ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2017 Справа № 917/1318/17

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників 18.09.2017:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

за участю представників 20.10.2017:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_3,

за участю представників 31.10.2017:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Монолітбудтранс",

вул. Аврори, 36, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Кременчуцької міської ради Полтавської області,

пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про визнання договору оренди землі поновленим, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Монолітбудтранс" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про поновлення на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди землі від 27.06.2014, укладеного між сторонами, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 16483 кв.м. для будівництва виробничо-транспортної бази в районі автодороги до житлового масиву "Млинки-Лашки" в м. Кременчук.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.08.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 31.08.2017.

31.08.2017 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що за результатами розгляду звернення позивача, Кременчуцькою міською радою Полтавської області було прийнято рішення від 11.05.2017 "Про поновлення та відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок". Дане рішення прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та не скасоване (вх. №10776).

В судових засіданнях 18.09.2017 та 20.10.2017 оголошувалась перерва.

Позивач у судовому засіданні 31.10.2017 позов підтримав у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, посилаючись на безпідставну відмову відповідача у поновленні договору.

Представник відповідача заперечив проти позову з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, посилаючись на те, що відповідачем не було дотримано вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо укладення додаткової угоди до договору протягом місяця з дня закінчення, а також земельна ділянка 3 роки не використовувалася за цільовим призначенням, тому Кременчуцька міська рада Полтавської області правомірно прийняла рішення про відмову у поновленні договору оренди землі.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не встановлено. Суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Рішення виноситься після перерв оголошених в судових засіданнях 18.09.2017 та 20.10.2017.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що на підставі Договору оренди землі від 27.06.2014 (а.с. 17-19), укладеного між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та Приватним підприємством "Монолітбудранс" (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 30.09.2014), позивач отримав у строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :05:002:0176) площею 16483 кв.м для будівництва виробничо-транспортної бази в районі автодороги до житлового масиву "Млинки-Лашки" в м. Кременчук, строком на два роки з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки (надалі Договір).

Як зазначає позивач, 11.07.2016 ним своєчасно подано заяву в ЦНАП Кременчуцької міської ради стосовно поновлення Договору (а.с. 47). Позивач вказує, що 27.09.2016 представником позивача без належного погодження з керівництвом та самовільно було подано заяву про зміну намірів стосовно поновлення Договору, наслідком чого стало зняття вказаного питання з розгляду (а.с.48).

11.01.2017 позивач повторно подав заяву про поновлення Договору від 11.01.2017 за вих. №11012017/01, та необхідний пакет документів (а.с. 30). Відповідач рекомендував, відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги», звернутись до Центру надання адміністративних послуг з клопотанням встановленого зразка та надати необхідні документи, повідомивши про це ПП "Монолітбудтранс" листом №01-50/288 (а.с. 29).

21.02.2017 позивачем подано заяву з необхідним пакетом документів в ЦНАП Кременчуцької міської paди стосовно поновлення Договору.

11.05.2017 на XXI сесії VII скликання від 11.05.2017 Кременчуцькою міською радою прийнято рішення "Про поновлення та відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок", яким у задоволенні заяви було відмовлено (витяг з рішення а.с. 9).

Пунктом 14 рішення вирішено відмовити в поновленні договору оренди землі, укладеного між Кременчуцькою міською радою та Приватним підприємством «Монолітбудтранс», на підставі якого у користуванні перебуває земельна ділянка площею 16483 кв.м (кадастровий №:05:002:0176) для будівництва виробничо-транспортної бази в районі автодороги до жилого масиву «Млинки-Лашки» у місті Кременчуці, у зв'язку з невиконання умов договору в частині дотримання умов використання земельної ділянки - для будівництва виробничо-транспортної бази та невикористанням земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд згідно статті 416 Цивільного кодексу України, чим порушено вимоги статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо переважного права орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Вказане рішення є чинним.

Позивач стверджує, що наявні всі підстави для продовження Договору на тих самих умовах та на той самий строк відповідно до положень частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі". Договір виконувався належним чином, позивач звертався до відповідача з пропозиціями поновити договір, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії Договору, не отримавши відмови орендодавця у пролонгації договору ні до закінчення дії договору оренди, ні на протязі місячного строку після його закінчення.

Відповідач зазначає, що позивачем не було дотримано вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» в частині укладення додаткової угоди до договору протягом місяця з дня закінчення. Позивач звернувся із заявою лише 11.01.2017, а тому норми закону щодо переважного права на укладення договору оренди землі в даному випадку не застосовуються.

Також, вказує що починаючи з серпня 2011 року до вересня 2016 року жодні будівельні роботи на орендованій земельній ділянці виконані не були, а тому Кременчуцька міська рада Полтавської області правомірно прийняла рішення про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

За приписом частини 1 статті 93 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з статтею 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди припиняється в разі, зокрема закінчення строку на який його було укладено.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

При цьому орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист - повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Так, у частинах першій та п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України Про оренду землі, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою- п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 № 3-312гс16.

З урахуванням дати реєстрації договору, а саме 30.09.2014, спірний договір діяв до 30.09.2016.

Як свідчать матеріали справи, позивач не дотримався вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо поновлення договору, оскільки, як орендар у встановлений договором строк не надіслав відповідачу, як орендодавцю, повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 11.07.2016 подано заяву в ЦНАП Кременчуцької міської ради стосовно поновлення Договору, однак 27.09.2016 подано заяву про зміну намірів стосовно поновлення Договору, наслідком чого стало зняття вказаного питання з розгляду (а.с. 48). Даний факт позивачем не заперечується. Позивач зазначає, що представником позивача без належного погодження з керівництвом було подано заяву про зміну намірів стосовно поновлення Договору, однак доказів на підтвердження того суду не надано. Крім того, наявна в матеріалах справи довіреність, видана орендарем представнику, який відкликав заяву про поновлення договору оренди землі, не містить обмежень в частині повноважень представника подавати та відкликати заяви від імені орендаря. 11.01.2017, після закінчення строку дії Договору, позивач подав відповідачу заяву про поновлення Договору від 11.01.2017 за вих. №11012017/01, внаслідок чого позивач втратив вказане переважне право на його поновлення.

Як зазначалося вище, спірний договір діяв до 30.09.2016, а заява направлена 11.01.2017 (за вихідним №11012017/01), тобто з порушенням встановленого статтею 33 закону України «Про оренду землі» строку.

Враховуючи викладене суд вважає, що позивач не надав належних доказів на підтвердження факту, що його право на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" є порушеним.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

При вирішенні даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судовий збір відповідно до вимог статті 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом 10 днів.

Суддя Кульбако М.М.