ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" листопада 2017 р.Справа № 924/1147/16

Господарський суд Хмельницької області у колегіальному складі суду: ОСОБА_1 головуючий, ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДН ТРАНС", м. Хмельницький

до фірми SIA "Firma Minimax L.T.D.", Латвія

про стягнення 4 425 євро, що становить 120 006 грн.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_4 - за довіреністю від 29.11.2016р.

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача за контрактом №16/03 від 16.03.2016р. заборгованість в розмірі 4 425 Євро, що становить 120 006 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги наявними в матеріалах справи доказами.

Представник позивача в судове засідання з'явився та позовні вимоги підтримав.

Ухвалою господарського суду від 03.05.2017р. провадження у справі було зупинено на період вручення документів відповідачу у відповідності до Договору між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах від 23.05.1995р., зокрема ухвали про відкладення розгляду справи від 02.03.17р. та ухвали від 03.05.17р. Оформлено доручення про вручення документів та надіслано його разом із документами Головному територіальному управлінню юстиції у Хмельницькій області для звернення останнього до компетентного органу Латвійської Республіки із судовими дорученнями про надання правої допомоги щодо вручення зазначених документів відповідачу - фірмі SIA "Firma Minimax L.T.D.", Латвія. Судове засідання було призначено на 03.10.2017р. 10.00, а у випадку відсутності доказів вручення відповідачу судових документів на 06.11.2017р. 10.00.

04.10.17р. від Головного Територіального управління юстиції у Хмельницькій області надійшли матеріали щодо виконання доручення суду про вручення ухвал відповідачу із яких вбачається, що фірма SIA "Firma Minimax L.T.D.", Латвія отримала ухвали про відкладення розгляду справи від 02.03.17р. та від 03.05.17р. поштою.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, письмового відзиву на позов не подав.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

16.03.2016р. між фірмою SIA "Firma Minimax L.T.D.", Латвія (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДН ТРАНС" (виконавець) укладено контракт №16/03 який згідно п.1.1 регулює взаємовідносини між виконавцем та замовником при здійсненні міжнародних перевезень вантажним автомобільним транспортом за маршрутом (відповідно до заявок).

Замовник надає вантажі для перевезення транспортом виконавця. Виконавець здійснює перевезення цих вантажів відповідно до заявки замовника, вантажними автомобілями - 20 тонн.

Відповідно до п.2.1 контракту виконавець надає для перевезення транспортні засоби, що відповідають вимогам перевезення вантажів, технічно справні, а також мають всі необхідні для здійснення перевезень документи встановленої форми. На вантаж, що здається до перевезення замовник або вантажовідправник за

дорученням Замовника оформляє необхідні документи, що забезпечують перетин автомобіля з вантажем Замовника кордонів держав за маршрутом перевезення. Кількість місць, вага і вартість зданого Виконавцю і прийнятого від Замовника вантажу, визначається вагою і вартістю, зазначеними в товарно-транспортних документах, СМК, інвойсі. Якість і кількість вантажу повинно бути підтверджено всіма необхідними для митного оформлення вантажу документами. Декларація на зданий до перевезення вантаж вручається Замовником водієві автомобіля в момент митного оформлення вантажу.

Згідно п.3 платежі за цим договором здійснюються банківським переказом на рахунок виконавця протягом 14-ти днів за фактом доставки вантажу. У разі прострочення платежів нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми заборгованості в день, але в загальній сумі не більше 50%. Всі банківські витрати по перерахуванню грошових засобів несе замовник.

Пунктом 5 контракту сторони передбачили, що визнають всі положення Конвенції (КДПГ), Конвенції МДП і будують всі відносини у відповідності до положень цієї Конвенції. У всьому іншому сторони керуються Статутом автомобільного транспорту України та Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. Претензії та спори, що відносяться до виконання даного договору вирішуються сторонами шляхом переговорів. У випадку відсутності компромісного рішення позов подається на розгляд до арбітражного суду міста Києва.

Додатковою угодою №1 від 01.11.16р. сторони виклали п.5 контракту №16/03 від 16.03.16р. у новій редакції та передбачили, що дві сторони визнають всі положення Конвенції (КДПГ), Конвенції МДП і будують всі відносини у відповідності до положень цієї Конвенції. У всьому іншому сторони керуються Статутом автомобільного транспорту України та Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. Претензії та спори, що відносяться до виконання даного договору вирішуються сторонами шляхом переговорів. У випадку відсутності компромісного рішення позов подається на розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до п.6.1 заявка виконавцю подається від імені замовника за 3 дні до початку завантаження та вважається прийнятою до виконання, якщо підтверджена заявкою із печаткою та номерними знаками виконавця.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Згідно заявок відповідача на транспорт від 15.07.16р., 25.07.16р., 22.09.16р., позивачем на підставі міжнародних товарно - транспортних накладних №561934 від 21.07.17р., №561938 від 27.07.17р., №561992 від 27.09.17р. здійснено перевезення вантажів із вартістю послуг перевезень на загальну суму 4 425 євро.

Сторонами підписано акти прийому - передачі робіт до транспортних замовлень 15.07.16р., 25.07.16р., 22.09.16р.

Відповідач вартість послуг з перевезення вантажу у розмірі 4 425 євро в добровільному порядку не сплатив, а тому позивач звернувся із даним позовом до суду.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд враховує таке:

Відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За змістом п.1 частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Відповідно до ст.124 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається Господарським процесуальним кодексом України. Зокрема, підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема, і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України "Про міжнародне приватне право".

Згідно з п.1 ч.1 ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, пунктом 5 контракту (із змінами внесеними додатковою угодою №1 від 01.11.16р.) сторони передбачили, що дві сторони визнають всі положення Конвенції (КДПГ), Конвенції МДП і будують всі відносини у відповідності до положень цієї Конвенції. У всьому іншому сторони керуються Статутом автомобільного транспорту України та Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. Претензії та спори, що відносяться до виконання даного договору вирішуються сторонами шляхом переговорів. У випадку відсутності компромісного рішення позов подається на розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладені норми чинного законодавства даний спір підвідомчий господарському суду Хмельницької області.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про автомобільний транспорт" міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються між пунктами відправлення та призначення, один з яких, або обидва, розташовані за межами території України. Організація міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом здійснюється перевізником відповідно до міжнародних договорів з питань міжнародних автомобільних перевезень. При цьому правовідносини з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні врегульовані, зокрема, главою 32 Господарського кодексу України, главою 64 Цивільного кодексу України, Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів від 19.05.1956р., яка ратифікована Україною згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006р.

Статтею 10 ЦК України врегульовано, що чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України та ст.174 ГК України визначено, що господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2016р. між фірмою SIA "Firma Minimax L.T.D.", Латвія (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДН ТРАНС" (виконавець) укладено контракт №16/03 який згідно п.1.1 регулює взаємовідносини між виконавцем та замовником при здійсненні міжнародних перевезень вантажним автомобільним транспортом за маршрутом (відповідно до заявок). Замовник надає вантажі для перевезення транспортом виконавця. Виконавець здійснює перевезення цих вантажів відповідно до заявки замовника, вантажними автомобілями - 20 тонн.

Судом приймається до уваги, що відповідно до ч.1 ст.307 та ч.1 ст.909 ЦК України договором перевезення вантажу є договір, за яким одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачеві), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до заявок відповідача на транспорт від 15.07.16р., 25.07.16р., 22.09.16р., позивачем згідно міжнародних товарно - транспортних накладних №561934 від 21.07.17р., №561938 від 27.07.17р., №561992 від 27.09.17р. здійснено перевезення вантажів із вартістю послуг перевезень на загальну суму 4 425 євро. Сторонами підписано акти прийому - передачі робіт до транспортних замовлень на загальну суму 4 425 євро.

Відповідно до заявок відповідача на транспорт строк оплати вартості здійснених перевезень визначено на протязі 30 днів після розвантаження.

Судом встановлено, що відповідач вартість послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у розмірі 4 425 євро. не сплатив.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно положень статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на те, що відповідачем доказів про сплату боргу не надано, доводи позивача не спростовано, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 4 425 євро, що еквівалентно 120 006грн., є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДН ТРАНС", м. Хмельницький до фірми SIA "Firma Minimax L.T.D.", Латвія про стягнення 4 425 євро, що становить 120 006 грн. задовольнити.

Стягнути з фірми SIA "Firma Minimax L.T.D." Braslas iela 24, LV-1035, Riga, Latviqa (ідентифікаційний код 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДН ТРАНС", м. Хмельницький С. Бандери, 32 () - 4 425 євро, що становить 120 006грн. (сто двадцять тисяч шість гривень) заборгованості та 1800,09грн. (одна тисяча вісімсот гривень 09 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 10.11.17р.

Головуючий суддя М.Є. Муха

Суддя В.В. Виноградова

Суддя О.Є. Танасюк

Віддруковано 2 примірники: 1 - до матеріалів справи, 2 - відповідачу ( SIA "Firma Minimax L.T.D." Braslas iela 24, LV-1035, Riga, Latviqa).