ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2017 року Справа № 912/1501/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Науменко І.М., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник ( дов.. від 14.08.2017 р. ),

ОСОБА_2 представник ( дов. від 25.05.2017 р. )

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від третьої особи -1: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від третьої особи -2: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

селянського фермерського об'єднання "Россолан"

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2017 р. у справі

за позовом: селянського фермерського об'єднання "Россолан",

с. Марфівка Долинського району Кіровоградської області

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

м. Кропивницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Долинської районної державної адміністрації;

- Богданівської сільської ради

про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

Селянське фермерське об'єднання "Россолан" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного між селянським фермерським об'єднанням "Россолан" та Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 13.06.2006 р. строком на 10 років щодо земельної ділянки загальною площею 44,0 га, кадастровий номер :02:000:9013 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрованого у ДП КРФ "Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах" в Долинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.02.2007 р. у книзі № 4 за № 2, та викласти її в редакції, запропонованій Позивачем в прохальній частині позову.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2017 р. ( суддя Вавренюк Л. С. ) в позові відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, селянське фермерське об'єднання "Россолан" звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду, та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на те, що протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору лист-повідомлення орендодавця ( Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ) про заперечення у поновленні Договору не був надісланий і не надійшов Позивачу, тобто відсутній в розумінні ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Таким чином, станом на 02.04.2017 р. Договір вже вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Стосовно листів Відповідача, які ним направлялися раніше до спірного листа-повідомлення, то вони за твердженням Скаржника не є належними доказами по справі, оскільки Відповідачем не надано будь-яких доказів про його направлення Позивачу.

Додатково у поясненнях Скаржник вказує на те, що Позивач, як орендар, який має намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі виконав всі вимоги, передбачені ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", але протягом місяця не отримав від Відповідача заперечень або пропозицій щодо укладення додаткової угоди, яка в місячний строк з ним так і не була укладена. Таким чином, Відповідач порушуючи внутрішні вимоги до створення власних документів унеможливив належне виконання покладених на нього функцій по контролю та регулюванню обігу земель державної власності, оскільки відповіді, що ним надавалися не містять посилання на реєстраційний індекс і дату документа, на який дається відповідь, є беззмістовні і не надають можливості відслідкувати та зрозуміти позицію державного органу щодо договору оренди землі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги С(Ф)Г «Россолан» на рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2017 р. оскільки Позивачем не було вчинено необхідних та достатніх дій, передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", направлених на укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання поновленим спірного договору оренди на підставі наведеної правової норми. Крім того, листом ( який направлено Позивачу рекомендованим листом ) про заперечення у поновленні дії договору оренди землі та про повернення земельної ділянки, Головне управління заперечувало щодо поновлення договору виходячи з положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Лист від 21.03.2017 р. № 31-11-0.63-3128/2-17 отримано представником позивача за довіреністю. З урахуванням наведеного, Головне управління просить розгляд справи здійснювати за відсутністю його представника.

Богданівська сільська рада у відзиві на апеляційну скаргу підтримала заявлені Позивачем позовні вимоги.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_3 у складі колегії суддів: Науменко І.М., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 р. у справі № 912/1501/17, апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 21.09.2017 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 р. розгляд апеляційної скарги у справі № 912/1501/17 відкладено на 17.10.2017 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 р. розгляд апеляційної скарги у справі № 912/1501/17 відкладено на 31.10.2017 р.

У судове засідання 31.10.2017 р. представники Відповідача та третіх осіб не з'явилися, про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені, проте своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористалися.

Від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що його представник не може бути присутнім в судовому засіданні.

Представники Позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання Відповідача про чергове відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікована Україною 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення Відповідача та третіх осіб про дату, час та місце судового засідання, разом з тим, розгляд апеляційної скарги вже неодноразово відкладався у зв'язку з неявкою представників учасників судового процесу, а сам строк розгляду апеляційної скарги вже закінчується, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про відмову в задоволені клопотання Відповідача про чергове відкладення розгляду апеляційної скарги та можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 31.10.2017 р. за відсутності представників Відповідача та третіх осіб.

У судовому засіданні 31.10.2017 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Як встановлено матеріалам справи, 13.06.2006 р. між Долинською районною державною адміністрацією ( Орендодавець ) та селянським ( фермерським об'єднанням ) "Россолан" (Орендар) укладено Договір оренди землі ( а. с. 18-19 т. 1 ), відповідно до якого Орендодавець на підставі розпорядження № 302-р від 14.04.2006 р. надає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. В оренду Орендарю за Договором передано земельну ділянку площею 44,0 га, в тому числі рілля - 44,0 га.

Сторонами погоджено також інші істотні умови Договору. Так, зокрема, встановлено, що Договір укладено на десять років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію ( п. 8 Договору ).

Згідно п. 9 Договору, орендна плата вноситься за згодою сторін в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Договір підписано Орендодавцем та Орендарем, скріплено круглими печатками сторін Договору та зареєстровано у ДП КРФ "Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах" в Долинському районі 28.02.2007 р. книга № 4 за № 2, кадастровий номер :02:000:9013.

Орендодавцем передана земельна ділянка в користування Орендарю за цільовим призначенням на умовах оренди, що підтверджується актом про передачу та прийом земельної ділянки сільськогосподарського призначення ( а. с. 22 т. 1 ) .

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.12.2016 р., земельна ділянка кадастровий номер :02:000:9013 площею 43,9964 га знаходиться в оренді СФО "Россолан" строком на 10 років, дата державної реєстрації речового права оренди - 28.02.2007 р. ( а. с. 24-26 т. 1 ).

З урахуванням положень ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі", у редакції чинній на момент укладення Договору, умов Договору, приписів ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України, місцевий господарський суд встановив, що СФО "Россолан" набуло право користуватися ( оренди ) зазначеною в Договорі земельною ділянкою до 28.02.2017 р.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", з 01.01.2013 року розмежовано землі державної та комунальної власності. Повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 ст. 122 Земельного кодексу України, у власність або у користування для всіх потреб, надано центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

З наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 р. № 258 та від 25.01.2013 р. № 40, вбачається, що з січня 2013 повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування було віднесено до компетенції Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області. При цьому, переукладення (переоформлення) раніше укладених договорів оренди землі не вимагалось.

Відповідно до положень ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Отже, Орендодавцем землі, що отримана Позивачем в оренду за Договором, є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

30.06.2016 р. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області звернулось до Позивача з листом № С-9339/0-6045/0/6-16, згідно якого повідомило, що Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, керівникам головних управлінь Держгеокадастру в областях, м. Києві, рекомендовано утриматись, зокрема, від укладення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на безконкурентних засадах строком більше 7 років та встановлення розміру орендної плати на рівні менше 8 % від нормативної грошової оцінки. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області запропонувало позивачу висловити позицію щодо погодження чи заперечення встановлення розміру орендної плати на рівні 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та привести подані документи у відповідність до вимог законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів ( а. с. 106-107 т. 1 ).

СФО "Россолан", розглянувши пропозиції, викладені у листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.12.2015 р. № ДС-22-28-0.13-17122/23-15 та враховуючи домовленості, досягнуті між Орендарем та Богданівською сільською радою щодо перегляду істотних умов Договору, 27.12.2016 р. звернулось до Відповідача з листом - повідомленням за вих. № 10, у відповідності до якого запропонувало укласти додаткову угоду до Договору на термін дії 7 років з моменту укладення додаткової угоди та з виплатою орендної плати у розмірі 8 відсотків від грошової оцінки земельної ділянки. До зазначеного листа Орендарем було додано проект відповідної додаткової угоди до Договору (а.с.82-84 т.1).

Листом від 25.01.2017 р. за № С-23311/0-774/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області запропонувало Позивачу укласти додаткову угоду про поновлення Договору на наступних умовах: продовження Договору строком на сім років; орендна плата складає 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, Орендарю рекомендовано долучити відомості про збереження родючості ґрунтів, а саме: агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки та витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, а також повідомлено, що у випадку недосягнення згоди щодо істотних умов Договору до закінчення дії Договору, останній буде вважатися таким, що припинив свою дію ( а. с. 86-87 т. 1 ).

26.01.2017 р. Орендар направив відповідачу лист - повідомленням за вих. № 2 про поновлення Договору з доданим до нього проектом додаткової угоди про поновлення Договору на той самий строк та на тих самих умовах ( а. с. 88-89 ).

Згідно листа від 14.02.2017 р. за № С-773/0-1457/0/6-17 Відповідач зазначив Позивачу, що листом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.01.2017 р. № С-23311/0-774/0/6-17 Орендарю вже було надано відповідь з приводу питання щодо поновлення Договору ( а. с. 91 т. 1 ).

Листом - повідомленням від 24.02.2017 р. Позивачем надано погодження на запропоновані Відповідачем зміни істотних умов Договору щодо строку дії Договору (7 років) і розміру орендної плати ( 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ) та надано для підписання відповідний проект додаткової угоди до Договору ( а. с. 92-93 т. 1 ).

Листом від 21.03.2017 р. № С-3210/0-3283/0/6-17 Відповідач повідомив про відмову в задоволенні звернення Орендаря про підтвердження зміни істотних мов Договору, посилаючись на те, що згідно інформації Кіровоградської філії Державної установи "Держгрунтохорона", наданої листом від 17.03.2017 р. № 158-10/04/01-112, еколого-агрохімічна оцінка орендованої земельної ділянки зменшилась, що свідчить про погіршення якісного складу ґрунтів ( а. с. 95 т. 1 ).

Також 21.03.2017 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області на адресу позивача направлено лист за № 31-11-0.63-3128/2-17, згідно якого Орендаря повідомлено про рішення щодо заперечення в поновленні Договору. До зазначеного листа відповідачем додано акт повернення земельної ділянки для підписання Орендарем ( а. с. 96-100 т. 1 ).

27.03.2017 р. Позивач направив Відповідачу листа - повідомлення за вих. № 2 про поновлення Договору на той самий строк та на тих самих умовах на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" разом з проектом відповідної додаткової угоди до Договору ( а. с. 101-102 т. 1 ).

У відповідь на вказаний лист Позивача Відповідач у листі від 30.03.2017 р. № С-5905/0-3945/0/6-17 зазначив, що листами Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.01.2017 р. № С-23311/0-774/0/6-17 та від 14.02.2017 р. № С-773/0-1457/0/6-17 Орендарю вже було надано відповідь з приводу питання щодо поновлення Договору ( а. с. 103 т. 1 ).

Посилаючись на те, що Позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та належним чином виконувати умови Договору, зокрема, в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, про що Орендарем до суду подано відповідні докази ( а. с. 29, 31, 155 т. 1 ), враховуючи, що нормами законодавства України прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до Договору для оформлення факту його поновлення і виникнення за Орендарем права оренди та стверджуючи про факт відсутності заперечень з боку Відповідача у визначений чинним законодавством строк, Позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Як вбачається з поданого позову, матеріально-правовою підставою позовних вимог Позивач визначив, зокрема, ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає умови поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відмовляючи Позивачеві в задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновку, що Відповідачем заперечена Позивачу у поновленні Договору у строки та у порядок, визначені чинним законодавством, що, в силу вимог останнього, виключає можливість поновлення Договору. При цьому, господарський суд вважає належними та допустимими в розумінні процесуального закону надані Відповідачем докази направлення Позивачу листа від 21.03.2017 р. № 31-11-0.63-3128/2-17. Таким чином, за умов відсутності юридичного факту поновлення Договору на той самий строк та на тих самих умовах шляхом укладення між сторонами додаткової угоди у визначений чинним законодавством строк, господарський суд дійшов висновку про відсутність порушеного права Позивача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога селянського фермерського об'єднання "Россолан" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, в редакції, запропонованій Позивачем в прохальній частині позову на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Положеннями договору, а саме пунктом 8, сторонами було погоджено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, у ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, ст. 764 вказаного Кодексу передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Ст. 33 Закону України "Про оренду землі" фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України, слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно з частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Ч. 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; у разі недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах і укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Вказана правова позиція закріплена, зокрема, у постанові Верховного Суду України № 6-10цс15 від 25.02.2015 р.

Таким чином, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у частині 1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в частині 6 підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди ( постанові Верховного Суду України № 911/1707/15 від 25.05.2016 р. ).

Місцевим судом під час розгляду справи було встановлено, що Позивач належним чином виконував обов'язки Орендаря за Договором в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, а також факт використання орендованої земельної ділянки після закінчення строку дії Договору. Зазначені факти Відповідачем не спростовані та не заперечуються. Наразі Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області наголошує на невиконанні Позивачем вимог ст. 34 Закону України "Про оренду землі" щодо повернення Орендодавцеві земельної ділянки на умовах, визначених Договором.

Як слушно зазначив суд першої інстанції - норми діючого законодавства, що регулюють земельні відносини ( Закон України "Про оренду землі" ), не визначають обов'язковості та/або наявності доказу вручення орендарю заперечень з боку орендодавця, а вказують лише на факт відсутності листа-повідомлення про заперечення орендодавця у поновленні договору оренди землі. А отже, саме факт відсутності письмового повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди може вказувати на наявність однієї із підстав для поновлення договору оренди землі, на тих саме умовах та строк, визначених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Доведення факту отримання такої відмови орендарем Закон не вимагає.

Однак, як встановлено господарським судом, Відповідач у строк визначений ст. 33 Закону України "Про оренду землі" листом від 21.03.2017 р. за № 31-11-0.63-3128/2-17 наголосив на відмові у поновленні Договору та запропонував для підписання Орендарю акти приймання-передачі земельної ділянки.

При цьому, Відповідачем надано до суду належні докази направлення листа - повідомлення від 21.03.2017 р. за № 31-11-0.63-3128/2-17 на адресу Позивача, а також докази його отримання СФО "Россолан" ( а. с. 99-100, 105 т. 1 ).

Водночас, згідно пояснень представника Позивача, наданих в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції, останній заперечив сам факт отримання СФО "Россолан" листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21.03.2017 р. за № 31-11-0.63-3128/2-17, зазначивши про отримання вказаного листа лише 10.04.2017 р.

Так, згідно письмових пояснень від 04.08.2017 р., Позивач стверджує, що відповідно до відповіді Кіровоградської дирекції ПАТ "Укрпошта" від 20.07.2017 р. № 216/26-04, цінний лист № 477 з оголошеною цінністю 1,00 грн. та описом вкладення, відправлений 22.03.2017 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, був вручений по довіреності ОСОБА_4 25.03.2017 р. ( а. с. 148 т. 1 ).

Відповідно до наданої Позивачем до місцевого суду довідки від 03.08.2017 р., громадянка ОСОБА_4 не працювала і не працює на теперішній час в СФО "Россолан". Довіреністю від 01.08.2016 р. ОСОБА_4 була уповноважена отримувати поштові відправлення, адресовані СФО "Россолан". Довіреність діяла до 01.02.2017 р., термін дії довіреності не продовжувався. З 01.02.2017 р. будь-яких довіреностей на отримання поштових відправлень СФО "Россолан" не видавалося ( а. с. 151 т. 1 ). Також Позивачем надано до матеріалів справи видану СФО "Россолан" довіреність від 01.08.2016 р. на ОСОБА_4 та акт за підписом директора та головного бухгалтера Позивача від 10.04.2017 р. про те, що 10.04.2017 р. гр-ка ОСОБА_4 надала до СФО "Россолан" цінний лист № 477 з оголошеною цінністю 1,00 грн. та описом вкладення. В конверті знаходився лист Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21.03.2017 р. № 31-11-0.63-3128/2-17 та акт приймання-передачі ( а. с. 149-150 т. 1 ).

Згідно письмових пояснень директора СФО "Россолан" від 25.04.2017 р., останній вказує, що у зв'язку із зазначенням конкретної адреси в листі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21.03.2017 р., зазначений лист був переданий саме за вказаною адресою, а саме: вул. Київська, 7а в с. Марфівка ( а. с. 121 т. 1 ).

Зазначені вище доводи Позивача, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 16.02.2017 р., місцезнаходженням СФО "Россолан" значиться: 28545, Кіровоградська область, Долинський район, с. Марфівка ( а. с. 12-17 т. 1 ). Тобто, зазначається лише назва селища, без зазначення назви відповідної вулиці.

Як вбачається з опису вкладення до поштового відправлення, лист Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21.03.2017 р. № 31-11-0.63-3128/2-17 був направлений на ім'я СФО "Россолан"за адресою: вул. Київська, 7а с. Марфівка Долинського району Кіровоградської області ( а. с. 99, 100 т. 1 ) та, згідно сервісу "Відстеження пересилання поштових відправлень на сайті ПАТ "Укрпошта", 25.03.2017 р. був вручений за довіреністю адресату ( а. с. 105 т. 1 ).

При цьому, господарським судом вірно відхилено твердження Позивача про те, Відповідачем не надано до суду доказів, що саме СФО "Россолан" було отримано заперечення у поновленні Договору, викладене у листі від 21.03.2017 р. № 31-11-0.63-3128/2-17, оскільки факт отримання листа від 21.03.2017 р. не заперечується директором СФО "Россолан", про що свідчать надані останнім до суду письмові пояснення ( а. с. 146 т. 1 ). Як зазначалось вище, лист Відповідача від 21.03.2017 р. № 31-11-0.63-3128/2-17 отримано представником Позивача за довіреністю.

Господарським судом Кіровоградської області було встановлено, що СФО "Россолан", в особі директора Собка, М.О., була видана довіреність від 01.08.2016 р. на ім'я ОСОБА_4, яка була уповноважена до 01.02.2017 р. на отримання поштових відправлень, за адресою вул. Київська, 4 в с. Марфівка, Долинський район, Кіровоградська область, а також підписання всіх документів, необхідних для виконання даного доручення ( а. с. 150 т. 1 ).

Крім того, Позивачем не заперечується та не спростовується факт отримання ним листів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.01.2017 р. та від 14.02.2017 р., які направлялись Відповідачем саме за адресою вул. Київська, 7а в с. Марфівка Долинського району Кіровоградської області. Доказом їх отримання Позивачем саме за вказаною адресою свідчить той факт, що ці листи до справи надані самим же Позивачем ( а. с. 134-135, 153, 154 т. 1 ).

Наведеними вище доказами підтверджуються доводи Відповідача, що містяться у наданих місцевому суду письмових поясненнях, про те, що саме за вказаною адресою ( вул. Київська, 7а, с. Марфівка Долинського району Кіровоградської області ) з Позивачем велась попередня переписка ( а. с. 132 ). Докази направлення Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області письмового повідомлення про зміну Позивачем поштової адреси СФО "Россолан" - відсутні.

Таким чином, за наявності в матеріалах справи належних, в розумінні ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України, доказів направлення Орендарю листа від 21.03.2017 р. № 31-11-0.63-3128/2-17, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами господарського суду першої інстанції, що Відповідачем заперечена Позивачу у поновленні Договору у строки та у порядок, визначені чинним законодавством, що, в силу вимог останнього, виключає можливість поновлення Договору.

Відсутність юридичного факту поновлення Договору на той самий строк та на тих самих умовах шляхом укладення між сторонами додаткової угоди у визначений чинним законодавством строк, свідчить про відсутність порушеного права Позивача.

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу селянського фермерського об'єднання "Россолан" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2017 р. у справі № 912/1501/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 01.11.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко