ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

"30" жовтня 2017 р.Справа № 922/218/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоснова", м. Харків про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 09.03.2017 по справі № 922/218/17 за нововиявленими обставинами по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : 1. Фізична особа ОСОБА_2, м. Харків, 2. Фізична особа ОСОБА_3, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоснова" , м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоснова" про стягнення з останнього 981 655,00 грн. боргу, пені в сумі 157 172,08 грн., 196 331,00 гривень штрафу, інфляційних втрат в сумі 511 016,21грн., 3% річних в сумі 52 856,60грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09 березня 2017 року (суддя - Присяжнюк О.О.) позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Промоснова" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 981 655,00 гривень боргу, 511 016,21 гривень інфляційних, 52 856,60 гривень 3% річних, 157 172,08 гривень пені, 196 331,00 гривень штрафу та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Промоснова" на користь державного бюджету України 28485,46 гривень судового збору.

26.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Промоснова" звернулось до господарського суду із заявою про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 09.03.2017 по справі № 922/218/17 за нововиявленими обставинами, в якій відповідач просить суд скасувати зазначене рішення суду та розглянути справу у загальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

Згідно ч.5 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують надіслання копії заяви іншим сторонам, та документ про сплату судового збору.

Відповідно до п.3 ч. 6 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України, заява про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами до розгляду не приймається і повертається заявникові у разі відсутності доказів сплати судового збору у порядку і розмірі встановлених законодавством.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, судом вбачається, що відповідачем (заявником) до заяви про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 09.03.2017 по справі № 922/218/17 за нововиявленими обставинами не надано доказів сплати судового збору у порядку і розмірі встановлених законодавством.

Відповідно до підпункту 4) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні позовної заяви позивач просив суд стягнути з відповідача 981 655,00 грн. боргу, пені в сумі 157 172,08 грн., 196 331,00 гривень штрафу, інфляційних втрат в сумі 511 016,21грн., 3% річних в сумі 52 856,60грн.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

Отже, за подання позову по справі № 922/218/17 ставка судового збору складала 28485,46 грн.

Таким чином, відповідач (заявник) має сплатити судовий збір за подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами в розмірі 31334,01 грн.

Натомість відповідачем (заявником) до заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку скрутним майновим становищем.

На підтвердження зазначених обставин додано бухгалтерську довідку ТОВ "Промоснова" від 26.10.2017 року за вих. № 14/10, в якій йдеться про відсутність коштів на рахунках підприємства.

Суд, розглянувши клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору, відхиляє його як безпідставне та необгрунтоване виходячи з наступного.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов'язок, зокрема щодо відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Крім того, виходячи з положень вищевказаного закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану позивача, який повинен довести суду, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, надавши відповідні докази в розумінні ст.36 ГПК України.

Як роз'яснено в пп. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Також, суд зазначає, що положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

За своїм змістом надання розстрочки або відстрочки сплати судового збору, це надання можливості стороні повністю сплатити судовий збір у подальшому, однак доказів того, що у відповідача (заявника) з'явиться реальна можливість сплатити судовий збір до ухвалення судом рішення у даній справі відповідач (заявник) не надав.

Також, суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому самі лише обставини, пов'язані з закриттям розрахункового рахунку відповідача в установі банку, у зв'язку зі зміною назви підприємства, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, відповідачем не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказані в клопотанні обставини, оскільки довідку за вих. №14/10 від 26.10.2017, яка видана самим заявником, не можна визнати належним доказом в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України. Натомість, такими доказами могли б бути документи фінансово-господарської діяльності товариства, довідки установ банку про недостатність коштів на рахунках тощо.

Отже, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N 28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для відстрочення сплати судового збору в даному випадку відсутні, а тому відповідне клопотання відповідача підлягає відхиленню.

За таких обставин, суд на підставі п.3 ч. 6 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України повертає заявникові заяву про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами.

Після усунення обставин, що зумовили повернення даної заяви про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами, заява може бути подана повторно.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 4, 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 33, 34, 86, 113 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання відповідача (заявника) про відстрочення сплати судового збору.

Повернути заяву про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 09.03.2017 по справі № 922/218/17 Товариству з обмеженою відповідальністю "Промоснова".

Додаток: на 12 -ти аркушах.

Суддя І.О. Чистякова