ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.10.2017 Справа №905/2142/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, , в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, ,

про стягнення 8129,43 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №5 2/587 від 28.08.2017р. до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення 8129,43 грн. вартості нестачі вугілля.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2142/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 18.09.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2142/17.

В подальшому розгляд справи відкладався відповідно до приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на виконання зобов'язань за договором №010715/3п/р від 01.07.2015р., який укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач», 26.07.2017р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля», м.Маріуполь Донецької області, за накладною №51192565 відправлено у напіввагонах №52942398, №64919954, №67230060 вантаж вугілля камяне, марки г - газовий, однак на станції призначення залізницею виявлено недостачу вантажу, про що були складені комерційні акти №491003/67 від 29.07.2017р., №491003/68 від 29.07.2017р., №491003/69 від 29.07.2017р.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав розрахунок суми позову, комерційні акти №491003/67 від 29.07.2017р., №491003/68 від 29.07.2017р., №491003/69 від 29.07.2017р., залізничну накладну №51192565 від 26.07.2017р., довідку Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля б/н б/д, а також у копіях: довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» вих. №12-1261 від 15.08.2017р., договір №010715/3п/р від 01.07.2015р. разом з додатковими угодами №3 від 29.12.2016р., №4 від 01.02.2017р., довіреність на представника позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.20, 173, 174, 193, 224, 225, 306-308 Господарського кодексу України, ст.ст.12, 23, 26 Закону України Про залізничний транспорт, ст.ст.110, 113-115, 129, 133 Статуту залізниць України, ст.267, ст.920 Цивільного кодексу України, ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України.

09.10.2017р. відповідачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано відзив №2022/328 від 05.10.2017р., у якому вказано, що вартість втраченого вантажу не підтверджено належними доказами.

До означеного відзиву додано документи, наведені у переліку.

19.10.2017р. позивачем представлено суду пояснення б/н від 10.10.2017р., до яких додано документи, наведені у переліку.

Представник позивача у судовому засіданні 31.10.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 31.10.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Дослідив матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо такого.

За приписами статей 4 2, 4 3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між Товариством з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» (Виконавець) укладено договір №010715/3п/р від 01.07.2015р., відповідно до п.1.1 якого замовник зобовязується передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця, повязані зі збагаченням вугілля та прийняти концентрат, а виконавець зобовязується прийняти вугілля, здійснити його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат Замовнику, в строки та на умовах, обумовлених цим договором та/або специфікаціями.

Замовник зобовязується передати (поставити) виконавцю вугілля на умовах «DDP, залізнична станція «Новогродівка» та/або DDP, залізнична станція «Кривий Торець» (згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс в редакції 2010 року), з урахуванням умов цього договору. Кількість, марочний склад, якісні показники вугілля, вантажовідправники та строк поставки вугілля обумовлюються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору і підписуються сторонами щомісячно не пізніше третього числа поточного місяця (п.1.1.1 договору).

Датою поставки вугілля виконавцю є дата, вказана у графі 51 залізничної накладної, яка свідчить про прибуття вантажу на станцію ЦЗФ вантажоотримувача («Новогродівка» та/або «Кривий Торець» Донецької залізниці) (п.1.1.2 договору).

Пунктом 1.1.3 договору, у редакції додаткової угоди №4 від 01.02.2017р. до договору №010715/3п/р від 01.07.2015р., виконавець зобовязується прийняти вугілля, переробити (збагатити) його на ТОВ "ЦЗФ "Селидівська" та/або філіалі "ЗФ "Щербинівська" ТОВ "Донінтервугілля" (ЦЗФ - вантажоотримувач) та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугля концентрат замовнику на умовах "FCA, залізнична станція "Новогродівка" та/або FCA, залізнична станція "Кривий Торець" Донецької залізниці "Укрзалізниці" (згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс в редакції 2010 року), з урахуванням умов цього договору.

Датою відвантаження концентрату розуміється дата, вказана у графі 56 залізничної накладної, що свідчить про приймання вантажу до перевезення.

Датою виконання виконавцем обумовлених цим договором зобов'язань з поставки, на приведених в п.1.1.3 цього договору умовах, є дата, вказана в графі 56 залізничної накладної станції "Новогродівка" та/або "Кривий Торець" Донецької залізниці "Укрзалізниці", що свідчить про приймання вантажу до перевезення.

В специфікаціях до цього договору може бути узгоджена передача концентрату замовнику на інших умовах, передбачених Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс, з обов'язковим зазначенням моменту передачі концентрату, особливих умов його приймання, а також розподіл транспортних витрат.

Згідно п.2.1.3 договору, у редакції приведеної додаткової угоди, вантажоодержувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля".

Як свідчить специфікація №5 від 30.06.2017р. до договору №010715/3 п/р від 01.07.2015р. Товариство з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю Збагачувач (виконавець) дійшли згоди поставити на умовах «DDP залізнична станція «Кривий Торець» Донецької залізниці «Укрзалізниці» та/або «DDP залізнична станція «Новогродівка» Донецької залізниці «Укрзалізниці» в редакції «Інкотермс 2000», з урахуванням обумовлень, вказаних у договорі та цій специфікації, вугілля камяне, Г (Г2) Р (0 -200), у кількості 28 000,00 т., зола - 65,0%, волога - 11,3%, вихід літучих речовин 39,6%, заставна вартість однієї тони вугілля - 1611,60 грн. з ПДВ.

Строк поставки: липень 2017р. (п.2 специфікації до договору).

21.12.2016р. між Товариством з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська та Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля укладено письмову угоду №2, за змістом якої Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, як відправнику, надано Товариством з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська залізничну під'їзну колію для подачі (збирання) та навантаження (вивантаження) вагонів з вантажем, що йому належить.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Так, на підставі письмової угоди №2 від 21.12.2016р., та на виконання договору №010715/3п/р від 01.07.2015р., 26.07.2017р. за накладною №51192565 Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області (вантажовідправник) зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Кривий Торець Донецької залізниці відвантажило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля, м.Маріуполь Донецької області (вантажоодержувач), зокрема, у напіввагонах №52942398, №64919954, №67230060 вантаж вугілля камяне, марки г газовий, Г (Г2) Р (0-200); маркування проведено трьома параллельними борознами посередині вантажу вздовж вагону.

При оформленні вказаної залізничної накладної відправником вказано масу вантажу: у напіввагоні №52942398 нетто 59700 кг., у напіввагоні №64919954 нетто 60500 кг., у напіввагоні №67230060 нетто 59300 кг.

На станції призначення Кривий Торець Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції здійснено комісійне переважування спірних вагонів на тензометричних 150 тн. вагонних вагах вантажоодержувача ТОВ «Донінтервугілля» №602 повірених держповірителем 27.07.2017р. із зупинкою вагону, за результатами якого складені комерційні акти №491003/67 від 29.07.2017р., №491003/68 від 29.07.2017р., №491003/69 від 29.07.2017р., відповідно до яких, в доповнення до акту загальної форми №123 від 28.07.2017р. ст.Кривий Торець, за наслідками комісійного переважування вагонів, виявилось:

- у вагоні №52942398 - нетто 55000 кг., тара с документа 23200 кг., брутто 78200 кг., що менше документа на 4700 кг.;

- у вагоні №64919954 - нетто 54500 кг., тара с документа 23200 кг., брутто 78200 кг., що менше документа на 6000 кг.;

- у вагоні №67230060 - нетто 53400 кг., тара с документа 23200 кг., брутто 76600 кг., що менше документа на 5900 кг.

У комерційному акті №491003/67 від 29.07.2017р. у розділі Д також відображено, що навантаження у вагоні холмообразне, нижче рівня бортів на 300 мм., маркування у вагоні відсутнє, знята шапка по всій ширині та довжині вагону. Двері та люки закриті, течі вантажу не має. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Начальник вантажного району в штатному розписі відсутній.

У комерційному акті №491003/68 від 29.07.2017р. у розділі Д відображено, що навантаження у вагоні холмообразне, нижче рівня бортів на 300 мм., маркування у вагоні відсутнє, знята шапка по всій ширині та довжині вагону. Двері та люки закриті, течі вантажу не має. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Начальник вантажного району в штатному розписі відсутній.

У комерційному акті №491003/69 від 29.07.2017р. у розділі Д відображено, що навантаження у вагоні холмообразне, нижче рівня бортів на 300 мм., маркування у вагоні відсутнє, знята шапка по всій ширині та довжині вагону. Двері та люки закриті, течі вантажу не має. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Начальник вантажного району в штатному розписі відсутній.

Комерційні акти підписано належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Згідно ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону Про залізничний транспорт передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження, втрату, нестачу, псування, пошкодження прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Суд приймає до уваги встановлену актами справність вагонів №52942398, №64919954, №67230060, сліди доступу до вантажу та порушення у них маркування.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Проте, суду не надано доказів не збереження вантажу не з вини залізниці, з матеріалів справи не вбачається.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України Про залізничний транспорт обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено належними доказами комерційними актами №491003/67 від 29.07.2017р., №491003/68 від 29.07.2017р., №491003/69 від 29.07.2017р.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявна довідка Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля б/н б/д, згідно яких вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля (станція Добропілля Донецької області) на адресу ТОВ Донінтервугілля (станція Кривий Торець Донецької залізниці) у вагонах №52942398 в кількості 59700 кг., №64919954 в кількості 60500 кг., №67230060 в кількості 59300 кг. по накладній №51192565 від 26.07.2017р., становить 624,86 грн. разом з ПДВ.

При цьому, визначення ціни здійснено на підставі даних вантажовласника, беручи до уваги довідку Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська б/н б/д, згідно якої вартість вугілля марки Г (Г2) Р (2 - 200), відвантаженого ТДВ Шахта Білозерська на адресу ТОВ Донінтервугілля в липні 2017р. складає 624,86 грн. за тону, з урахуванням ПДВ.

Виходячи з предмета спору, яким є стягнення вартості недостачі вугілля, а також викладене вище, суд приймає означену довідку як документ, який підтверджує кількість та вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у спірній накладній у графі найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж вологий.

Недостача згідно вищезазначених комерційних актів складає: у вагоні №52942398 - 4700 кг., у вагоні №64919954 - 6000 кг., у вагоні №67230060 - 5900 кг.

Згідно розрахунку, що міститься в позовній заяві, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у загальному розмірі 8129,43 грн.

Здійснивши перерахунок, з урахуванням норм природної втрати 2%, судом встановлено, що нестача вантажу у вагоні №52942398 становить 3,506 т. (4,7 т. 1,194 т.), у вагоні №64919954 становить 4,79 т. (6,0 т. 1,21 т.), у вагоні №67230060 становить 4,714 т. (5,9 т. 1,186 т.).

Відтак, беручи до уваги встановлену ціну товару за 1 тону, вартість втраченого вантажу складає 8129,43 грн., а саме: у вагоні №52942398 2190,76 грн. (624,86 грн. х 3,506 т.), у вагоні №64919954 2993,08 грн. (624,86 грн. х 4,79т.), у вагоні №67230060 2 945,59 грн. (624,86 грн. х 4,714 т.), що загалом становить суму 8129,43 грн.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст.133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

На залізничній накладній №51192565 від 26.07.2017р. міститься переуступний напис, який свідчить про передачу права на пред'явлення претензії та позову від Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля», м.Маріуполь Донецької області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, тобто від вантажоотримувача до вантажовідправника. Переуступний напис засвідчений підписом директора та скріплений печаткою вантажоодержувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля», м.Маріуполь Донецької області.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобовязань за договором перевезення підприємство залізничного транспорту загального користування не виконало належним чином, оскільки не забезпечило збереження довіреного йому вантажу.

Факт недостачі вантажу у приведеній вище кількості та вартості підтверджений матеріалами справи, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення 8129,43 грн. вартості нестачі вугілля, задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, Печерський район, вул.Тверська, б.5, , банківські реквізити не вказано), в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, б.22, , п/р №3008 в ТВБВ 10004/0149 Філії Донецьке облуправління АТ «Ощадбанк», МФО 335106) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, Донецька область, м.Добропілля, м.Білицьке, вул.Красноармійська, 1а, , п/р НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) 8129,43 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 31.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 06.11.2017р.

Суддя О.В. Кротінова