КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2017 р. Справа№ 925/876/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився.

від відповідача (апелянта): Грибов Д.І. - за дов. № 147-17 від 14.08.2017

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "УкрАгро НПК"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2017

у справі №925/876/17 (суддя Єфіменко В.В.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бужанське"

до Приватного акціонерного товариства "УкрАгро НПК"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 позовні вимоги задоволені частково, а саме: стягнуто 353 107,50 грн. з Приватного акціонерного товариства "УкрАгро НПК" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бужанське".

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду Приватне акціонерне товариство "УкрАгро НПК" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області по справі № 925/876/17 частково в частині стягнення з відповідача 353 107,50 грн. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом позовні вимоги задоволені частково, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена, а рішення місцевого господарського суду має бути скасоване.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2017 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "УкрАгро НПК" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Гончарова С.А., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "УкрАгро НПК" на рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 у справі № 925/876/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.10.2017.

В судовому засіданні 26.10.2017 представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити її, а рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 у справі № 925/876/17 скасувати.

В судове засідання 26.10.2017 позивач свого представника не направив, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишене без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між сторонами 27.01.2017 було укладено Договір поставки № Ж79 (надалі - Договір), предметом якого була поставка відповідачем (надалі - Постачальник) карбамідно - аміачної суміші (КАС-32) (надалі - Товар) в кількості 84 тони загальною вартістю 666 540,00 грн.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що Покупець повинен здійснити 100% попередню оплату до 03.02.2017.

Відповідно до п 3.3. Договору Постачальник повинен був здійснити поставку Товару до 10.04.2017.

Як передбачено п. 5.1 Договору, у випадку несвоєчасної поставки Товару Покупцю, Постачальник сплачує Покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення поставки".

Згідно з п. 8.5 Договору, у випадках, не передбачених цим Договором, сторони керуються нормами чинного законодавства.

Позивач, на виконання умов Договору, платіжним дорученням № 96 від 01.02.2017 сплатив Постачальнику грошові кошти в сумі 666 540,00грн.

Постачальник, на підставі видаткової накладної № Ж687 від 27.02.2017 поставив партію Товару в кількості 39,5 тон на загальну суму 313 432,5 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, 28.04.2017 надіслав Відповідачу вимогу від 25.04.2017 № 44 про повернення грошових коштів у сумі 353 107,50 грн. за недопоставлений товар, в якій повідомив відповідача про відмову від вищевказаного Договору в частині недопоставленого товару та просив повернути кошти в сумі 353 107,50 грн., сплачені в порядку попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позивач на підставі ч. 1 ст. 665, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України використав своє право відмовитися від договору купівлі-продажу в частині недопоставленого товару в розмірі 353 107,50 грн., які були сплачені позивачем на виконання умов Договору №Ж79 від 27.02.2017.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем вищевказаного Договору в частині повернення грошових коштів (передоплати) в сумі 353 107,50 грн.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судових засіданнях з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не передбачено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності до приписів ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України визначено загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Дія статті поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до його припинення з ініціативи позивача.

Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 Цивільного кодексу України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів.

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що у разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України й унеможливлюється стягнення 3 % річних від простроченої суми та втрат внаслідок інфляції відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір не містить умов щодо стягнення пені за неповернення попередньої оплати після припинення/розірвання Договору.

Враховуючи те, що 25.04.2017 зобов'язання Сторін щодо поставки Відповідачем 44.5 тон Товару та оплати Позивачем його вартості в розмірі 353 107,50 грн. були припинені, в частині стягнення нарахованих позивачем господарських санкцій суд першої інстанції правомірно відмовив в їх задоволенні.

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача 353 107,50 грн. попередньої оплати по договору поставки від 27.01.2017 № Ж79.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Приватного акціонерного товариства "УкрАгро НПК", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 у справі № 925/876/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "УкрАгро НПК" на рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 у справі № 925/876/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2017 у справі № 925/876/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/876/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

С.Р. Станік