для будівництва багатоповерхових житлових будинків, експлуатації та обслуговування офісно-житлового, торгівельного комплексу з зонами відпочинку і підземним паркінгом, яке знаходиться в місті Василькові, Київської області, військове містечко 11, кадастровий номер :01:006:0003.

На підставі Акту готовності об'єкта до експлуатації від 17.12.2013 та Сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 року про відповідність закінченого будівництвом об'єкту - Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області, введено в експлуатацію 1-чергу будівництва, житловий будинок №1; КТП №10, КТП №11;ГРП, кошторисна вартість будівництва - 50242777,00 грн., пайова участь становить - 2009711,08 грн.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, в порядку та на умовах, визначених органами місцевого самоврядування.

Рішенням Васильківської міської ради від 04.04.2012 №08.01.-23-ІУ "Про затвердження Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків" (далі - Порядок), визначено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Васильків, з урахуванням інших передбачених законом відрахувань, становить: 4% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта (спорудження нового об'єкта будівництва, а також реконструкція, розширення, добудова, реставрація і капітальний ремонт об'єктів будівництва) - для житлових будинків.

01.08.2016 Позивач надіслав відповідачу претензію №565/01.01-206вих щодо оплати пайового внеску в розмірі 2009711,08 грн.

13.09.2016 Відповідач в листі від 07.09.2016 вих. №47 у відповідь на претензією відмовив в укладанні договору про пайову участь, із посиланням на договір оренди землі від 26.04.2007, яким не передбачено оплату пайової участі у розвитку інфраструктури міста Василькова.

28.09.2016 Позивач надіслав цінним листом на адресу Відповідача лист №713/01.01 з пропозицією виконати вимоги чинного законодавства щодо оплати коштів пайової участі в розмірі - 2009711,08 грн., шляхом підписання, засвідчення печаткою надісланих екземплярів договорів та сплати на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 у Васильківському управлінні Держаної казначейської служби в Київській області, - 2009711,08 гривень. До вказаного листа Позивач додав два примірники договору пайової участі, а також розрахунок величини пайової участі у розвитку транспортно-інженерної інфраструктури міста Василькова по 1-черзі будівництва, який просив підписати та повернути один підписаний примірник позивачеві. Вказаний лист отриманий відповідачем 06.10.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, Відповідач не підписав надіслані примірники договору та не повернув один підписаний та скріплений печаткою примірник договору позивачеві.

Суд вказує, що на момент отримання дозволу від 30.07.2012 №КС6 на виконання будівельних робіт по об'єкту - "Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вул. Декабристів (військове містечко №11), діяв Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011, тому до спірних правовідносин слід застосовувати саме норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У зв'язку з чим посилання відповідача на те, що на час виникнення спірних правовідносин немає підстав щодо застосування Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визнається судом безпідставним.

Згідно з ч.8 ст.37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції станом на час видачі дозволу на виконання будівельних робіт - 30.07.2012) замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня видачі дозволу на виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання таких робіт відповідно до ч.5 цієї статті письмово поінформувати виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням об'єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до Сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 року, замовником об'єкту зазначено: Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження". (м. Київ, вул. Мечникова, 16, квод ).

Відповідно до п.2 Перехідних положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно із ч.ч. 5, 8, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графів) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Відповідно до п.4.2. Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків, затвердженого рішенням 23 сесії Васильківської міської ради від 04.04.2012 року, пайовий внесок сплачується на підставі Договору про пайову участь у створенні інфраструктури м. Васильків, що укладається між замовником та Васильківською міською радою в особі міського голови. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Васильків укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до введення в експлуатацію закінченого об'єкта будівництва.

Зважаючи на наведене, приписами ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування, а саме Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальна" інфраструктури населеного пункту.

При цьому, суд акцентує, що обов'язок щодо ініціювання укладення такого договору покладено саме на замовника будівництва, оскільки пов'язується з його зверненням до органу місцевого самоврядування. Посилання відповідача на зворотне визнається судом необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Разом з цим, в супереч вимогам закону Відповідач не звернувся до органу місцевого самоврядування щодо укладення договору про пайову участь стосовно 1-черга будівництва, житловий будинок №1; КТП №10, КТП №11;ГРП, кошторисна вартість будівництва - 50242777,00 грн., пайова участь - 2009711,08 грн., який введено в експлуатацію відповідно до Сертифікату виданого Державною архітектурно-будівельної інспекцією Україні від 24.12.2013.

Визначений частиною 9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» строк (15 робочих днів, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію) встановлено для укладення договору про пайову участь після добровільного виконання стороною цього обов'язку і звернення замовника будівництва до органу місцевого самоврядування з метою укладення такого договору.

Тобто, відповідний строк встановлений саме для добровільного виконання замовником вказаного обов'язку, і невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від укладення договору та сплати коштів пайової участі.

Судом також взято до уваги, що органи місцевого самоврядування знаходяться поза межами процедури прийняття об'єктів будівництва в експлуатацію та позбавлені можливості контролювати момент його здійснення, відтак не укладення такого договору з підстав невиконання замовником обов'язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування з відповідною пропозицією свідчить про його ухилення від укладення договору та може бути оскаржено в судовому порядку, у тому числі і після прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію» (постанова ВГСУ від 08.02.2017 по справі №909/946/15).

Також, в постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року у справі №922/753/16, усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України визначила, що згідно зі статтею 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт.

Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням зобов'язання, прямо передбаченого чинним законодавством.

Невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника будівництва від обов'язку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 року у справі № 922/6409/15.

Висновок щодо обов'язку замовника будівництва укласти договір про пайову участь і після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію також викладено у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 3-1323гс16, від 1 лютого 2017 року у справі № 3-1441гс16.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що 1-черга будівництва є завершеним та готовим до експлуатації, однак в порушення вимог законодавства, Відповідач не взяв участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків, шляхом укладення відповідного договору та сплати коштів пайової участі.

Розглядаючи спір, суд зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Таким чином, розмір пайової участі визначається у договорі, з огляду на ч. 5 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» саме органом місцевого самоврядування і такий розмір не може встановлюватись за домовленістю сторін, а вказується у договорі у відповідності зі встановленим органом місцевого самоврядування розміром.

Частиною першою статті 648 ЦК України встановлено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Оскільки, з огляду на ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України обов'язковість укладення відповідного договору пайової участі передбачена законодавством, відповідний спір підлягає вирішенню судом.

Частиною 3 ст. 179 Господарського кодексу України унормовано, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Таким чином, спонукання до укладання договору в судовому порядку можливе тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов'язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов'язкового для виконання акта планування (у тому числі державного замовлення) який видано компетентним органом.

Позивачем було виконано визначені ст. 181 Господарського кодексу України дії для укладення з відповідачем договору про пайову участь у запропонованому позивачем проекті договору, визначено всі істотні умови відповідно до вимог Господарського кодексу України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, враховуючи обов'язковість для відповідача, як забудовника, укладення відповідного договору пайової участі, який є підставою для сплати пайового внеску, оскільки відповідач безпідставно та неправомірно ухилився від виконання вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позовні вимоги є правомірними і обґрунтованими.

Також, з огляду на зміст листа Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України», п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачає можливість захисту права шляхом визнання договору укладеним.

Посилання відповідача у відзиві на правовідносини, які виникли між сторонами 26.04.2007 за договором оренди землі судом не беруться до уваги, оскільки за цим договором, на підставі земельного законодавства, було врегульовано виключно питання надання у строкове користування земельної ділянки для будівництва будинків, орендної плати та не стосується предмету позовних вимог.

Посилання відповідача у відзиві на Закон України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25.12.2008, яким передбачено поновлення строків оренди земельних ділянок, також не стосується предмету позовних вимог.

Твердження Відповідача про дотримання вимог при оформленні документів та введення об'єкту в експлуатацію також не відноситься до заявлених позовних вимог.

Як було зазначено судом, відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Позивач зазначає, що про факт порушення відповідачем вимог закону, йому стало відомо після позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Васильківської міської ради проведеної за період з 04.04.2012 року по 23.03.2014 року, про що Васильківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією ДФІ в Київській області складено акт від 18.04.2014 року №16-31/51.

Вимогою Васильківської об'єднаної державної фінансової інспекції ДФІ в Київській області про усунення виявлених порушень законодавства від 28.04.2014 року №16-16/850, зобов'язано вжити заходів щодо усунення виявлених порушень та забезпечення надходження коштів від пайової участі у розвитку інфраструктури міста Васильків.

Також, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 року (справа №810/2062/15) було зобов'язано виконавчий комітет Васильківської міської ради виконати вимогу Васильківської об'єднаної державної фінансової інспекції ДФІ в Київській області про усунення виявлених порушень законодавства від 28.04.2014 року №16-16/850 щодо пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

За приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Відсутність зазначеної можливості підлягає доведенню на загальних підставах (підпункт 2.2 пункту 2 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

Суд визнає поважними причини пропуску строку позовної давності у зв'язку з наявністю об'єктивних, незалежних від позивача підстав, що унеможливлювали своєчасне подання позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.14 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (в редакції що діяла на час введення замовником в експлуатацію об'єкта), відповідач був зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня прийняття в експлуатацію об'єкта подати копію декларації або сертифіката місцевому органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням об'єкта для подання такими органами інформації про прийнятий в експлуатацію об'єкт до органу державної статистики.

Але зазначена вимога Відповідачем не була виконана а ні в грудні 2013 року, ані станом на час прийняття рішення у справі, зворотного суду не доведено.

Як було зазначено раніше, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. (ч.ч. 5, 8, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Відповідно до п.4.2. Порядку (пайової участі замовників у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків затвердженого рішенням 23 сесії Васильківської міської ради від 04.04.12), пайовий внесок сплачується на підставі Договору про пайову участь у створенні інфраструктури м. Васильків, що укладається між Васильківською міською радою в особі міського голови. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Васильків укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до введення в експлуатацію закінченого об'єкту будівництва.

Проте доказів звернення відповідача до позивача про укладення спірного договору матеріали справи не містять.

Особливостями правовідносин між органами місцевого самоврядування та замовниками будівництва, щодо укладання договору пайової участі, в тому числі полягають, у тому що невід'ємною частиною договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, є розрахунок розміру величини пайової участі.

Згідно з ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» істотною умовою договору є зокрема розмір пайової участі.

Тобто органи місцевого самоврядування здійснюють розрахунок на підставі наданих замовником будівництва документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Відтак, для того, щоб Позивач міг звернутися із відповідним позовом до суду йому необхідно було визначити розмір пайової участі у розвитку інфраструктури, в свою чергу здійснити відповідний розрахунок можливо лише за наявності документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

А, оскільки Відповідач ухилився від виконання вимог закону щодо звернення до позивача з клопотанням про укладання договору та не надав Позивачу документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками, Позивач не мав можливості визначити розмір пайової участі та провести претензійно-позовну роботу та відповідно вчасно подати позов до суду.

Відтак, хоча і позивач вказує на те, що останній дізнався про порушення відповідачем вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» після отримання вимоги ДФІ, а саме 28.04.2014, проте Позивач не мав можливості визначити розмір пайової участі та вчасно подати позов до суду.

При цьому, документами на підставі яких Позивачем у 2016 році було визначено розмір величини пайової участі - є Сертифікат Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 року про відповідність закінченого будівництва об'єкту та акт готовності об'єкту до експлуатацію від 17 грудня 2013 року - Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області, на підставі яких Відповідач ввів в експлуатацію 1 - чергу будівництва, житловий будинок №1; КТП №10, КТП №11;ГРП, кошторисна вартість будівництва - 50242777,00 грн.

Копії зазначених документів Позивачем були отримані в рамках судової справи №810/2062/15, що розглядалася Київським окружним адміністративним судом за позовом ДФС у Київській області до виконавчого комітету Васильківської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії. Зворотного відповідачем не доведено суду за відсутності звернення до відповідного органу місцевого самоврядування.

Матеріалами справи підтверджено, що представником виконавчого комітету Васильківської міської ради в межах справи №910/2062/15 було заявлено клопотання про витребування доказів від департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції, а саме документів на підставі яких ТОВ «ЗахідТрансбудВпровадження» було введено в експлуатацію 1-чергу будівництва багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11).

Ухвалою Київського окружного адміністративного 23 червня 2015 року у провадження у справі №810/2062/15 було зупинено до надання відповіді Департаментом державної архітектурно- будівельної інспекції в Київській області (копія додається).

Ухвалою Київського окружного адміністративного 08 вересня 2015 року про поновлення провадження у справі №810/2062/15 у зв'язку надходженням на адресу суду від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області було поновлено провадження по справі №810/2062/15.

03.11.2015 представником виконавчого комітету було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (копія наявна в матеріалах справи) та отримано копію сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 року та акту готовності об'єкту до експлуатацію від 17 грудня 2013 року стосовно об'єкту введеному в експлуатацію Відповідачем.

Тобто, у листопаді 2015 року після витребування судом Сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 року та акту готовності об'єкту до експлуатацію від 17 грудня 2013 року та ознайомлення із матеріалами справи Позивач отримав документи на підставі яких було здійснено розрахунок та визначено величину пайової участі у розвитку інфраструктури міста Василькова, який становив 4% від загальної кошторисної вартості 1-чергу будівництва - Будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м.Васильків, пайова участь становить - 2009711,08 гривень, кошторисна вартість будівництва - 50242777,00 грн.

І лише після визначення величини пайової участі по вказаному об'єкту Позивач 28.09.2016 направив Відповідачу лист-пропозицію із вимогою укласти договір пайової участі.

Тобто, зважаючи на те, що замовник будівництва, як особа на якого покладений обов'язок, ініціювання укладення спірного договору (звернення до органу місцевого самоврядування щодо укладення договору про пайову участь) відповідачем не виконаний, що зумовило в свою чергу неможливість отримання позивачем даних щодо вартості будівництва об'єкта, з метою визначення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури, який в свою чергу є істотною умовою договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, згідно положень ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд вважає, що позивачем строк звернення з даною позовною заявою пропущений з поважних причин.

У зв'язку з тим, що судом визнано причини пропуску строку позовної давності поважними, за встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова між Васильківською міською радою (08600, Київська обл., місто Васильків, вулиця Володимирська, будинок 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" (01601, м. Київ, вулиця Мечнікова, будинок 16, ) в наступній редакції:

Договір

про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної

інфраструктури міста Василькова

м. Васильків

Васильківська міська рада, в особі міського голови ОСОБА_3, який діє на підстав Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», надалі «Сторона 1», з однієї сторони та замовник -

Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Трансбуд Впровадження», в особі керівника ОСОБА_4, який діє па підставі статуту, надалі «Сторона 2», з іншої сторони, які надалі іменуються «Сторонами», уклали цей Договір про наступне:

1.Предмет Договору

1.1.Відповідно до даного Договору Сторона 2 здійснює пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Василькова шляхом перерахування коштів до міського цільового фонду створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Василькова (далі - Фонд), а Сторона 1 приймає дані кошти на окремий рахунок.

2.Зобов'язання Сторін

2.1.Сторона 1 зобов'язується:

2.1.1.Виконати розрахунок розміру пайової участі, належної до оплати замовником у відповідності до ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

2.1.2.Забезпечити видачу довідки про повну сплату коштів пайової участі, перерахованої Стороною 2 до Фонду.

2.1.3.Забезпечити можливість реалізувати проект будівництва Сторони 2 відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації з дотриманням державних будівельних норм і правил.

2.2.Сторона 2 зобов'язується:

2.2.1.Здійснити будівництво об'єкта відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації з дотриманням державних будівельних норм і правил.

2.2.2.Сплатити кошти пайової участі згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Василькова до введення об'єкту в експлуатацію, в сумі: 2009711,08 (два мільйони дев'ять тисяч сімсот одинадцять гривень 08 копійок), на розрахунковий рахунок № 0006 Васильківське УДКСУ (м. Васильків) 24170000 код ЗКПО (СДРПОУ) 37886067 банк ГУ ДКСУ у Київській області. МФО 821018 призначення: код платежу 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту».

2.2.3.Забезпечити виконання відповідних технічних умов та зовнішнього благоустрою до введення об'єкта в експлуатацію.

2.2.4.Дотримуватись підчас будівництва вимог проекту організації будівництва та Правил благоустрою і утримання території м. Василькова.

3.Права Сторін

3.1.Сторона 1 має право:

- вимагати від Сторони 2 додержання вимог чинного законодавства з питань пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту;

- здійснювати перевірки додержання Стороною 2 умов цього Договору;

- вимагати від Сторони 2 своєчасної та у повному обсязі сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста.

3.2.Сторона 2 має право:

- реалізувати свій проект будівництва відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації з дотриманням державних будівельних норм і правил на території міста, відведеній для будівництва;

- вимагати від Сторони 1 виконання зобов'язань за цим Договором, а також чинного законодавства з питань пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

3.3.Сторони також мають інші права, визначені законодавством України.

4. Відповідальність Сторін

4.1.За невиконання або неналежне виконання Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

4.2.За несвоєчасну або неповну сплату коштів пайової участі Сторона 2 сплачує пеню у розмірі 0,5% облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

5. Інші умови

5.1. Внесення змін та/або доповнень стосовно сплати коштів пайової участі частинами або відстрочення сплати пайової участі до даного Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою Сторін, шляхом внесення змін у вигляді додаткової угоди (договору про зміни), що буде невід'ємною частиною цього Договору. Згодою або запереченням Сторони 1 на внесення змін та/або доповнень до цього Договору на пропозицію Сторони 2 є відповідне рішення міської ради, прийняте в установленому законом порядку.

5.2.Всі суперечки між Сторонами, з яких не було досягнуто згоди, вирішуються у судовому порядку згідно з чинним законодавством.

5.3.Даний Договір не може бути розірвано в односторонньому порядку.

5.4.Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє до виконання зобов'язань у повному обсязі. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених діючим законодавством.

5.5.Даний Договір складено в 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної Сторони.

5.6.Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Василькова.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" (01601, м.Київ, вулиця Мечнікова, будинок 16, ) на користь Васильківської міської ради Київської області (08600, Київська обл., місто Васильків, вулиця Володимирівська, будинок 2, ) 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.10.2017

Суддя І.І. Борисенко