ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2017р. Справа № 917/1111/17

За позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

до 1. Полтавської міської ради, вул.. Соборності, 36, м. Полтава, 36000

2. Управління майном комунальної власності міста (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000).

про визнання укладеним договору

Суддя Семчук О.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №29-14/13 від 03.01.2017р.

від відповідача 1: ОСОБА_2, довіреність № 04.2-17/2/394 від 13.02.2017р.

від відповідача 2: ОСОБА_3, довіреність №01-05/01.1-11/851 від 30.10.2017р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавської міської ради про визнання укладеним договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 4142 "С" разом з додатками "Розрахунок обсягу теплової енергії" та "Схема розмежування балансової належності теплових мереж" в редакції позивача.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.07.2017р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.08.2017р.

В судовому засіданні 02.08.2017р. у зв'язку з необхідністю подання сторонами додаткових пояснень по суті спору, суд оголосив перерву до 05.09.2017р.

02.08.2017р. від Полтавської міської ради надійшло клопотання (вх. № 9576) про залучення до участі у справі іншого відповідача - Управління майном комунальної власності міста.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Ухвалою від 05.09.2017р. судом в порядку ст. 24 ГПК України залучено іншого відповідача - Управління майном комунальної власності міста (далі - відповідач 2) та відкладено розгляд справи на 21.09.2017р.

Ухвалою від 21.09.2017р. в звязку з необхідністю надання часу для подання сторонами додаткових доказів/пояснень, розгляд справи відкладено до 31.10.2017р.

27.10.2017р. до суду від відповідача 2 на вимогу суду надано інформацію стосовно 12-ти об"єктів нерухомості (приміщень), які відносяться до предмету спору по даній справі, із зазначенням загальної площі приміщень та площі зайнятої орендарями з посиланням на договори оренди та строки їх дії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позові та письмових поясненнях по суті спору.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позову заперечував, з мотивів, викладених у письмовому відзиві, наданим до суду 21.09.2017р.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вхід. №11663). Зокрема посилається на відсутність в Управління майном комунальної власності міста повноважень для підписання від імені Полтавської міської ради договорів на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води.

В судовому засіданні 31.10.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, суд

ВСТАНОВИВ:

Полтавська міська рада (відповідач 1) є власником 12 об"єктів (нежитлових приміщень) за адресами: вул. Чураївни, 1/1, вул. Пушкіна, 19, вул. Шведська, 18, вул. І.Мазепи, 47/11, вул. Соборності, 40, вул. Стрітенська, 37, вул. М. Бірюзова, 60, вул. Ціолковського, 49, пров. Рибальський, 16а, вул. Курчатова, 11, вул. В. Тирнівська, 27/1, вул. Небесної Сотні, 1/23 в м. Полтаві.

29.11.2016р. позивачем на адресу Полтавської міської ради (відповідача 1) направлено лист № 29-17/3028 з двома примірниками Договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 4192 "С" (за вищевказаними нежитловими приміщеннями) з додатками, з пропозицією підписати та повернути один примірник на адресу теплопостачальної організації у строк, визначений чинним законодавством.

Листом від 08.12.2016р. (вих. №01-05/01.1-09/2441) Управління майна комунальної власності міста (відповідача 2) повідомило про відсутність повноважень на підписання договорів на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води.

Докази реагування на пропозицію позивача щодо укладення договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 4192 "С" Полтавською міською радою, в матеріалах справи відсутні.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про визнання укладеним договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 4142 "С" разом з додатками "Розрахунок обсягу теплової енергії" та "Схема розмежування балансової належності теплових мереж" в редакції позивача, запропонований за проектом, що направлений відповідачу 1 листом № 29-17/3028 від 29.11.2016р.

При винесенні рішення, суд входив з наступного:

У відповідності до ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, серед яких вказано й договори, визначено також статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Приписами статті 181 ГК України передбачений загальний порядок укладання господарських договорів, а саме господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до приписів статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 179 ГК України, передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

- вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

- примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

- типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

- договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Укладення господарського договору, за приписами частини 3 статті 179 ГК України, є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до статті 275 ГК України, відпуск енергії (електричної енергії, пару, гарячої і перегрітої води) без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з пунктами 4 Правил користування тепловою енергією (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Станом на момент розгляду справи форма типового договору, посилання на яку є у вищевказаних Правилах, не затверджена.

Отже, враховуючи відсутність затвердженого типового договору про купівлю-продаж (постачання) теплової енергії, такий договір укладається його сторонами з урахуванням норм законодавства, що регулює відносини у сфері теплопостачання (Закон України "Про теплопостачання", Правила користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198), з дотриманням процедури укладення договорів, визначеної главою 53 Цивільного кодексу України та нормами ГК України.

Так, відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Окрім того, приписами частини 1 статті 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено статтями 24, 25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов'язковим для сторін на підставі закону.

Приписами ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" (в редакції чинній на момент звернення позивачем до відповідача - 1) визначено, що теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право, укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас приписами статті 24 Закону встановлено, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов'язками споживача теплової енергії.

Споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (п. 3 Правил).

Судом встановлено, що об'єкти нерухомого майна, які становлять предмет спірного договору, є власністю територіальної громади м. Полтави правом представляти інтереси, якої наділена Полтавська міська рада та її виконавчі органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Полтавська міська рада, як представницький орган місцевого самоврядування, реалізує правомочності власника щодо користування та розпорядження комунальним майном, зокрема і об'єктами, які складають предмет спірного договору через утворені нею виконавчі органи та комунальні підприємства.

Положенням про управління майном комунальної власності міста, затвердженого рішенням одинадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 16.06.2017р. Управління майном комунальної власності міста здійснює розпорядження, управління та контроль за використанням об'єктів нерухомого майна (житлових і житлових приміщень), які перебувають у власності територіальної громади міста Полтави, наділене повноваженнями щодо здійснення представництва та захисту відповідних інтересів в судах всіх рівнів, в тому числі і в правовідносинах.

Як встановлено судом, 11 спірних об"єктів нерухомого майна по вул. Чураївни, 1/1, вул. Пушкіна, 19, вул. Шведська, 18, вул. І.Мазепи, 47/11, вул. Соборності, 40, вул. Стрітенська, 37, вул. М. Бірюзова, 60, вул. Ціолковського, 49, пров. Рибальський, 16а, вул. В.Тирнівська, 27/1, вул. Небесної Сотні, 1/23 в м. Полтаві, на момент звернення позивача до суду, були передані Управлінням майном комунальної власності міста в оренду 24-м орендарям; приміщення по вул. Курчатова, 11 на момент слухання справи є вільним.

Пунктом 3.2.5 договорів оренди передбачено, що орендар зобов"язаний в місячний термін з дня підписання розпорядження про дозвіл на укладання договору оренди укласти договір на експлуатаційні витрати з балансоутримувачем та договори на постачання тепла, води, газу та електроенергії з відповідними підприємствами.

Про факт оренди спірних об"єктів нерухомого майна було відомо позивачу, що підтверджується наявним в матеріалах справи листуванням з відповідачем 2.

У відповідності до частини 3 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Предметом спірного договору є постачання Т/Е у вигляді гарячої води у вищевказані

(12 будівель), перелік яких визначено в Додатках до договору в "Розрахунку обсягу теплової енергії", 11-ть з яких перебувають в оренді.

Суд звертає увагу позивача на те, що в розумінні вищевказаних норм цивільного та господарського права не наділений правом фактично змінювати умови всього договору (в тому числі істотні), оскільки позовна вимога позивача є визнання укладеним договору саме в запропонованій ним редакції (щодо 12-ти об"єктів нерухомого майна), тоді як запропоновані пункти договору стосуються частково як 12-ти об"єктів нерухомого майна так і окремих об"єктів, з цього переліку нерухомості (п.п. 1, 17, 18, 26.3, 27, 28, 32, 34.2 договору).

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що позовними вимогами є визнання укладеним договору в редакції позивача, суд на свій розсуд не може змінювати умови договору та перебирати на себе повноваження позивача.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.11.2017року

Суддя О.С. Семчук