ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.07.2017р. Справа №905/770/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м.Київ, в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м.Краматорськ,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Світлодарськ, код НОМЕР_1

про стягнення 477933,24 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: Сидор Г.Я. - юрисконс.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», м.Київ в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м.Краматорськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Світлодарськ про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 477933,24 грн, яка складається з: 240116,93 грн - основний борг (тіло кредиту), 108929,98 грн - заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту, 110677,56 грн - інфляційне збільшення заборгованості, 17109 грн - 3% річних від суми заборгованості, 1099,77 грн - заборгованість по нарахованим комісійним винагородам.

Ухвалою суду від 06.04.2017р. (суддя Мальцев М.Ю.) за вказаним позовом було порушено провадження по справі №905/770/17.

13.05.2017р., у зв'язку із відрахуванням зі штату судді Мальцева М.Ю., здійснено повторний автоматичний розподіл справи, внаслідок чого її передано на розгляд судді Паляниці Ю.О.

17.05.2017р. позивач надав заяву №22-6/1684 від 16.05.2017р. про уточнення позовних вимог, згідно з якою, окрім визначеної у позовній заяві вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 477933,24 грн, було заявлено вимогу про розірвання договору кредитної лінії №5 від 22.04.2013р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

За приписами п.3.12 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Заявлена суду вимога позивача про розірвання договору кредитної лінії №5 від 22.04.2013р. обґрунтована іншими (додатковими) підставами ніж безпосередньо первісний позов, а отже, фактично є одночасною зміною предмету і підстав позову, що зумовлює відмову в прийнятті цієї вимоги до розгляду в рамках справи №905/770/17, але не позбавляє позивача права на заявлення такої вимоги в окремому провадженні.

Відтак, позов №226/1141/1975 від 17.03.2017р. розглядається судом у первісній редакції, яка надійшла до суду 04.04.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем договору кредитної лінії №5 від 22.04.2013р., внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за кредитом, відсотками та комісійною винагородою. Крім того, за твердженнями позивача, за несвоєчасне виконання зобов'язань за вказаним правочином, відповідачу нараховані 3% річних та інфляційні.

Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, будь-яких пояснень по суті спору не надав, витребуваних судом документів до матеріалів справи не представив. Одночасно, за висновками суду, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

За змістом п.3.9.1 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За приписами ч.1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

В силу норм ст.87 вказаного нормативно-правового акту повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За правилами п.5 ч.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі повинні міститися такі відомості щодо фізичної особи-підприємця - місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв'язок з фізичною особою - підприємцем).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із відомостями, наявними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: 84792, АДРЕСА_1.

За змістом п.32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Ухвала від 06.04.2017р. про порушення провадження, ухвали від 17.05.2017р. та від 14.06.2017р. про відкладення розгляду справи були повернуті відділенням поштового зв'язку з позначкою «За закінченням терміну зберігання». Ухвала суду від 13.07.2017р. або докази її вручення відповідачу до господарського суду не повернулись. Водночас, відповідно до інформації, яка наявна у розділі «Форма пошуку» офіційного веб-порталу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», поштове відправлення за номером №392 було здано до пересилання 18.07.2017р., не вручене під час доставки 20.07.2017р.

У п.3.9.1 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Одночасно, судом вчинялись дії, які були спрямовані на встановлення телефонного зв'язку з відповідачем, про що свідчить телефонограма №211 від 22.06.2017р.

Приймаючи до уваги направлення господарським судом поштової кореспонденції за адресою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, яка наявна у матеріалах справи, в тому числі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач, зокрема, у судове засідання, 27.07.2017р. не з'явився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Крім того, судом враховано, що згідно з ухвалою господарського суду від 13.07.2017р. присутність сторін у судовому засіданні 27.07.2017р. обов'язковою не визнавалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, 22.04.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк» (банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник) було підписано договір кредитної лінії №5.

За змістом розділу 2 вказаного договору банк зобов'язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 21.04.2016р. Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 255000 грн. Кредит надається позичальнику у гривні. Сторони погодили період та ліміт кредитування, а саме:

- 22.04.2013р. - 31.10.2015р. - 255000 грн,

- 01.11.2015р. - 31.11.2015р. - 210000 грн,

- 01.12.2015р. - 30.12.2015р. - 170000 грн,

- 01.01.2016р. - 31.01.2016р. - 130000 грн,

- 01.02.2016р. - 28.02.2016р. - 90000 грн,

- 01.03.2016р. - 21.04.2016р. - 50000 грн.

Позичальник зобов'язується здійснити погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання незалежно від діючого ліміту кредитування.

Кредит надається траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку з цільовим призначенням: поповнення обігових коштів (п.2.4 укладеного сторонами правочину).

Відповідно до п.10.5 договору №5 від 22.04.2013р. останній набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

За приписами п.3.1.1 укладеного сторонами договору банк відкриває позичальнику кредитний рахунок (рахунки) для обліку заборгованості за кредитом відповідно до правил, що діють у банку, та згідно з чинним законодавством. Банк проводить надання кредиту в безготівковій формі шляхом сплати платіжних документів, наданих позичальником або шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку, для подальшої сплати платіжних документів згідно з цільовим призначенням кредиту, визначеним у п.2.4 цього договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов кредитного договору банком перераховувались з рахунку НОМЕР_2 грошові кошти наступним чином:

- в сумі 113904,25 грн (розпорядження б/н від 25.04.2013р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №3 від 25.04.2013р. на суму 10440 грн, №1 від 25.04.2013р. на суму 10920,89 грн, №9 від 25.04.2013р. на суму 4000 грн, №8 від 25.04.2013р. на суму 7768,91 грн, №2 від 25.04.2013р. на суму 14850 грн, №5 від 25.04.2013р. на суму 30000 грн, №4 від 25.04.2013р. на суму 15000 грн, №7 від 25.04.2013р. на суму 5924,45 грн, №6 від 25.04.2013р. на суму 15000 грн);

- в сумі 20900 грн (розпорядження б/н від 30.04.2013р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №1 від 25.04.2013р. на суму 1000 грн, №12 від 29.04.2013р. на суму 9900 грн, №13 від 29.04.2013р. на суму 10000 грн);

- в сумі 20000 грн (розпорядження б/н від 07.05.2013р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №2 від 07.05.2013р. на суму 20000 грн),

- в сумі 40315,70 грн (розпорядження б/н від 13.05.2013р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №3 від 13.05.2013р. на суму 22310 грн, №4 від 13.05.2013р. на суму 5000 грн, №5 від 13.05.2013р. на суму 13005,70 грн),

- в сумі 25294,67 грн (розпорядження б/н від 22.05.2013р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №6 від 22.05.2013р. на суму 25294,67 грн),

- в сумі 26119,59 грн (розпорядження б/н від 28.05.2013р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №7 від 28.05.2013р. на суму 24119,59 грн, №8 від 28.05.2013р. на суму 2000 грн),

- в сумі 8000 грн (розпорядження б/н від 04.06.2013р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №9 від 04.06.2013р. на суму 8000 грн),

- в сумі 43300 грн (розпорядження б/н від 14.10.2013р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №11 від 14.10.2013р. на суму 43300 грн),

- в сумі 39900 грн (розпорядження б/н від 08.01.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №1 від 08.01.2014р. на суму 39900 грн),

- в сумі 27000 грн (розпорядження б/н від 10.01.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №4 від 10.01.2014р. на суму 27000 грн),

- в сумі 22000 грн (розпорядження б/н від 30.01.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №7 від 30.01.2014р. на суму 10000 грн, №8 від 30.01.2014р. на суму 12000 грн),

- в сумі 20000 грн (розпорядження б/н від 12.02.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №14 від 12.02.2014р. на суму 15000 грн, №15 від 12.02.2014р. на суму 5000 грн),

- в сумі 23500 грн (розпорядження б/н від 19.02.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №17 від 19.02.2014р. на суму 8500 грн, №18 від 19.02.2014р. на суму 5000 грн, №19 від 19.02.2014р. на суму 10000 грн),

- в сумі 12600 грн (розпорядження б/н від 11.03.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №22 від 11.03.2014р. на суму 12600 грн),

- в сумі 17001,89 грн (розпорядження б/н від 25.03.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №24 від 25.03.2014р. на суму 3294,78 грн, №25 від 25.03.2014р. на суму 13707,11 грн),

- в сумі 5000 грн (розпорядження б/н від 27.03.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №26 від 27.03.2014р. на суму 5000 грн),

- в сумі 13983,03 грн (розпорядження б/н від 03.04.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №28 від 03.04.2014р. на суму 3166,02 грн, №29 від 03.04.2014р. на суму 6092,17 грн, №30 від 03.04.2014р. на суму 382,50 грн, №31 від 03.04.2014р. на суму 4342,34 грн),

- в сумі 3713 грн (розпорядження б/н від 04.04.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №33 від 04.04.2014р. на суму 3713 грн),

- в сумі 22000 грн (розпорядження б/н від 08.04.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №37 від 08.04.2014р. на суму 7000 грн, №36 від 08.04.2014р. на суму 10000 грн, №34 від 08.04.2014р. на суму 5000 грн),

- в сумі 20010 грн (розпорядження б/н від 15.04.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №42 від 15.04.2014р. на суму 5000 грн, №40 від 15.04.2014р. на суму 5010 грн, №41 від 15.04.2014р. на суму 10000 грн),

- в сумі 14900 грн (розпорядження б/н від 15.05.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №45 від 15.05.2014р. на суму 14900 грн),

- в сумі 3800 грн (розпорядження б/н від 29.05.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №47 від 29.05.2014р. на суму 3800 грн),

- в сумі 10200 грн (розпорядження б/н від 24.06.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №51 від 24.06.2014р. на суму 5200 грн, №52 від 24.06.2014р. на суму 5000 грн),

- в сумі 7500 грн (розпорядження б/н від 02.07.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №55 від 02.07.2014р. на суму 7500 грн),

- в сумі 18636 грн (розпорядження б/н від 14.07.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №58 від 14.07.2014р. на суму 18636 грн),

- в сумі 422,65 грн (розпорядження б/н від 18.07.2014р. про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №62 від 18.07.2014р. на суму 422,65 грн).

За таких обставин, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» було належним чином виконано свої зобов'язання в частині перерахування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 кредитних коштів на підставі договору кредитної лінії №5 від 22.04.2013р.

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором кредитної лінії №5 від 22.04.2013р. обов'язок щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі та у визначений угодою строк не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимоги, зокрема, про стягнення основного боргу в сумі 240116,93 грн.

Одночасно, у ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до п.2.7 укладеного сторонами правочину за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідно плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком за фіксованою процентною ставкою. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним:

- проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 19,8 процентів річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором (п.п.2.7.1 договору №5 від 22.04.2013р.);

- проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається (п.п.2.7.2 договору №5 від 22.04.2013р.);

- нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 10 травня 2013 року (п.п.2.7.3 договору №5 від 22.04.2013р.);

- у випадку порушення зобов'язань позичальника, встановлених пунктами 5.3.6 цього договору банк встановлює процентну ставку в розмірі 21,8 процентів річних, починаючи з першого дня звітного місяця, що слідує за місяцем, в якому відбулось порушення зобов'язань позичальника, та закінчуючи останнім днем місяця в якому таке зобов'язання буде виконане/дотримане. Сторони домовились, що встановлення процентної ставки за користування кредитом відповідно до цього пункту договору не є зміною в односторонньому порядку умов цього договору (п.п.2.7.4 договору №5 від 22.04.2013р.).

За приписами п.2.10 кредитного договору за надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійні винагороди.

Як вбачається з матеріалів справи, за користування кредитними коштами, наданими в межах договору №5 від 22.04.2013р., позивачем були нараховані проценти у розмірі 199140,85 грн за період з 25.04.2013р. по 28.02.2017р.

Враховуючи умови укладеного між сторонами правочину, господарський суд дійшов висновку, що строк внесення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами, що були нараховані банком за період з 25.04.2013р. по 28.02.2017р. (включно), настав.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача не заперечувались, позичальником нараховані за вказаний вище період користування кредитом проценти в повному обсязі не сплачувались.

За змістом банківської виписки Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» по рахунку НОМЕР_3 за період з 22.04.2013р. по 01.06.2017р. відповідачем було погашено заборгованість за процентами по договору №5 від 22.04.2013р. станом на 13.03.2017р. включно у розмірі 90210,87 грн.

Отже, як вказує позивач, в результаті порушення позичальником умов кредитного договору щодо строків та розміру процентів, що підлягають сплаті за користування кредитною лінією (з урахуванням часткових оплат на загальну суму 90210,87 грн) у останнього утворилась заборгованість в сумі 108929,98 грн процентів.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами п.3.1.3 договору №5 від 22.04.2013р. будь-яке невиконання позичальником зобов'язання або його частини в строки, визначені цим договором, породжує у банку право відмінити наступні видачі кредиту (його частини), а у позичальника створює обов'язок достроково погасити заборгованість у повному обсязі. Сторони підтверджують, що відміна банком наступних видач кредиту не є односторонньою зміною умов цього договору.

Як вбачається з банківської виписки Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» по рахунку НОМЕР_2 за період з 22.04.2013р. по 01.06.2017р. відповідачем було погашено заборгованість за кредитним договором №5 від 22.04.2013р. на загальну суму 339883,85 грн.

Водночас, приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на умови договору кредитної лінії №5 від 22.04.2013р., суд дійшов висновку, що термін повернення відповідачем грошових коштів, що були отримані Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за спірним кредитним правочином в залишковій частині в розмірі 240116,93 грн, настав.

Однак, за твердженнями позивача, які відповідчем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовані, позичальником грошові кошти, які було отримано за кредитним договором, у строк, передбачений договором кредитної лінії №5 від 22.04.2013р., в повному обсязі повернуто не було, внаслідок чого у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 240116,93 грн.

За змістом банківської виписки Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» по рахунку НОМЕР_3 за період з 22.04.2013р. по 01.06.2017р. станом на 11.05.2017р. відповідачем було погашено заборгованість по процентам за кредитним договором №5 від 22.04.2013р. на загальну суму 98959,02 грн.

При цьому, дослідивши вказану банківську виписку, господарський суд встановив, що часткове погашення боргу по процентам за кредитним договором №5 від 22.04.2013р. у розмірі 8748,15 грн відбулось під час розгляду справи.

Згідно з п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України провадження по справі підлягає припиненню у разі відсутності предмету спору.

З урахуванням того, що заборгованість відповідача перед позивачем на суму 8748,15 грн погашена в процесі розгляду справи, провадження по справі №905/770/17 стосовно вимог про стягнення процентів за договором кредитної лінії №5 від 22.04.2013р. на вказану суму підлягає припиненню.

Водночас, враховуючи, що відповідачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України доказів сплати позивачу заборгованості по процентам за договором у розмірі 100181,83 грн до матеріалів справи не надано, суд дійшов висновку, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 своїх зобов'язань, в порушення вимог ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України в цій частині не виконано.

Відповідно до відомостей, які наявні у банківській виписці Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» по рахунку НОМЕР_4 за період з 22.04.2013р. по 01.06.2017р. у відповідача обліковується заборгованість по сплаті комісійних платежів у розмірі 1099,77 грн.

Ухвалою суду від 13.07.2017р. відповідача було зобов'язано надати, в тому числі, докази часткової чи повної оплати відповідачем, визначеної позивачем заборгованості (за наявності).

Відповідачем вимоги суду виконано не було, правової позиції по суті спору не висловлено, витребуваних доказів не представлено, факт наявності заборгованості за кредитом перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за договором №5 від 22.04.2013р. не спростовано.

При цьому, суд зазначає, що відповідно п.2.3 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (ч.1 ст.38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов'язання за договором кредитної лінії №5 від 22.04.2013р. виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов'язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 240116,93 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 100181,83 грн, заборгованості по нарахованим комісійним винагородам - 1099,77 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи приписи п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, провадження по справі в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту в сумі 8748,15 підлягає припиненню.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

За порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором №5 від 22.04.2013р., позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми процентів у розмірі 3181,12 грн, 3% річних від простроченої суми кредиту у розмірі 13876,29 грн та 3% річних від простроченої суми комісії у розмірі 51,59 грн.

Крім того, Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» нараховано інфляційні за час прострочки по сплаті процентів у розмірі 14399,87 грн, інфляційні за час прострочки по сплаті кредиту - 96016,31 грн та інфляційні за час прострочення сплати комісії - 261,38 грн.

Здійснені позивачем розрахунки процентів річних та інфіляційних є арифметично вірними.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з'ясувавши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних збитків, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення відсотків річних та інфляційних також підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 7169 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Водночас, судовий збір в сумі 1600 грн, сплачений у зв'язку з поданням Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заяви №22-6/1684 від 16.05.2017р. про уточнення позовних вимог, з огляду на приписи ст.7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню заявнику, за умови надходження відповідного письмового клопотання платника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м.Київ в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м.Краматорськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Світлодарськ про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 477933,24 грн, яка складається з: 240116,93 грн - основний борг (тіло кредиту), 108929,98 грн - заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту, 110677,56 грн - інфляційне збільшення заборгованості, 17109 грн - 3% річних від суми заборгованості, 1099,77 грн - заборгованість по нарахованим комісійним винагородам, задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84792, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м.Київ, вул.Госпітальна, буд.12-г, ) в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Люксембург Рози, буд.54, ) 240116,93 грн - основного боргу (тіло кредиту), 100181,83 грн - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, 110677,56 грн - інфляційного збільшення заборгованості, 17109 грн - 3% річних від суми заборгованості, 1099,77 грн - заборгованості по нарахованим комісійним винагородам.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження по справі в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Світлодарськ на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м.Київ в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м.Краматорськ заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту у розмірі 8748,15 грн припинити.

У судовому засіданні 27.07.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 01.08.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця