ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р.Справа № 916/2309/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Південний Сенат про стягнення 284,17 дол. США, що еквівалентно 7354,14 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В засіданні суду 10.10.2017 р. оголошувалась перерва до 30.10.2017 р. в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Державне підприємство Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) звернулось зо господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Південний Сенат про стягнення 284,17 дол. США, що еквівалентно 7354,14 грн., посилаючись на наступне.

01 січня 2015 р. між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії та ТОВ „Південний Сенат (агент) укладено договір про надання послуг при агентуванні суден в морському порту № 5-П-БДФ-15, відповідно до п. 1.1 якого Адміністрація зобовязується за заявкою агента надати послуги з обслуговування суден, що агентується агентом, а агент, що діє як уповноважений представник судновласника, - прийняти та оплатити ці послуги, а також сплатити портові збори.

Згідно п. 2.1.4 договору агент зобовязується від імені та за дорученням судновласника (фрахтувальника) здійснювати розрахунки з Адміністрацією по зборам, платам та іншим платежем в терміни, обумовлені умовами цього договору.

Як зазначає позивач, відповідно до договору під агентуванням ТОВ „Південний Сенат в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014 р. по 20.01.2015 р. заходили наступні судна: VELES, CATRIN 3, що підтверджується натісами на кожне судно.

Посилаючись на п. 8.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 р., позивач вказує, що справляння санітарного збору передбачає забезпечення Адміністрацією морських портів України обовязкового прийняття із судна всіх видів забруднень (за винятком баластних вод) за весь час стоянки судна в морському порту.

Так, згідно п. 8.2 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів санітарний збір із суден групи А повинен справлятись за весь час стоянки судна в морському порту за 1 куб.м умовного об'єму судна або самохідної частини складеної плавучої споруди.

За ствердженнями позивача, санітарний збір нараховується за весь час стоянки судна у морському порту (стоянка судна на рейді порту, стоянка судна біля причалу порту, а також стоянка на якорів).

Отже, позивач зазначає, що санітарний збір повинен був розрахуватись не з моменту пришвартування та відшвартування судна до/від причалу (як це було зроблено філією), а з моменту заходження судна в акваторію Білгород-Дністровського морського порту.

Так, позивач вказує, що у звязку з помилковим розрахунком портових зборів, позивачем донараховано санітарний збір та виставлено агенту рахунок на оплату № 2370 від 12.12.2016 р. на суму 284,17 дол. США, що еквівалентно 7354,14 грн. (загальна заборгованість в доларах) х 25,879355 (офіційний курс НБУ станом на 12.12.2016 р.).

Як зазначає позивач, з метою досудового врегулювання даного питання Білгород-Дністровською філією ДП "Адміністрація морських портів України" на адресу агента надіслано претензію від 29.06.2017 р. № 12/09-10/1262/17, в якій філія просила ТОВ „Південний Сенат сплатити заборгованість по договору. Проте дана претензія була отримана агентом, але заборгованість ним так і не сплачена.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.09.2017 р. позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) прийнято до розгляду, порушено провадження по справі № 916/2309/17 та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, про що зазначено у відзиві на позовну заяву (а.с. 75-77). Зокрема, відповідач вказує, що відповідно до ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту. Судновласник зобов'язаний надавати морському агенту кошти, достатні для здійснення його функцій. Відповідно до п. 2.1.4 договору агент зобов'язується від імені та за дорученням судновласника (фрахтувальника) здійснювати розрахунки з Адміністрацією по зборам, платам та іншим платежам в терміни, обумовлені договором. Отже, як вказує відповідач, споживачем послуг Адміністрації є судновласник, від імені, за рахунок та за дорученням якого діє агент. Оплату сум, пов'язаних з перебуванням судна в порту, морський агент має здійснювати за розпорядженням судновласника. Перерахування агенту грошових коштів судновласником є передумовою подальшої оплати агентом послуг, які надаються позивачем для судновласника. Відповідач зазначає, що постановою Правління Національного банку України від 10 серпня 2005 р. № 281 затверджено Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою та Правила функціонування Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України та перерахування (зарахування) коштів за окремими операціями з іноземною валютою і банківськими металами, відповідно до яких ТОВ «Південний Сенат» не має права перераховувати власні валютні кошти за інших контрагентів. Пунктом 2.1.5 договору передбачено, що у разі ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів достатніх для сплати послуг Адміністрації, агент повинен письмово сповістити Адміністрацію про таке до моменту видачі дозволу на вихід судна з морського порту. Відповідно до п. 2.1.6 договору, у випадку, коли агент письмово не сповістив Адміністрацію про ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів, агент сплачує Адміністрації портові збори, плати та інші послуги Адміністрації за судозахід в повному обсязі з власних коштів. Отже, як вказує відповідач, єдиною умовою оплати послуги, а також сплати портових зборів за рахунок агента є несповіщення Адміністрацію про ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів. Також відповідач зазначає, що ТОВ «Південний Сенат» не було агентом судна «VELES», яке заходило в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014 р. по 10.01.2015 р., що підтверджується доданим позивачем до позовної заяви нотісом. Повідомлення про готовність судна «VELES» до його прийняття (завантаження) було надано Чорноморським головним морським агентством «ІНФЛОТ», під агентуванням якого перебувало судно «VELES». Щодо агентування судна «CATRIN-3» відповідач вказує, що рахунки за всі надані Адміністрацією послуги з обслуговування судна «CATRІN-3», портові збори, в т.ч. санітарний збір у розмірі 199,56 дол. США, були сплачені на рахунок Адміністрації в повному обсязі. Посилаючись на п. 8.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 р., відповідач зазначає, що справляння санітарного збору передбачає забезпечення Адміністрацією морських портів України обов'язкового прийняття із судна всіх видів забруднень (за винятком баластних вод) за весь час стоянки судна в морському порту, а також сприяння виконанню операцій, пов'язаних з прийняттям забруднень (подання і прибирання плавзасобів, надання контейнерів та інших місткостей для збирання сміття, перевантажувальні операції, шлангування, відшлангування тощо). Відповідач вказує, що Адміністрація не надала доказів прийняття забруднень з судна за час перебування судна в порту (стоянка судна на рейді порту, стоянка біля причалу, стоянка на якорі). Також відповідач вказує, що у Адміністрації відсутні плавзасоби та контейнери для збирання сміття, тобто Адміністрація не приймала із судна ніяких забруднень. Як вказує відповідач, 31.12.2015 р. сплинув термін дії договору про надання послуг при агентуванні суден в морському порту № 5-П-БДФ-15, укладеного з Адміністрацією, претензій до агента щодо неналежного виконання умов договору не надходило, проте майже через два роки (1 рік і 10 місяців), а саме 12.12.2016 р. Адміністрація донараховує санітарний збір. Відповідач стверджує, що з березня 2015 р. ТОВ «Південний Сенат» не здійснює діяльність пов'язану з агентуванням суден в Білгород-Дністровському морському порту, не укладало та не продовжувало дію договорів агентування з судновласниками. Також відповідач стверджує, що претензія №12/09-10/1262/17 від 29.06.2017 р., на яку посилається позивач, на адресу ТОВ «Південний Сенат» не надходила. Відтак, відповідач зазначає, що ТОВ «Південний Сенат» в повному обсязі виконало свої зобовязання за договором. Як зазначає відповідач, рахунки на суму 6992,28 дол. США за надані Адміністрацією послуги були сплачені в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 46 від 12.02.2015 р. Також відповідач вказує, що на даний час останній не здійснює діяльність повязану з агентуванням суден та відсутні діючі договори агентування з судновласниками.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

01 січня 2015 р. між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії та ТОВ „Південний Сенат (агент) укладено договір про надання послуг при агентуванні суден в морському порту № 5-П-БДФ-15, відповідно до п. 1.1 якого Адміністрація зобовязується за заявкою агента надати послуги з обслуговування суден, що агентується агентом, а агент, що діє як уповноважений представник судновласника, прийняти та оплатити ці послуги, а також сплатити портові збори.

Відповідно до п. 1.3 договору надання послуг судам і оплата зборів і плат здійснюється на підставі Закону України „Про морські порти України, згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 „Про портові збори та наказу Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 р. № 1059 „Про затвердження ОСОБА_2 на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, а також у відповідності до Кодексу торговельного мореплавства України, Місцевих тарифів Адміністрації та положень даного договору.

Згідно п. 2.1.4 договору агент зобовязується від імені та за дорученням судновласника (фрахтувальника) здійснювати розрахунки з Адміністрацією по зборам, платам та іншим платежем в терміни, обумовлені умовами цього договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що Адміністрація надає агенту попередні рахунки для здійснення оплати портових зборів, плат та інших платежів. Підставою для формування попередніх рахунків є письмова заявка агента (нотіс про підхід) та надані агентом документів, зазначені в п. 2.1.7 договору, які агент надає в Головну диспетчерську Адміністрації.

У разі зміни діючих нормативних документів та н необхідності надання Адміністрації додаткових відомостей по судну для формування рахунку, агент негайно надає в бухгалтерію Адміністрації таку інформацію.

Згідно п. 3.2 договору надання агенту рахунків по портовим зборам, платам і додатковим послугам/роботам здійснюється через журнал видачі рахунків під розпис уповноваженої особи представника агента із зазначенням прізвища та дати отримання рахунку.

За умовами п. 3.3 договору агент здійснює оплату попередніх рахунків Адміністрації до виходу судка з морського порту. Якщо після виписки Адміністрацією остаточних рахунків сформувалась різниця між остаточною та попередньою сумами до сплати, агент здійснює оплату такої різниці на протязі 3 банківських днів з моменту виставлення Адміністрацією остаточних рахунків.

Відповідно до п. 3.4 договору Адміністрація виставляє агенту рахунки за послуги та збори за кожний судозахід окремо.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що всі питання, що стосуються розрахунків і не передбачені умовами цього договору, вирішуються відповідно до Закону України «Про морські порти України», наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 «Про портові збори» та наказу Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 р. № 1059 «Про за твердження ОСОБА_2 на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт», згідно з Кодексом торговельного мореплавства України та іншими чинними на морському транспорті нормативними документами, а також діючими на момент здійснення розрахунків Місцевими тарифами Адміністрації.

За умовами п. 3.6 договору оплата за цим договором проводиться у наступному порядку:

- по судам, що ходять під українським прапором - у національній валюті України;

- по судам, що ходять під іншими прапорами (незалежно від фрахтувальників) - у доларах США.

Відповідно до п. 3.7 договору оплата рахунків Адміністрації здійснюється агентом у повному обсязі, банківські втрати сплачує агент. Датою оплати платежів вважається дата зарахування коштів на рахунок Адміністрації.

Пунктом 3.8 договору встановлено, що у разі порушення агентом умов та термінів сплати рахунків Адміністрації по портовим зборам, платам і додатковим послугам робота, Адміністрація має право достроково в односторонньому порядку розірвати діючий договір, про що письмово сповіщає агента .

Згідно п. 3.9 договору Адміністрація має право в односторонньому порядку змінювати Місцеві тарифи на послуги за цим договором шляхом повідомлення про таку зміну агента листом на протязі 5 робочих днів з моменту затвердження змін.

Відповідно до п. 3.10 договору тарифи за цим договором, які встановлені та регулюються державою, змінюються відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральними органами виконавчої влади. Дані тарифи вважаються зміненими з дня вступу в юридичну силу відповідного нормативно-правового акта центрального органу державного управління або з дати, вказаної у даному акті. При цьому Адміністрація застосовує зазначені змінені тарифи з дня набрання чинності відповідних нормативно-правових актів.

Незнання агентом вищезазначених нормативно-кранових актів центральних органів виконавчої влади, не звільняє агента від їх виконання.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що Адміністрація та агент несуть один перед одним відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов'язків за цим договором відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 5.2 договору сторона, що залучила третю особу до виконання своїх обов'язків за цим договором, несе перед іншою стороною відповідальність за невиконання або неналежне виконання обовязків цією третьою особою, як за власні дії.

За умовами п. 5.3 договору у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов'язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди - спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку відповідно до чинного Законодавства України.

Згідно п. 5.4 договору Адміністрація не несе відповідальності за простої транспортних засобів, упущену вигоду та інші збитки, викликані несвоєчасним отриманням або неотриманням інформації від агента, надання якої передбачено умовами цього договору та/або нормативно-правовими документами.

Пунктом 5.5 договору встановлено, що у випадках порушення агентом термінів сплати рахунків Адміністрації, встановлених умовами розділу 3 договору, Адміністрація має право стягувати з агента пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день простроченої оплати.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що відповідно до ст. 91 Кодексу торговельного мореплавства України капітан морського порту відмовляє у видачі дозволу на вихід судна з порту у разі несплати агентом встановлених зборів, штраф і в та інших платежів.

Згідно п. 5.7 договору за затримку розрахунків в іноземній валюті агент несе відповідальність перед Адміністрацією в розмірах, передбачених валютним і податковим законодавством України.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що останній набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 2015 року включно.

Відповідно до п. 6.2 договору останній може бути розірваний Адміністрацією в односторонньому порядку у випадку невиконання агентом умов договору. У всіх інших випадках розірвання договору здійснюється відповідно до чинного законодавства. Припинення дії договору не звільняє сторін від виконання всіх зобов'язань, існуючих на день припинення договору.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як вказує позивач, відповідно до вказаного договору під агентуванням ТОВ „Південний Сенат в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014 р. по 20.01.2015 р. заходили наступні судна: VELES, CATRIN 3, що підтверджується нотісами на кожне судно.

Згідно п. 8.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 р., справляння санітарного збору передбачає забезпечення Адміністрацією морських портів України обовязкового прийняття із судна всіх видів забруднень (за винятком баластних вод) за весь час стоянки судна в морському порту.

Згідно п. 8.2 вказаного Порядку справляння та розміри ставок портових зборів санітарний збір із суден групи А повинен справлятись за весь час стоянки судна в морському порту за 1 куб.м умовного об'єму судна або самохідної частини складеної плавучої споруди.

За ствердженнями позивача, санітарний збір нараховується за весь час стоянки судна у морському порту (стоянка судна на рейді порту, стоянка судна біля причалу порту, а також стоянка на якорів).

Отже, позивач зазначає, що санітарний збір повинен був розрахуватись не з моменту пришвартування та відшвартування судна до/від причалу (як це було зроблено філією), а з моменту заходження судна в акваторію Білгород-Дністровського морського порту.

Так, позивач вказує, що у звязку з помилковим розрахунком портових зборів, позивачем донараховано санітарний збір та виставлено відповідачу як агенту рахунок на оплату № 2370 від 12.12.2016 р. на суму 284,17 дол. США, що еквівалентно 7354,14 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.12.2016 р. (1 дол. США = 25,879355 грн.). Несплата вказаного рахунку відповідачем стала підставою для звернення позивача до суду із заявленим позовом про стягнення вказаної донарахованої суми санітарного збору в розмірі 284,17 дол. США, що еквівалентно 7354,14 грн.

Між тим, як встановлено судом, ТОВ «Південний Сенат» не було агентом судна «VELES», яке заходило в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014 р. по 10.01.2015 р., що підтверджується доданим позивачем до позовної заяви нотісом. Повідомлення про готовність судна «VELES» до його прийняття (завантаження) було надано Чорноморським головним морським агентством «ІНФЛОТ», під агентуванням якого перебувало судно «VELES». Відтак, будь-які нарахування зборів позивачем відповідачу у звязку з заходом судна VELES в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014 р. по 20.01.2015 р. є безпідставними.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до статті 26 Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року та Угоди про імплементацію Частини ХІ Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року №728-ХІV від 03.06.1999 року, іноземне судно, що проходить через територіальне море, може обкладатись тільки зборами в оплату за конкретні послуги, надані такому судну.

Національним законодавством, а саме положеннями статті 85 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримуватися чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Частинами 1, 2 та 3 статті 22 Закону України Про морські порти України передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об'ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди.

Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики.

Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Кошти від адміністративного збору використовуються відповідно до закону. Портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Відповідно до положень статті 116 Кодексу торгівельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона його на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

Частиною 1 статті 117 Кодексу торгівельного мореплавства України передбачено, що морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за № 930/23462, пунктами 1.2, 1.3 якого передбачено, що згідно з частинами третьою - п'ятою статті 22 Закону України Про морські порти України портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом, а саме: причальний збір справляється на користь власника причалу, а якщо причал перебуває у користуванні - на користь відповідного користувача; канальний збір справляється на користь власника каналу; корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності Законом України Про морські порти України. Портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до п. 1.2 спірного договору агент діє як уповноважений представник судновласників на підставі договору доручення у відповідності до положень статті 243 Цивільного кодексу України, глави 31 Господарського кодексу України, глави 5 розділу 4 Кодексу торговельного мореплавства України.

Відповідно до ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту.

Судновласник зобов'язаний надавати морському агенту кошти, достатні для здійснення його функцій.

Відповідно до п. 2.1.4 договору агент зобов'язується від імені та за дорученням судновласника (фрахтувальника) здійснювати розрахунки з Адміністрацією по зборам, платам та іншим платежам в терміни, обумовлені договором.

Отже, споживачем послуг Адміністрації є судновласник, від імені, за рахунок та за дорученням якого діє агент. Оплату сум, пов'язаних з перебуванням судна в порту, морський агент має здійснювати за розпорядженням судновласника. Перерахування агенту грошових коштів судновласником є передумовою подальшої оплати агентом послуг, які надаються позивачем для судновласника.

Пунктом 2.1.5 договору передбачено, що у разі ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів достатніх для сплати послуг Адміністрації, агент повинен письмово сповістити Адміністрацію про таке до моменту видачі дозволу на вихід судна з морського порту.

Відповідно до п. 2.1.6 договору у випадку, коли агент письмово не сповістив Адміністрацію про ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів, агент сплачує Адміністрації портові збори, плати та інші послуги Адміністрації за судозахід в повному обсязі з власних коштів.

Отже, єдиною умовою оплати послуги, а також сплати портових зборів за рахунок агента є несповіщення Адміністрацію про ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів.

Так, щодо агентування судна «CATRIN-3» судом встановлено, що надані Адміністрацією послуги з обслуговування судна «CATRІN-3», портові збори, в т.ч. санітарний збір у розмірі 199,56 дол. США, були сплачені відповідачем як агентом на рахунок Адміністрації в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 46 від 12.02.2015 р. на суму 6992,28 дол. США. Будь-яких претензій щодо неналежного виконання умов договору відповідачу як агенту з боку позивача не предявлялись під час дії спірного договору.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що відповідно до ст. 91 Кодексу торговельного мореплавства України капітан морського порту відмовляє у видачі дозволу на вихід судна з порту у разі несплати агентом встановлених зборів, штраф і в та інших платежів.

Крім того, пунктом 1.4 Наказу №316 визначено, що сплата портових зборів здійснюється до виходу судна з морського порту, що, в свою чергу, виключає можливість донарахування портових зборів після виходу судна з порту.

Відповідно до п. 8.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерством інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, справляння санітарного збору передбачає забезпечення Адміністрацією морських портів України обов'язкового прийняття із судна всіх видів забруднень (за винятком баластних вод) за весь час стоянки судна в морському порту, а також сприяння виконанню операцій, пов'язаних з прийняттям забруднень (подання і прибирання плавзасобів, надання контейнерів та інших місткостей для збирання сміття, перевантажувальні операції, шлангування, відшлангування тощо); обов'язкове здавання судном у морському порту всіх наявних на борту видів забруднень з метою запобігання їх скиданню у море. Здавання забруднень засвідчується відповідною довідкою Адміністрації морських портів України.

Проте, позивач не надав доказів прийняття забруднень з судна «CATRIN-3» за час перебування судна в порту (стоянка судна на рейді порту, стоянка біля причалу, стоянка на якорі).

Наразі відповідач вказує, що з березня 2015 р. ТОВ «Південний Сенат» не здійснює діяльність, пов'язану з агентуванням суден в Білгород-Дністровському морському порту, не укладало та не продовжувало дію договорів агентування з судновласниками.

При цьому судом зясовано, що 31.12.2015 р. сплинув термін дії договору про надання послуг при агентуванні суден в морському порту № 5-П-БДФ-15, укладеного між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії та ТОВ „Південний Сенат (агент), претензій до агента щодо неналежного виконання умов договору не заявлялось.

За умовами п. 6.2 договору № 5-П-БДФ-15 припинення дії договору не звільняє сторін від виконання всіх зобов'язань, існуючих на день припинення договору. Натомість судом не встановлено факту існування у відповідача зобовязання перед позивачем з оплати донарахованого санітарного збору в заявленій сумі на момент припинення дії вказаного договору.

Відтак, суд доходить висновку, що позивачем безпідставно здійснено донарахування відповідачу санітарного збору згідно рахунку № 2370 від 12.12.2016 р. на суму 284,17 дол. США, що еквівалентно 7354,14 грн., майже через рік після припинення дії договору № 5-П-БДФ-15.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії ДП „Адміністрація морських портів України (адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) не відповідають фактичним обставинам і матеріалам справи та вимогам чинного законодавства, у звязку з чим не підлягають задоволенню.

У звязку з тим, що рішення відбулось не на користь позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії ДП „Адміністрація морських портів України (адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Південний Сенат про стягнення 284,17 дол. США, що еквівалентно 7354,14 грн., відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 06 листопада 2017 р.

Суддя В.С. Петров