ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2017 р.Справа № 916/2326/17
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Шпак І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД" (м. Київ);

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (м. Одеса);

про стягнення 941881,99 грн.

за участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю від 28.12.2016р. № 53-13/17), ОСОБА_2 (за довіреністю від 04.09.2017р. № 128-02/17),

Від відповідача: ОСОБА_3 (за довіреністю від 15.02.2017 р. б/н)

встановив:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "АГРАРНИЙ ФОНД", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою від 18.09.2017р. № 02-08/1/1717 (зареєстрована за вх. № 2456/17), у якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" 948 463,90 грн. заборгованості, з яких: 739200,00 грн. - основний борг, 102576,65 грн. пеня, 51744,00 грн. - штраф, 43035,04 грн. інфляційні втрати, 11908,21 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за біржовим контрактом аграрної біржі № 306 АБ від 17.02.2017р. в частині оплати отриманого товару, здійснення позивачем поставки товару на суму 739200,00 грн., приписи ст.ст.15, 16, 509, 526, 527, 549, 610, 612, 629, 625 Цивільного Кодексу України та інші викладені у позовній заяві обставини.

23.10.2017р. позивач звернувся до суду з заявою (зареєстрована за вхід. № 2-5603/17) про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 941881,99 грн. заборгованості, з яких: 739200,00 грн. - основний борг, 95994,74 грн. пеня, 51744,00 грн. - штраф, 43035,04 грн. інфляційні втрати, 11908,21 грн. 3% річних, а також повернути з державного бюджету надлишково сплачений судовий збір в сумі 98,73грн.

Відповідач письмовий, відзив на позовну заяву до суду не надав, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

17.02.2017р. між Публічним акціонерним товариством "АГРАРНИЙ ФОНД" (Продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (Покупець, відповідач) був підписаний біржовий контракт № 306 АБ, відповідно до п.1.1 якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю товар, вказаний в цьому Контракті, а Покупець зобовязується прийняти такий товар і сплатити за нього грошову суму, передбачену цим Контрактом.

Пунктом 1.2 контракту передбачено, що його предметом є наступний товар: борошно пшеничне вищого ґатунку, що відповідає ДСТУ 46.004-99.

Пунктом 1.3 контракту встановлено кількість товару, що продається 120,000 тон.

Відповідно до п. 2.3 контракту загальна сума товару становить 739200,00грн.

Згідно п.5.3 контракту, приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється в день поставки та оформлюється видатковою накладною. Датою поставки є дата видаткової накладної.

17.02.2017р. позивачем було виписано дозвіл-довіреність на переоформлення продуктів переробки № 10/491.

Позивач свої зобов'язання щодо поставки виконав, що підтверджується наданою до матеріалів справи видатковою накладною від 17.02.2017р. № 604, підписаною сторонами без зауважень на суму 739200,00 грн.

З врахуванням положень п.4.1 контракту, останнім днем перерахування коштів є 03.03.2017р.

Відповідач не оплатив отриманий товар у встановлений контрактом строк, у звязку з чим позивач був змушений звернутись до господарського суду одеської області з позовом, в рамках провадження у даній справі..

Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 Цивільного Кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст.525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1,2 ст.530 Цивільного Кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.193 Господарського Кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з цим, відповідач оплату за вказаною накладною у встановлений накладною строк не здійснив

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 739200,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пунктом 8.4 Контракту встановлено, що за порушення покупцем строків оплати товару відповідно до п.п.2.3 та 4.1 цього контракту, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожен день такого прострочення та штраф в розмірі 7% загальної ціни товару

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 2 ст.625 ЦК України закріплює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому Позивачем також заявлено до стягнення: 95994,74 грн. пені, 51744,00 грн. штрафу, 43035,04 грн. інфляційних втрат, 11908,21 грн. 3% річних.

Згідно наданого до позовної заяви уточненого розрахунку:

-Пеня (23249,36грн.+ 22115,24грн.+ 50630,14) =95994,74 грн.

Період заборгованості Сума заборгованості грн.Кількість днів простроченняРозмір подвійної облікової ставки НБУЗагальна сума пені
04.03.2017р.13.04.2017р.739200,00 4128.000%23249,36грн.
14.04.2017р.25.05.2017р.739200,004226.000%22115,24грн.
26.05.2017р.02.09.2017р.739200,0010025.000%50630,14грн.
Всього: 95994,74 грн.

- штраф (739200,00грн. * 7% ) = 51744,00 грн.;

- інфляційні втрати (період заборгованості з 04.03.2017р. по 15.09.2017р.) 739200,00грн.*(101,8%*100,9%*101,3%*101,6%*100,2%*99,9%) - 739200,00грн. = 43035,04 грн.

- 3% річних (період заборгованості з 04.03.2017р. по 15.09.2017р.) 739200,00грн.*3%/365*196днів = 11908,21 грн.

Відповідно до Постанови ВГСУ від 27.04.2017р., одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобовязання за договором, штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки згідно з ст.549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст.230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності.

Також, вказану позицію висловлює Вищий господарський суд у своєму оглядовому листі від 29.04.2013р. № 01-06/767/2013, в якому вказується, що чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобовязання за договором, штрафу та пені, яке не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Зазначено правову позицію наведено також у постановах Верховного суду України від 30.05.2011 № 42/252, від 09.04.2012 № 20/246-08.

Згідно ст.32 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального Кодексу України).

Перевіривши розрахунок суд вважає вимоги позивача про стягнення95994,74 грн. пені, 51744,00 грн. штрафу, 43035,04 грн. інфляційних втрат, 11908,21 грн. 3% річних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 202, 525, 526, 530, 610, 612, 627, 629 Цивільного Кодексу України, ст.193 Господарського Кодексу України, ст.ст. 33, 35, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" про стягнення 941881,99 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (68078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова,14, ) на користь Публічного акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ) 739200 /сімсот тридцять девять тисяч двісті/грн. 00 коп. основний борг, 95994/ девяносто пять тисяч девятсот девяносто чотири/грн. 74 коп. пеня, 51744/пятдесят одну тисячу сімсот сорок чотири/грн. 00 коп. - штраф, 43035/сорок три тисячі тридцять пять/грн. 04 коп. інфляційні втрати, 11908/одинадцять тисяч девятсот вісім/грн. 21 коп. 3% річних, 14128/чотирнадцять тисяч сто двадцять вісім/грн. 23 коп. витрат по сплаті судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 02.11.2017р.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2017 р.

Суддя Р.В. Волков