донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.10.2017 р. справа №908/1253/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
секретар судового засіданняОСОБА_4
за участю представників сторін: від позивача від відповідача ОСОБА_5, за довіреністю без участі представника
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз", м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від 09.08.2017 (підписано 15.08.2017)
у справі № 908/1253/17 (суддя Носівець В.В.)
за позовом доХарківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз", м. Запоріжжя
простягнення 68000,00 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені

В С Т А Н О В И В:

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз» про стягнення штрафу у розмірі 68000,00 грн. та пені у розмірі 68000,00 грн. на загальну суму 136000,00 грн. із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Запоріжжя.

В підставу позову позивачем покладено невиконання відповідачем рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 119-р/к від 17.09.2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу стосовно сплати штрафу у розмірі 68000,00 грн. За прострочення відповідачем сплати штрафу, враховуючи положення ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, нараховано пеню.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.08.2017 у справі №908/1253/17 позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Еліз (69093, м. Запоріжжя, вулиця Звенигородська, 9, ідентифікаційний код 13608660) в дохід Державного бюджету України на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Запоріжжя (банк отримувача УДКСУ у Запорізькій області, ідентифікаційний код УДКСУ 38025423, р/р 0006, МФО 813015) (за місцезнаходженням платника податків) за кодом класифікації доходів бюджету 21081100, символ звітності 106) 68000,00 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені. Стягувач за наказом: Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 6 підїзд, 1 поверх, кім. 35, ідентифікаційний код 22630473).

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Еліз м. Запоріжжя на користь Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м. Харків, із зарахуванням на рахунок Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, р/р 1358, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) 2040,00 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліз» звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2017 у справі №908/1253/17 скасувати. Постановити нове рішення, яким позовні вимоги Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо стягнення з ТОВ «Еліз» 68000,00 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені залишити без задоволення.

Відповідач вважає рішення господарського суду Запорізької області необґрунтованим та недоведеним, прийнятим без всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх обставин в їх сукупності, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 24.10.2017р.

Позивач, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві №02-27/4-3119 від 29.09.2017р. на апеляційну скаргу. Вважає рішення господарського суду законним, обґрунтованим, прийнятим без порушень норм матеріального та процесуального права. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача ТОВ «Еліз» в повному обсязі та залишити рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2017 у справі №908/1253/17 без змін.

Від ТОВ «Еліз» електронною поштою надійшло клопотання №213 від 23.10.2017, яким останній просить розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника апелянта; рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2017 у справі №908/1253/17 скасувати; постановити нове рішення, яким позовні вимоги Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо стягнення з ТОВ «Еліз» 68000,00 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені залишити без задоволення через сплив позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, підтримавши позицію викладену у відзиві №02-27/4-3119 від 29.09.2017. Зазначив, що погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно зловживання відповідачем процесуальними правами.

Згідно з положеннями ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 17.09.2015 №119-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №2/12-103-15:

1. Визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліз», подавши інформацію, передбачену вимогою голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.05.2015 №02-26/2-1666, в неповному обсязі у встановлений ним строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України в неповному обсязі у встановлені головою територіального відділення строки.

2. Згідно зі статтею 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліз» штраф у розмірі 68000,00 грн.

В рішенні зазначено, що відповідно до частини третьої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» штраф повинен бути сплачений у двомісячний строк з дня одержання рішення. Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати до територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Рішення може бути оскаржено до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання до господарського суду.

З листом №02-26/2-4411 від 02.10.2015 копію рішення було направлено на адресу ТОВ «Еліз» для виконання у визначені строки. Крім того, в листі зазначено, що у пятиденний строк з дня сплати штрафу до Відділення необхідно надати документи, що підтверджують сплату штрафу. Повідомлено, що згідно з частиною пятою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня в розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Згідно з частиною сьомою статті 56 вищезазначеного Закону, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

06.10.2015 лист отримано повноважним представником ТОВ «Еліз», що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Не погодившись з рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 №119-р/к, на підставі ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліз» скористалося правом оскарження рішення до господарського суду Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.01.2016 у справі №922/6348/15 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз» про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 №119-р/к (справа № 2/12-103-15) відмовлено.

В апеляційному та касаційному порядку рішення суду від 18.01.2016 у справі №922/6348/15 не оскаржувалось.

Як наполягає позивач та не спростовує відповідач, станом на 16.06.2017 ТОВ «Еліз» штраф, застосований рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 №119-р/к, не сплачено, до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України документи на підтвердження сплати ТОВ «Еліз» штрафу не надходили, що і стало причиною звернення до суду.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз", виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Антимонопольний комітет України Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України.

Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб'єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель (ст.3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України (ст. 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Статтею 19 наведеного Закону визначені гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначаються Законом України "Про захист економічної конкуренції", який спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Наведеним Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб'єктами господарювання; суб'єктів господарювання з іншими суб'єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв'язку з економічною конкуренцією. ОСОБА_6 застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно - господарського управління і контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно з пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

На підставі ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу, тощо.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. ОСОБА_6 строк не може бути відновлено. Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

За ч.3 ст.60 наведеного Закону, прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, зокрема, згідно з частиною першою статті 48 цього Закону).

Рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 № 119-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч.ч. 3, 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Вищезазначене Рішення отримано ТОВ Еліз 06.10.2015, що підтверджується підписом уповноваженого представника ТОВ Еліз на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 07.12.2015.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.01.2016 у справі №922/6348/15 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз» про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 №119-р/к (справа № 2/12-103-15) відмовлено.

Враховуючи приписи ч.3 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" виконання рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 №119-р/к зупинялося в період з 14.12.2015р (дата ухвали господарського суду Харківської області про порушення провадження у справі № 922/6348/15 за позовом ТОВ Еліз до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 № 119-р/к) до 18.01.2016р. (дата прийняття господарським судом Харківської області рішення у справі №922/6348/15.

Відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать, що в апеляційному та касаційному порядку рішення господарського суду Харківської області від 18.01.2016 у справі №922/6348/15 не оскаржувалось.

За приписами ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 № 119-р/к у справі № 2/12-103-15 є чинним та підлягає обовязковому виконанню субєктом господарювання, ТОВ «Еліз».

Втім, Відповідач ухилився від сплати штрафу в розмірі 68000,00 грн., застосованого до нього рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 № 119-р/к у справі № 2/12-103-15.

Станом на час розгляду справи штраф в розмірі 68000,00 грн., застосований Рішенням від 17.09.2015 № 119-р/к, відповідачем не сплачений, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, тому вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача щодо стягнення з ТОВ «Еліз» штрафу у розмірі 68000,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч.7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

На підставі наведених положень за прострочення сплати штрафу, накладеного на ТОВ «Еліз», позивачем нараховано пеню за прострочення сплати відповідачем штрафу за періоди з 08.12.2015 по 13.12.2015, з 19.01.2016 по 16.06.2017 в розмірі 68000,00 грн., враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, що здійснений з урахуванням зупинення нарахування на час розгляду господарським судом Харківської області справи №922/6348/15, розмір пені складає 531420,00 грн. (68000 грн. х 1,5% х 521 день).

Оскільки нарахована пеня є більшою ніж сума штрафу, то позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 68000,00 грн., у звязку з чим суд першої інстанції правомірно задовольнив вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 68000,00 грн.

Стосовно наполягання апелянта, з посиланням на ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України, на пропущенні позивачем строку позовної давності щодо вимог про стягнення штрафу та пені, слід зауважити на наступному.

Як зазначено в постанові Верховного суду України від 24.12.2013 у справі №3-36гс13,

Закон України "Про захист економічної конкуренції", на підставі приписів якого нараховано штраф та пеню, визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. ОСОБА_6 закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Названий закон не регулює ані цивільно-правових відносин, ані відносин у сфері оподаткування.

Накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

Виходячи з наведеного, зазначені нарахування, застосовані АМК на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції", не пов'язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов'язання або зобов'язання щодо сплати податків і зборів.

Отже, позовна давність, передбачена статтею 258 Цивільного кодексу України для стягнення неустойки (штрафу, пені) не може бути застосована до даних правовідносин, повязаних зі сплатою штрафу та пені за законодавством про захист економічної конкуренції.

Тому, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача та стягнення ТОВ «Еліз» штрафу у розмірі 68000,00 грн. та пені у розмірі 68000,00 грн. є вірним та таким, що ґрунтується на матеріалах справи та приписах чинного законодавства.

Враховуючи наведене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2017р. у справі № 908/1253/17.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

Результати апеляційного провадження у справі № 908/1253/17 оголошені в судовому засіданні

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліз", м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2017 (підписано 15.08.2017) у справі № 908/1253/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09.08.2017 (підписано 15.08.2017) у справі № 908/1253/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3

Надруковано 4 екз.:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 - у справу;

1 ГСЗО.