ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.11.2017 Справа № 904/8573/17

За позовом Державного підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємство "Національна атомна енергоге

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 325 705 грн. 48 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 01-05/1527 від 25.09.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 18/217 від 16.01.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість в розмірі 325 705 грн. 48 коп., з яких: 300 000 грн. 00 коп. - сума основного боргу, 5 005 грн. 48 коп. - 3% річних, 20 700 грн. 00 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору № 591/33/63-142-SD-16-00252 від 15.07.2016р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач надав відзив на позовну заяву від 02.10.2017р. № 18/5692, в якому зазначив, що у відповідача не було можливості вчасно здійснити розрахунок із позивачем через нестабільне фінансування та затримки у взаєморозрахунках із контрагентами. За вказаних обставин вважає нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних неправомірним. Просив в позові в цій частині відмовити.

12.10.2017р. на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, в якій позивач повідомив суд про сплату відповідачем основного боргу в сумі 300 000 грн. 00 коп. після звернення позивача із даним позовом до суду, а також зазначив про допущення технічної помилки в тексті позовної заяви щодо періоду нарахування інфляційних втрат, у звязку із чим просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 20 700 грн. 00 коп. за період з лютого по липень 2017р. та 3% річних в розмірі 5 005 грн. 48 коп. Крім того, просив суд винести ухвалу про повернення судового збору в сумі 3 285 грн. 58 коп., у звязку зі зменшенням позовних вимог.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалися перерви з 10.10.2017р. до 07.11.2017р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2016р. між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (виконавець) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) було укладено договір № 591/33/63-142-SD-16-00252 (далі - договір).

Виконавець зобов'язується виконати роботи зазначені в п. 1.2. договору, а замовник прийняти і оплатити такі роботи (п. 1.1. договору).

Виконавець зобов'язується виконати роботи в порядку та на умовах даного договору: «Ремонт апаратури керування системами водозабезпечення шахти» на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК» (п. 1.2. договору).

Роботи виконуються відповідно до дефектного акту (Додаток №4, що є невід'ємною частиною договору) з матеріалів виконавця (п. 1.3. договору).

Місце знаходження обладнання - Смолінська шахта ДП «СХІДГЗК», смт.Смоліно, Маловисківський район, Кіровоградської області (п. 1.4. договору).

Термін та зміст виконання робіт визначаються календарним планом (Додаток 1), кошторисом (Додаток 3) на весь обсяг робіт, що становлять невід'ємну частину даного договору (п. 1.5. договору).

Загальна ціна договору, з урахуванням вартості запасних частин та комплектуючих, відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток №2, який є невід'ємною частиною договору) складає: 300000,00 (триста тисяч гривень 00 коп.), у тому числі ПДВ 20 % - 50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) (п. 3.1. договору).

Всі зміни та доповнення до даного договору відбуваються на підставі підписаних сторонами додаткових угод (п. 3.2. договору).

Договірна ціна, визначена в п. 3.1. даного договору підряду є твердою (п. 3.3. договору).

Роботи, які виконуються відповідно до цього договору, сплачуються замовником за погодженими цінами в національній валюті України, за рахунок коштів підприємства на підставі виставленого рахунку виконавця, шляхом перерахування коштів із поточного рахунку замовника на поточний рахунок виконавця після підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт (п. 4.1. договору).

При складані Акту здачі-приймання виконаних робіт, виконавець і замовник враховують вартість робіт відповідно до договірної ціни (п. 4.2. договору).

Перелік робіт, які підлягають оформленню та здачі виконавцем замовникові визначений календарним планом. Приймання й оцінка виконаних робіт здійснюється відповідно до календарного плану (п. 5.1. договору).

Остаточний термін виконання робіт за договором - 31 грудня 2016 р. (п. 5.2. договору).

Здача-приймання виконаних робіт оформлюється актом у 4-х примірниках, що є підставою для взаємних розрахунків (п. 5.3. договору).

Замовник протягом 10-ти днів від дня одержання акту про приймання виконаних робіт, зобов'язаний направити виконавцеві підписаний акт або мотивовану відмову від приймання робіт (п. 5.4. договору).

В разі невиконання, або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену виключно договором (п. 6.1. договору).

Відповідно до п. 6.2. договору, за кожний день прострочення виконання зобов'язань винна сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі передбаченому ст. 231 ГК України, від обсягу невиконаних зобов'язань.

За кожний день прострочення виконання зобов'язань винна сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі передбаченому ст. 231 ГК України, від обсягу невиконаних зобов'язань (п. 6.2. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами й діє до 31.12.2016 року, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 10.1. договору).

Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які могли маги місце під час дії договору (п. 10.2. договору).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору "Календарний план" (а.с. 22), додаток № 2 "Протокол погодження договірної ціни до договору" (а.с. 23), додаток № 3 "Кошторис виконання робіт" (а.с. 17-20), додаток № 4 «Акт дефектів» (а.с. 21).

Позивач стверджує, що на виконання умов договору виконав роботи за договором на суму 300 000 грн. 00 коп., на підтвердження чого надав підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт здачі-приймання виконаних робіт по договору № 591/33-1 від 28.12.2016р.

Господарський суд зазначає, що вказаний Акт підписаний сторонами без жодних зауважень та заперечень.

Позивач стверджує, що зважаючи на те, що кінцевий строк оплати за договором сторонами не визначено, в січні поточного року відповідачу було направлено вимогу про здійснення оплати за надані послуги (а.с. 25) протягом 7 банківських днів з часу отримання вимоги. Вимогу про здійснення оплати відповідач отримав 20.01.2017р., про що свідчить відповідний запис та підпис представника відповідача у правому нижньому куті вимоги та не заперечується відповідачем.

Однак, у запропонований позивачем строк (7 банківських днів з часу отриманим вимоги, тобто до 31.01.2017р.) відповідач оплати не здійснив. Станом на 23.08.2017р. заборгованість по оплаті робіт за договором у загальному розмірі 300 000 грн. 00 коп. не погашена.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 20 700 грн. 00 коп. інфляційних втрат за період з лютого по липень 2017р. та 5 005 грн. 48 коп. 3% річних за період з 01.02.2017р. по 23.08.2017р.

Заборгованість відповідача підтверджується: договором з додатками, актом здачі-приймання виконаних робіт, обґрунтованим розрахунком суми позовних вимог тощо.

Станом на час розгляду справи сторонами до матеріалів справи надані докази погашення відповідачем основного боргу в розмірі 300 000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 214 від 09.10.2017р.). Доказів сплати відповідачем нарахованих позивачем інфляційних та 3% річних сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобовязань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обовязкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат встановлено, що розмір вказаних нарахувань є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Предявлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в заявленому позивачем розмірі. Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені договором, майново-господарські зобовязання перед позивачем з оплати виконаних позивачем будівельних робіт, чим порушив умови укладеної із позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 5 005 грн. 48 коп. 3% річних та 20 700 грн. 00 коп. інфляційних втрат є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Водночас, оскільки позивачем під час судового розгляду справи подано заяву про зменшення позовних вимог, за приписами п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, сплачена ним сума судового збору у розмірі 3 285 грн. 58 коп. підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, згідно клопотання, викладеного у заяві про зменшення позовних вимог від 11.10.2017р.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"(52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4, ) 5 005 грн. 48 коп. (пять тисяч пятсот пять грн.. 48 коп.) 3% річних, 20 700 грн. 00 коп. (двадцять тисяч сімсот грн.. 00 коп.) інфляційних втрат, 1 600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 09.11.2017