ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"10" листопада 2017 р. Справа № 922/2644/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І., суддя Слободін М.М.

розглянувши апеляційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вх.№ 3410 Х/1-7) на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.01.2015 року у справі

за позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,

до ТОВ "Альфа-Продукт", м. Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

02.06.2015р. до господарського суду Харківської області із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх. №22231) звернувся представник боржника - ТОВ "Альфа-Продукт".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.06.2015 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Продукт" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх. № 22231 від 02.06.2015р.) задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 12.03.2015р., виданий на виконання рішення господарського суду Харківської області від 20.01.2015р. по справі № 922/2644/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Продукт" (61010, м. Харків, пров. Донецький, 18, ) на користь Державного бюджету України (рахунок УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код УДКСУ 37999628, р/р 0011, МФО 851011, код бюджетної класифікації - 21081100, символ звітності - 106) -68000,00 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені.

Стягувач (позивач), Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся 03.11.2017 року до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведену ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Також заявник подав клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись, в тому числі норм процесуального права.

За змістом положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Згідно з частиною 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Таким чином, в силу принципу диспозитивності, сторона сама визначає порядок і спосіб захисту свого права.

Між тим, у встановлений законом строк апелянт апеляційної скарги не подав і обґрунтування поважності причин такого неподання суду не навів.

Частиною 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України встановлює можливість поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги. Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Колегія суддів зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов'язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги враховуючи приписи ст.ст. 53, 99 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності, з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Як вбачається з матеріалів справи, представник у Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 11.06.2015 року був присутнім в судовому засіданні господарського суду Харківської області в якому була проголошена оскаржувана ухвала, а заявлене клопотання про поновлення пропущеного більше ніж на 2 роки процесуального строку подання апеляційної скарги - не містить будь-яких пояснень щодо поважності причин такого пропуску.

Щодо доводів апелянта про те, що оскаржувана ухвала не була надіслана на його адресу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно даних Державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/45112609), оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 11.06.2015 року була направлена судом до реєстру 17.06.2015 року та оприлюднена в реєстрі 22.06.2015 року.

Також, відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 року № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Як наголошується в п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 року № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

На оригіналі примірнику оскаржуваної ухвали суду, яка наявні в матеріалах справи, міститься штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України наведених вище, а тому суд зазначає, що вона є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам

Обставини того, що в подальшому, тобто після винесення оскаржуваної ухвали, стягувачем було втрачено судовий наказ при пересилці, а у 2017 році судом стягувачу було відмовлено у видачі дублікату наказу із посиланням на оскаржувану ухвалу, не є обставинами, які можуть бути визнані поважними при вирішенні питання про поновлення строку оскарження, оскільки ці обставини мали місце через тривалий час (більше ніж 2 роки) після ухвалення оскаржуваної ухвали та взагалі безпосередньо не впливали на можливість стягувачем подати апеляційну скаргу.

Таким чином, клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги не містить зазначення жодних поважних причин пропуску строку.

При цьому, слід враховувати наскільки суттєво був пропущений встановлений законом строк - апеляційна скарга подана більше ніж через 2 роки, при встановленому законом п'ятиденному строку оскарження.

Харківський апеляційний господарський суд особливу увагу звертає на таке.

Згідно із статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі Справа Пономарьов проти України правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_1 проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Пунктом 4 статті 97 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За викладеного, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення клопотання заявника про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Повернути апеляційну скаргу.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 16 арк.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Слободін М.М.