ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" жовтня 2017 р.Справа № 916/1957/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "САУТА"

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення

Суддя Рога Н. В.

Представники:

Від позивача: Волков О.М. - на підставі довіреності від 10.08.2017 р.;

Відповідач: ОСОБА_1 - згідно паспорту.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "САУТА" (далі - ТОВ "САУТА"), звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 1/16 від 19.07.2016 р. у розмірі 78 407 грн. 92 коп.

03 жовтня 2017 р. до господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ "САУТА" про уточнення позовних вимог (вх. № 21190/17 від 03.10.2017 р.), відповідно до якої позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ "САУТА" заборгованість зі сплати орендної плати та комунальних платежів у розмірі 67 470 грн. 72 коп., пеню у розмірі 4 458 грн. 65 коп., 24% річних у розмірі 4 183 грн. 12 коп. та інфляційні втрати у розмірі 2 295 грн. 41 коп.

Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач позовні вимоги визнає, однак, просить суд зменшити розмір заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 1/16 від 19.07.2016 р. на розмір сплаченого ТОВ "САУТА" авансового платежу в сумі 20 000 грн. 00 коп. Крім того, відповідач просить суд надати йому розстрочення оплати заборгованості шляхом щомісячної сплати у розмірі 5 000 грн.

Одночасно з позовною заявою позивач - ТОВ "САУТА" надав до господарського суду Одеської області заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ФОП ОСОБА_3, а саме: земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, площею 1 100,0 кв.м.; квартиру, яка знаходиться з адресою: АДРЕСА_3; квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на злісне ухилення відповідача від сплати заборгованості по орендній платі, що, на думку позивача, може у майбутньому суттєво ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідач проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечує, вважає застосування заходів забезпечення позову, зазначених в заяві ТОВ "САУТА" не співрозмірним предмету позову у справі № 916/1957/17.

Розглянув заяву позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову, заслухав пояснення сторін, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, за таких підстав: дійсно, згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову є правом суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відпо відача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кіль кістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Обираючи засіб забезпечення позову, суд повинен виходити із вимог позовного провадження. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретними заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави на наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з тексту позовної заяви, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів у загальному розмірі 78 407 грн. 92 коп. . Отже, співрозмірним та адекватним у даному випадку можливе застосування такого засобу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу та знаходяться на його рахунках. Однак, до заяви позивача про забезпечення позову не додано жодних доказів про наявність у відповідача банківських рахунків у будь-якій з банківських установ України, а також наявність належних та допустимих доказів того, що на таких рахунках відповідача дійсно знаходяться грошові кошти, та відповідач вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання судового рішення.

Судом також розглянуто заяву відповідача у справі щодо надання розстрочення суми заборгованості шляхом щомісячної сплати у розмірі 5 000 грн. ТОВ "САУТА" проти надання розстрочення оплати суми заборгованості шляхом щомісячної сплати у розмірі 5 000 грн. заперечує, посилаючись на те, що у такому випадку погашення заборгованості буде проводитися дуже великий термін, що призведе що знецінювання грошових коштів.

Розглянув заяву відповідача у справі щодо надання розстрочення суми заборгованості шляхом щомісячної сплати у розмірі 5 000 грн., суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, адже, відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Отже, заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови можуть подати лише сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ. Станом на даний час відсутнє виконавче провадження щодо виконання рішення господарського суду у справі №916/1957/17.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд встановив:

19 липня 2016 р. між ТОВ "САУТА" (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) був укладений договір оренди № 1/16, відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оплатне, строкове використання нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 121.5 кв.м. (приміщення) для використання в господарській діяльності з метою розміщення в ньому салону квітів.

Даний договір чинний з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2017 р.

Відповідно до п. 2.1 договору Орендодавець зобов`язується передати Орендарю у використання приміщення, вказане в п. 1.1 даного договору, не пізніше 15.08.2016 р. у відповідності до Акту приймання-передавання даного приміщення. Відповідно до п. 2.2 договору фактичною передачею приміщення Орендарю вважається день підписання обома сторонами Акта приймання-передавання даного приміщення.

Позивач зазначає, що 15.08.2016 р., на виконання умов п. п. 2.1, 2.2 договору, ТОВ "САУТА" та ФОП ОСОБА_1 складено Акт приймання-передавання нежитлового приміщення № 1/1-16, відповідно до якого ТОВ "САУТА" передало, а ФОП ОСОБА_1 прийняв нежитлове приміщення загальною площею 121,5 кв.м., яке знаходиться на 1-му поверху будівлі за адресою: АДРЕСА_6

Згідно п. 4.1 договору сторони домовилися, що за використання приміщення встановлюється щомісячна орендна плата у розмірі 10 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ. Вказаний вище розмір орендної плати зафіксований в гривні на період три місяці з моменту передачі приміщення Орендарю. По закінченню трьох місяців з моменту фактичної передачі приміщення Орендарю орендна плата встановлюється в еквіваленті до 400 дол. США та підлягає сплаті у гривні по курсу НБУ, встановленому на день виставлення рахунку на оплату Орендодавцем. Орендар зобов'язаний сплатити авансовий платіж за користування приміщенням у розмірі 20 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ (орендна плата за перший та останній місяць оренди), що сплачується Орендарем протягом 3 календарних днів з дати підписання договору.

Відповідно до п. 4.1 договору, викладеного в редакції додаткової угоди № 1 від 15.11.2016 р. до договору оренди № 11/16 від 19.07.2016 р., за домовленістю сторін, за користування приміщенням розмір щомісячної орендної плати за листопад 2016 р., грудень 2016 р., січень 2017 р. та лютий 2017 р. складає 10 000 грн. 00 коп. в тому числі ПДВ. Після спливу зазначеного строку з моменту фактичної передачі приміщення Орендарю орендна плата встановлюється в еквіваленті до 400 дол. США та підлягає сплаті у гривні по курсу НБУ, встановленому на день виставлення рахунку на оплату Орендодавцем.

За умовами п. 4.2 договору орендна плата сплачується Орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності починаючи з моменту передачі приміщення по Акту приймання-передавання. Перший розрахунковий період починається з дня передачі приміщення в оренду по Акту приймання-передавання та триває до кінця календарного місяця. Наступні розрахункові періоди - календарні місяці.

Відповідно до п. 4.4 договору Орендар виплачує Орендодавцю щомісячну орендну плату до 10 числа кожного оплачуваного місяця користування приміщенням на підставі виставленого рахунку. Перший розрахунковий період оплачується протягом 3 банківських днів з дати прийняття об'єкта оренди.

Відповідно до п. 4.5 договору оплата Орендарем здійснюється безготівковим способом, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця, що вказаний у Розділі 9 цього договору.

Відповідно до п. 4.6 договору додатково до оплати орендних платежів Орендар компенсує фактично використані послуги: опалення, електроенергію, водокористування, водовідведення протягом 10 днів після виставлення Орендодавцем рахунку. Компенсація Орендодавцю вартості вищевказаних послуг здійснюється Орендарем окремо, по виставленим Орендодавцем рахункам, які повинні підтверджуватися розрахунками, здійсненими пропорційно зайнятої Орендарем площі. У випадку наявності в орендованому приміщенні індивідуальних вимірювальних приладів (наявність приладів та їх показники повинні бути вказаними в Акті приймання-передавання) розрахунок належних Орендодавцю платежів буде здійснюватися за показниками приладів, які знімаються в останній день кожного календарного місяця за присутності представника Орендодавця, про що складається акт, який підписується Орендодавцем та Орендарем.

Як стверджує позивач, ФОП ОСОБА_1 виконував належним чином свої зобов'язання за договором оренди № 1/16 від 19.07.2016 р., зокрема, щодо сплати орендної плати та комунальних платежів, до грудня 2016 р., після чого Орендарем систематично порушуються строки сплати орендної плати та компенсації комунальних платежів, зокрема, у період з 01.03.2017 р. по 25.07.2017 р. орендна плата та компенсація комунальних платежів ФОП ОСОБА_1 не сплачувалася взагалі. За даними позивача, станом на 01.08.2017 р. за ФОП ОСОБА_1 утворилася заборгованість за договором оренди № 1/16 від 19.07.2016 р. у розмірі 67 470 грн. 72 коп., з яких: 3 682 грн. 64 коп. за рахунком фактурою № СФ-0000045 від 10.02.2017 р.; 15 721 грн. 06 коп. за рахунком фактурою № СФ-0000064 від 15.03.2017 р.; 14 896 грн. 86 коп. за рахунком фактурою № СФ-0000080 від 14.04.2017 р.; 12 940 грн. 22 коп. за рахунком фактурою № СФ-0000097 від 15.07.2017 р.; 12 264 грн. 86 коп. за рахунком фактурою № СФ-0000114 від 15.06.2017 р.; 7 253 грн. 96 коп. за рахунком фактурою № СФ-0000131 від 14.07.2017 р.; 711 грн. 96 коп. за рахунком фактурою № СФ-0000132 від 31.07.2017 р.

Невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати зазначених рахунків позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв'язку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 67 470 грн. 72 коп.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до п. п. 5.1, 5.2 договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов даного договору у відповідності до діючого законодавства України, а при порушенні строків сплати орендної плати, які встановлені п. 4.4 договору, більше ніж на 3 робочих дні Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, а також 24 % річних від простроченої суми.

На підставі наведених пунктів договору, позивач нарахував відповідачу станом на 04.08.2017 р. 24 % річних у розмірі 4 183 грн. 12 коп. та пеню у розмірі 4 458 грн. 65 коп., які теж просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу станом на 04.08.2017 р. інфляційні втрати у розмірі 2 295 грн. 41 коп., які також просить стягнути з відповідача.

Відповідно до п. 3.2.4 договору Орендодавець має право достроково розірвати даний договір та вимагати повернення приміщення, якщо Орендар не вносить орендну плату або компенсацію вартості спожитих ним комунальних послуг на протязі 30 календарних днів після погодження сторонами строку оплати.

Позивач зазначає, що у зв'язку з виникненням за ФОП ОСОБА_1 заборгованості по орендній платі за договором оренди № 1/16 від 19.07.2016 р., ТОВ "САУТА" було направлено лист за вих. № 4 від 06 червня 2017 р. на адресу відповідача, з вимогою про погашення заборгованості у строк до 15.06.2017 р., який відповідач отримав 07.06.2017 р. Однак, така вимога залишилася без задоволення. 26 липня 2017 р. за вих. № 6 позивачем повторно направлено вимогу про сплату боргу за договором оренди № 1/16 від 19.07.2016 р. до 30.06.2017 р., яку відповідач отримав 27.06.2017 р., із попередженням про намір розірвати договір. Листом від 30 червня 2017 р. ФОП ОСОБА_1 визнав суму боргу за договором оренди № 1/16 від 19.07.2016 р. у розмірі 59 917 грн. 64 коп., та зобов'язався сплатити зазначену суму заборгованості за договором оренди № 1/16 від 19.07.2016 р. на користь ТОВ "САУТА" у строк до 31.07.2017 р. Але, і у цей строк заборгованість погашено не було.

Як зазначає позивач, у зв'язку з порушенням з боку ФОП ОСОБА_1 строку оплати орендної плати, ТОВ "САУТА" було прийнято рішення про розірвання договору оренди № 1/16 від 19.07.2016 р. в односторонньому порядку відповідно до п. 3.2.4 договору, про що відповідача було повідомлено листом за вих. № 7 від 25.07.2017 р., який відповідач отримав 25.07.2017 р. На підставі вищенаведеного, позивач вважає, що договір оренди № 1/16 від 19.07.2016 р. було розірвано з 25.07.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 525 Цивільного кодексу України, відповідно до якої одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнає, однак, просить суд зменшити розмір основної заборгованості, заявленої ТОВ "САУТА" до стягнення з ФОП ОСОБА_1 на 20 000 грн. 00 коп., з підстав того, що ФОП ОСОБА_1 при укладені договору оренди нежитлового приміщення № 1/16 від 19.07.2016 р. було сплачено на користь ТОВ "САУТА" авансовий платіж в сумі 20 000 грн. 00 коп. (орендна плата за перший та останній місяць оренди).

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 липня 2016 р. між ТОВ "САУТА" (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) був укладений договір оренди № 1/16, відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оплатне, строкове використання нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 121.5 кв.м. (приміщення) для використання в господарській діяльності з метою розміщення в ньому салону квітів. Даний договір чинний з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2017 р. Об'єкт оренди був переданий Орендарю 15 серпня 2016 р., що підтверджується Актом приймання-передавання нежитлового приміщення № 1/1-16.

Відповідно до п. 4.1 договору сторони домовилися, що за використання приміщення встановлюється щомісячна орендна плата у розмірі 10 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ. Вказаний вище розмір орендної плати зафіксований в гривні на період три місяці з моменту передачі приміщення Орендарю. По закінченню трьох місяців з моменту фактичної передачі приміщення Орендарю орендна плата встановлюється в еквіваленті до 400 дол. США та підлягає сплаті у гривні по курсу НБУ, встановленому на день виставлення рахунку на оплату Орендодавцем. Орендар зобов'язаний сплатити авансовий платіж за користування приміщенням у розмірі 20 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ (орендна плата за перший та останній місяць оренди), що сплачується Орендарем протягом 3 календарних днів з дати підписання договору.

Відповідно до п. 4.1 договору, викладеного в редакції додаткової угоди № 1 від 15.11.2016 р. до договору оренди № 11/16 від 19.07.2016 р., за домовленістю сторін, за користування приміщенням розмір щомісячної орендної плати за листопад 2016 р., грудень 2016 р., січень 2017 р. та лютий 2017 р. складає 10 000 грн. 00 коп. в тому числі ПДВ. Після спливу зазначеного строку з моменту фактичної передачі приміщення Орендарю орендна плата встановлюється в еквіваленті до 400 дол. США та підлягає сплаті у гривні по курсу НБУ, встановленому на день виставлення рахунку на оплату Орендодавцем.

За умовами п. 4.2 договору орендна плата сплачується Орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності починаючи з моменту передачі приміщення по Акту приймання-передавання. Перший розрахунковий період починається з дня передачі приміщення в оренду по Акту приймання-передавання та триває до кінця календарного місяця. Наступні розрахункові періоди - календарні місяці.

Відповідно до п. 4.4 договору Орендар виплачує Орендодавцю щомісячну орендну плату до 10 числа кожного оплачуваного місяця користування приміщенням на підставі виставленого рахунку. Перший розрахунковий період оплачується протягом 3 банківських днів з дати прийняття об'єкта оренди.

Згідно п. 4.5 договору оплата Орендарем здійснюється безготівковим способом, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця, що вказаний у Розділі 9 цього договору.

Відповідно до п. 4.6 договору додатково до оплати орендних платежів Орендар компенсує фактично використані послуги: опалення, електроенергію, водокористування, водовідведення протягом 10 днів після виставлення Орендодавцем рахунку. Компенсація Орендодавцю вартості вищевказаних послуг здійснюється Орендарем окремо, по виставленим Орендодавцем рахункам, які повинні підтверджуватися розрахунками, здійсненими пропорційно зайнятої Орендарем площі. У випадку наявності в орендованому приміщенні індивідуальних вимірювальних приладів (наявність приладів та їх показники повинні бути вказаними в Акті приймання-передавання) розрахунок належних Орендодавцю платежів буде здійснюватися за показниками приладів, які знімаються в останній день кожного календарного місяця за присутності представника Орендодавця, про що складається акт, який підписується Орендодавцем та Орендарем.

Проте, в порушення умов п.п. 4.1, 4.6 договору Орендар свої зобов'язання щодо сплати орендної плати належним чином не виконував, у зв'язку з чим за період з 10.02.2017 р. по 04.08.2017 р. у відповідача утворилася заборгованість по орендній платі та компенсації комунальних платежів у розмірі 67 470 грн. 72 коп. згідно виставлених рахунків Орендодавця.

Відповідно до п. 4.7 договору по закінченню кожного місяця використання орендованого приміщення сторони підписують акт наданих послуг по наданню приміщення в оренду. Слід відзначити, що матеріали справи містять акти надання послуг за договором оренди нежитлового приміщення № 1/16 від 19.07.2016 р., складені ТОВ "САУТА" та підписані ФОП ОСОБА_1, які включають орендну плату за поточний місяць та відшкодування вартості спожитих комунальних послуг за попередній місяць, а саме: № ОУ - 0000018 на суму 12 311 грн. 91 коп. (в т.ч. ПДВ), який включає орендну плату за грудень 2017 р. та комунальні послуги за листопад 2017 р. ; № ОУ - 0000037 на суму 12 961 грн. 29 коп. (в т.ч. ПДВ), який включає орендну плату за грудень 2017 р. та комунальні послуги за грудень 2017 р.; № ОУ - 0000038 на суму 13 682 грн. 64 коп. (в т.ч. ПДВ), який включає орендну плату за лютий 2017 р. та комунальні послуги за січень 2017 р.; № ОУ - 0000039 на суму 15 721 грн. 06 коп. (в т.ч. ПДВ), який включає орендну плату за березень 2017 р. та комунальні послуги за лютий 2017 р.; № ОУ - 0000070 на суму 14 896 грн. 86 коп. (в т.ч. ПДВ), який включає орендну плату за квітень 2017 р. та комунальні послуги за березень 2017 р.; № ОУ - 0000088 на суму 12 940 грн. 22 коп. (в т.ч. ПДВ), який включає орендну плату за травень 2017 р. та комунальні послуги за квітень 2017 р.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Отже, відповідач, зобов'язавшись щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця, незалежно від результатів господарської діяльності, своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату за користування орендованим приміщенням, повинен був виконати своє зобов'язання, але не виконав. Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За таких обставин, на думку суду, правомірною та обґрунтованою є вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 67 470 грн. 72 коп.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором. Згідно із п.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Так, відповідно до п. п. 5.1, 5.2 договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов даного договору у відповідності до діючого законодавства України, а при порушенні строків сплати орендної плати, які встановлені п. 4.4 договору, більше ніж на 3 робочих дні Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, а також 24 % річних від простроченої суми.

На підставі наведених пунктів договору та норм чинного законодавства, суд вважає, що позивач правомірно нарахував відповідачу станом на 04.08.2017 р. 24 % річних у розмірі 4 183 грн. 12 коп. та пеню у розмірі 4 458 грн. 65 коп.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства суд вважає, що позивач правомірно нарахував відповідачу станом на 04.08.2017 р. інфляційні втрати у розмірі 2 295 грн. 41 коп.

Щодо посилання відповідача у справі на оплату ним у якості авансового платежу 20 000 грн. на виконання умов п.4.1 договору, у зв'язку з чим, на думку відповідача, сума заборгованості по оплаті орендної плати має бути зменшена на цю суму, то з цього приводу слід зазначити, що згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. ФОП ОСОБА_1 до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів як належного виконання умов договору щодо сплати орендної плати за період з 10.02.2017 р. по 04.08.2017 р., так і доказів того, що ним було сплачено авансовий платіж у розмірі 20 000 грн. на виконання умов п.4.1 договору.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст. ст. 44,49 ГПК України .

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САУТА" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САУТА" (65041, м. Одеса, Цегляна Шкодова Гора, б. 3-А, ) заборгованість зі сплати орендної плати та комунальних платежів за договором оренди № 1/16 від 19.07.2016 р. у розмірі 67 470 грн. 72 коп., пеню у розмірі 4 458 грн. 65 коп., 24% річних у розмірі 4 183 грн. 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 295 грн. 41 коп. та судові витрати у розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31 жовтня 2017 р.

Суддя Н.В. Рога