ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.2017 Справа № 904/8163/17

За позовом Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах державі в особі Петриківської районної ради, смт. Петриківка, Дніпропетровська область

до Відповідача - 1:Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Петриківської районної державної адміністрації, смт. Петриківка, Дніпропетровська область

Відповідача - 2: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідачів - Миколаївський навчально - виховний комплекс "Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад, смт. Миколаївка

про визнання незаконним та скасування п. 3 рішення сесії Петриківської районної ради, визнання недійсним договору оренди №1 від 01.11.16, зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

прокурор: Вороновська О.В., посв. № 040413

від позивача: Волков В.В., дов. № 2/18-272

від відповідача-1:Нестеренко Л.В., дов. від 08.09.2017;

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Новомосковська місцева прокуратура Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Петриківської районної ради (далі - Позивач) до Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Петриківської районної державної адміністрації (далі - Відповідач-1) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі- Відповідач-2) про визнання незаконним та скасування п. 3 рішення сесії Петриківської районної ради, визнання недійсним договору оренди №1 від 01.11.16, зобов'язання вчинити певні дії.

Прокурор посилається на існування підстав представництва інтересів держави в суді, оскільки Петриківська районна рада, яка покликана управляти закладами освіти, що належать територіальним громадам, незаконно надала дозвіл на передачу в оренду частини приміщення майстерні комунального закладу освіти (Миколаївського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад»).

Позивач проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на те, що діяв в межах свої повноважень та з урахуванням інтересів місцевої громади. Щодо подання позову прокурором, Позивач зазначає, що останній користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони виключно після підтвердження в суді наявності таких підстав, чого прокурором зроблено не було.

Відповідачі-1, 2 також заперечують проти заявлених вимог, посилаючись на те, що Петриківська районна рада є неналежним позивачем у справі, оскільки одна з позовних вимог направлена на скасування рішення сесії цієї ж районної ради. Крім того, заперечуючи проти позову, Відповідачі зазначили, що Позивач діяв в межах своїх повноважень та в інтересах громади. Доводи Відповідачів також обґрунтовані посиланням на п.п. 2 п. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою КМУ від 27.08.2010 № 796, який передбачає можливість надання в оренду нерухомого майна, тимчасово вільних приміщень, що не використовуються в освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності. Крім того, у своїх запереченнях на позовну заяву, Відповідачі висловили позицію, стосовно того, що прокурор мав право звернутись до суду з даною позовною заявою тільки після отримання офіційного підтвердження від суду стосовно наявності повноважень на відповідне звернення.

Третя особа надала письмові пояснення по суті позовних вимог, за змістом яких зазначила, що господарській будівлі, передача в оренду якої оскаржується, присвоєно окрему адресу та встановлено огорожу. Таким чином, будівля має вигляд окремої споруди та не впливає на навчальний процес.

Відповідач-2 та Третя особа просили розглядати справу без їх участі.

В судовому засіданні 30.10.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, представника позивача та відповідача-1, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2016 р. на сесії Петриківської районної ради (Позивач) прийнято рішення № 90-11/VІ «Про деякі питання управління майном спільної власності територіальної громади». Пунктом 3 даного рішення, надано дозвіл відділу освіти, молоді та спору райдержадміністрації на передачу в оренду приватному підприємцю ОСОБА_4 частини приміщень господарської будівлі Миколаївського НВК, площею 55,2 кв.м. для розміщення магазину (з метою забезпечення жителів селища Миколаївка товарами першої необхідності).

На підставі зазначеного рішення Петриківської районної ради, між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Петриківської районної державної адміністрації (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар), 01.11.2016 року укладено договір оренди № 1.

Відповідно до умов п. 1.1. зазначеного Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухомого майна, далі - об'єкт оренди, для розміщення магазину для забезпечення жителів селища Миколаївка товарами першої необхідності.

Згідно п. 2.1. Договору, об'єктом оренди є нерухоме майно - частина приміщення господарської будівлі районного комунального закладу освіти Миколаївського НВК, площею 55.2. кв.м., розташованого за адресою: смт. Миколаївка, вул.. Центральна, 55-г.

Балансова вартість господарської будівлі становить 22 824, 00 грн.

Договір укладено на строк до 31.12.2017 року (п. 8.1. Договору).

На виконання умов Договору, Відповідач-1 (Орендодавець) передав, а Відповідач-2 (Орендар) прийняв об'єкт оренди за Договором оренди № 1 від 01.11.2016 року, про , що складено відповідний акт приймання-передачі нерухомого майна (а.с. 29).

В обґрунтування наявності повноважень на звернення з даним позовом до суду, прокурор посилається те, що Петриківська районна рада, яка покликана управляти закладами освіти, що належать територіальним громадам, незаконно надала дозвіл на передачу в оренду частини приміщення майстерні комунального закладу освіти (Миколаївського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад"), та не вжила заходів щодо усунення таких порушень.

В свою чергу, Відповідачі посилаються на відсутність у прокурора повноважень на звернення з даним позовом до суду. При цьому, Відповідачі стверджують про недотримання прокурором порядку підтвердження наявності підстав для здійснення представництва інтересів в суді. На думку Відповідачів, прокурор мав звернутися до суду із заявою про підтвердження наявності відповідних повноважень, отримати офіційне підтвердження від суду, після чого звертатися з даним позовом до суду.

Суд вважає зазначені доводи Відповідачів безпідставними, адже чинне процесуальне законодавство не передбачає попереднього звернення прокурора до суду із заявою про підтвердження наявності підстав для представництва, питання існування зазначених підстав, вирішується судом на стадії прийняття позовної заяви до розгляду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що звернення прокурором до господарського суду з даним позовом мотивовано порушенням інтересів держави, яке винило при розпорядженні майном закладу освіти, а саме використання приміщень для цілей, не пов'язаних з освітнім процесом.

Зважаючи на викладенні в позові обґрунтування необхідності захисту інтересів держави, враховуючи роль та значення об'єктів комунальної власності освітнього призначення, визначення державою освіти як пріоритетної сфери соціально-економічного, духовного та культурного розвитку суспільства, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення прокурора в даному випадку до суду з позовом в інтересах Петриківської районної ради, яка не здійснює захист відповідних інтересів самостійно.

Обґрунтовуючи підстави заявленого позову, прокурор посилається на те, що прийняте рішення № 90-11/VII від 19.10.2016 року, та спірний договір оренди № 1 від 01.11.2016 року, суперечать вимогам Закону України «Про освіту», Закону України «Про дошкільну освіту» та Державним санітарним правилам і нормам влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу, які забороняють перепрофілювання, а також та використання об'єктів освіти і науки не за призначенням.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання щодо передачі в оренду об'єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об'єктів у встановленому законом порядку, вирішуються районними і обласними радами виключно на пленарних засіданнях.

Згідно ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу.

Статтею 61 Закону України "Про освіту" встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Втім, відповідно до ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню та використанню не за призначенням.

В силу приписів ч. 3 ст. 16 Закону України «Про дошкільну освіту», майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми дошкільної освіти, використовується виключно для роботи з дітьми.

Згідно з п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

З огляду на зазначені вище норми законодавства, господарський суд приходить до висновку про те, що передача в оренду приміщення навчального закладу дозволяється лише у випадках, якщо об'єкт оренди використовується за цільовим призначенням - для навчально-виховного процесу.

Щодо заперечень Відповідачів з посиланням на п.п. 2 п. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затверджених постановою КМУ від 27.08.2010 № 796, який передбачає можливість надання таких будівель, споруд та іншого рухоме та нерухомого майно в оренду, яке тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі, слід зауважити, що положення даного переліку підлягають застосуванню лише в контексті приписів ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту» та ч. 3 ст. 16 Закону України «Про дошкільну освіту» , які мають вищу юридичну силу, тобто за умови дотримання вимог закону щодо заборони використання об'єктів освіти і науки не за призначенням.

Зважаючи на те, що спірний договір оренди передбачає використання приміщень навчального закладу не з метою проведення освітньої діяльності, слід дійти висновку, що такий правочин суперечить вимогам Закону України «Про освіту», Закону України «Про дошкільну освіту», Державним санітарним правилам і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації начально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України №63 від 14.08.2001, що згідно приписів ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним в судовому порядку.

Суд не приймає до уваги доводи Позивача стосовно того, що наказом № 5 від 03.03.2016 відділу освіти, сім'ї, молоді та спорту Петриківської районної державної адміністрації було змінено цільове призначення приміщення, яке є об'єктом оренди за спірним договором, оскільки зміна у складі обліку майна Миколаївського НВК не свідчить про вибуття вказаного приміщення зі складу об'єктів освіти.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, вимоги прокурора в частині визнання недійсним спірного договору оренди та зобов'язання Відповідача-2 звільнити та повернути орендоване майно на користь Відповідача-1, є обґрунтованими і підлягають задоволенню судом.

Вимоги прокурора в частині визнання незаконним та скасування п. 3 рішення Петриківської районної ради від 19.10.2016 року, не підлягають задоволенню за даним позовом, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є юридичні особи, що подали позов або в інтересах яких подано про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами відповідно є юридичні особи та, у випадках передбачених ГПК України, фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Виходячи з вищенаведеного, вимога про визнання незаконним та скасування п. 3 рішення № 90-11VII від 19.10.2016 року, має бути заявлена саме до органу що приймав оскаржуване рішення - Петриківської районної ради, яка має виступати відповідачем в такому спорі. Проте, в даному процесі, Петриківська районна раду має процесуальний статус позивача у справі, що виключає процесуальні підстави для задоволення позову у відповідній частині.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 4, 21, 29, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди № 1 від 01.11.2016 р., який укладено між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Петриківської районної державної адміністрації (, адреса: вул. Гончара, 3, смт. Петриківка, Петриківський р-н, Дніпропетровська область) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2, 51840) про передачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у строкове платне користування нерухомого майна, а саме частини приміщення господарської будівлі комунального закладу освіти Миколаївського навчально - виховного комплексу "Загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад", загальною площею 55,2 кв.м., що належить до спільної комунальної власності територіальних громад Петриківського району.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2, 51840) звільнити та повернути частину приміщення господарської будівлі (майстерні) Миколаївського навчально - виховного комплексу "Загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад", розташований за адресою: вул. Леніна, 55-Г, смт. Миколаївка, Петриківський р-н, Дніпропетровська область, загальною площею 55,2 кв.м., відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Петриківської районної державної адміністрації (, адреса: вул. Гончара, 3, смт. Петриківка, Петриківський р-н, Дніпропетровська область) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому вона одержала її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі вищевказаного нерухомого майна.

Стягнути з Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Петриківської районної державної адміністрації (51800, Петриківський район, смт. Петриківка, вул.. Гончара, 3, ) ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 38, МФО 820172 р/р 0291в ДКСУ в м. Київ, ) 1 600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51840, АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 38, МФО 820172 р/р 0291в ДКСУ в м. Київ, ) 1 600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.11.2017

Суддя О.В. Ліпинський