донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

02.11.2017 справа №908/401/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання:Будко Н.В. Сгара Е.В., Мартюхіна Н.О. Рудик Т.С.
за участю представників сторін від позивача за первісним позовом: від відповідача за первісним позовом: від третьої особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 - за довіреностями; не з'явився; не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від22.04.2016 р.
у справі№ 908/401/16 (суддя: Серкіз В.Г.)
за первісним позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_7, м. Запоріжжя
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаЗапорізької міської ради, м. Запоріжжя Комунальна установа «Центральна лікарня Орджонікідзевського району», м. Запоріжжя
про за зустрічним позовом до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача проскасування права власності та визнання права спільної часткової власності Запорізької міської ради, м. Запоріжжя фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, м. Запоріжжя Комунальна установа «Центральна лікарня Орджонікідзевського району», м. Запоріжжя визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 (далі - ФОП ОСОБА_7, позивач за первісним позовом) звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Запорізької міської ради (далі - відповідач за первісним позовом) про:

- скасування права власності на нежитлове приміщення будівлі (літ. Ж) по АДРЕСА_1 за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради;

- визнання права спільної часткової власності на 7/100 частин нежитлового приміщення будівлі (літ. Ж) по АДРЕСА_1 за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради;

- визнання права спільної часткової власності на 93/100 частин нежитлового приміщення будівлі (літ. Ж) по АДРЕСА_1 за ФОП ОСОБА_7

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.03.2016 р. залучено до участі у справі Комунальну установу «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (далі - КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району»).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.04.2016 р. прийнято зустрічну позовну заяву Запорізької міської ради (далі - позивач за зустрічним позовом) до ФОП ОСОБА_7 (далі - відповідач за зустрічним позовом) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» (далі - третя особа) про визнання права власності до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.04.2016 р. у задоволенні первісного позову відмовлено у повному обсязі та задоволено зустрічну позовну заяву, визнано за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради право комунальної власності на будівлю літ. Ж, Ж-1 загальною площею 227,6 кв.м. (до складу якої входить котельня літ. Ж площею 53,4 кв.м. та автомайстерня з миїчними постами літ. Ж-1 площею 174,2 кв.м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; стягнуто з ФОП ОСОБА_7 на користь місцевого бюджету міста Запоріжжя (стягувач - Запорізька міська рада) 23 806 грн. 25 коп. судового збору.

В частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог рішення суду мотивоване недоведеністю вимог з огляду на ненадання ФОП ОСОБА_7 доказів отримання згоди від орендодавця або Запорізької міської ради на проведення реконструкції об'єкту, яка призведе до створення нової речі та доказів законності проведеної реконструкції (дозволу на проведення будівельних робіт, погодженого в установленому на момент проведення будівельних робіт проекту реконструкції, акту державної приймальної комісії щодо прийняття об'єкту в експлуатацію після реконструкції) на підставі чого суд першої інстанції задовольнив зустрічні позовні вимоги про визнання права власності на спірні будівлі.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Запорізької області від 22.04.2016 р., ФОП ОСОБА_7 звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на зазначене рішення, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким:

- скасувати право власності на нежитлове приміщення будівлі (літ. Ж) по АДРЕСА_1 за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради;

- визнати право спільної часткової власності на 7/100 частин нежитлового приміщення будівлі (літ. Ж) по АДРЕСА_1 за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради;

- визнати право спільної часткової власності на 93/100 частин нежитлового приміщення будівлі (літ. Ж) по АДРЕСА_1 за ФОП ОСОБА_7

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Позивач за первісним позовом вважає, що наказом орендодавця - Управління комунальної власності Запорізької міської ради № 324 від 29.12.2015 р. надано згоду приватному підприємцю ОСОБА_7 на проведення капітального ремонту та реконструкції частини нежитлового приміщення будівлі (літ. Ж) по АДРЕСА_1; об'єкт реконструкції введено в експлуатацію у відповідності до декларації про готовність об'єкта, зареєстрованої в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 31.12.2014 р. № ЗП 68, тобто, об'єкт будівництва, що отримав вищевказану декларацію не може бути самочинно збудованим, про що, на думку позивача за первісним позовом, свідчить також технічний паспорт, виготовлений організацією, що має відповідні повноваження на замовлення апелянта.

Позивач за первісним позовом стверджує, що вартість оцінки об'єкту, отримана у результаті незалежного оцінювання ТОВ «Оцінка плюс», без покращень до сьогоднішнього часу, з урахування індексів інфляції становить 110 960,35 грн. (що складає 6,99 % від загальної вартості), вартість покращень підтверджена звітом про аудиторську перевірку від 17.12.2015 р. становить 1 476 612,57 грн. (що складає 93,01 % від загальної вартості); вартість об'єкту оцінки з урахуванням покращень становить 1 587 082,92 грн.

Також, за доводами апеляційної скарги, у відповідності до звіту про фактичні результати щодо визначення витрат, пов'язаних з невід'ємними поліпшеннями орендованого майна № 90 від 17.12.2015 р., виконаного аудиторською фірмою «Аудит-Від та К», аудиторами підтверджено 462 110,96 грн. фактично понесених ФОП ОСОБА_7 витрат на капітальний ремонт та реконструкцію орендованого приміщення (без врахування індексів інфляції). Фактична вартість частини приміщення літ. Ж, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_1 станом на 30.11.2015 р. становить 494 648,96 грн., яка складається з 32 538,00 грн. - частка майна територіальної громади м. Запоріжжя + 462 110,96 грн. - доля невід'ємних поліпшень, виконаних ФОП ОСОБА_7; величина покращень в загальній вартості орендованого приміщення складає 93,42 %.

Позивач за первісним позовом зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність погоджень проектної документації з боку головного управління архітектури та містобудування Запорізької міської ради та згоди від організацій, володіючих інженерними мережами, розташованими біля об'єкту реконструкції, оскільки усі погодження ФОП ОСОБА_7 отримав у встановленому законодавством порядку при узгодженні робочого проекту на проведення реконструкції.

Крім того, ФОП ОСОБА_7 посилається на те, що при ухваленні рішення стосовно задоволення зустрічних позовних вимог та визнання права комунальної власності на автомайстерню з миючими постами, місцевий господарський суд не надав належної оцінки декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 31.12.2014 р. з огляду на підписані у 2006 році акти виконаних робіт. За твердженням позивача за первісним позовом чинним законодавством України не передбачено заборони введення об'єкту до експлуатації через будь-які часові обмеження, в той час як в оскаржуваному рішенні суду відсутні норми права, що дають підстави для визнання права власності на вищевказаний об'єкт нерухомості за територіальною громадою м. Запоріжжя.

В подальшому позивачем за первісним позовом неодноразово подавались додаткові пояснення до апеляційної скарги, тому апеляційна скарга розглядається з їх урахуванням.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.11.2016 р. призначена судова будівельно-технічна експертиза у справі № 908/401/16, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз та, відповідно, зупинено апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 21.08.2017 р. поновлено провадження у справі у зв'язку з поверненням матеріалів господарської справи вказаною експертною установою разом з висновком експерта, складеного за результатами проведення зазначеної судової експертизи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.2017 р. строк вирішення спору у даній справі продовжено на 15 календарних днів.

Під час апеляційного провадження склад судової колегії неодноразово змінювався. Наразі, апеляційна скарга позивача за первісним позовом розглянута колегією суддів у складі: Будко Н.В. - головуючий, судді - Сгара Е.В., Мартюхіна Н.О., оскільки розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 1455 від 21.08.2017 р. у зв'язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_10. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/401/16. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.08.2017 р. для розгляду справи № 908/401/16 сформовано колегію суддів у складі: Будко Н.В. - головуючий, судді - Сгара Е.В., Мартюхіна Н.О.

Представники позивача за первісним позовом у судових засіданнях підтримали доводи апеляційної скарги, з урахуванням додаткових пояснень до неї.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні 22.08.2016 р. в усній формі проти апеляційної скарги заперечив. 23.08.2016 р. до суду апеляційної інстанції надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу та, зокрема, 23.10.2017 р. відгук на висновок експертів.

Третя особа письмовий відзив на апеляційну скаргу не надала, представник третьої особи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи всі учасники судового процесу повідомлені належним чином.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2004 р. між Управлінням комунальної власності Запорізької міської ради, КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» та ПП ОСОБА_7 укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1223 (далі - договір), за умовами якого орендодавець на підставі наказу управління комунальної власності від 19.08.2004 р. № 184 передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення будівлі, яка розташована на території Центральної лікарні Орджонікідзевського району по АДРЕСА_1, площею 55,0 кв. м. та знаходиться в оперативному управлінні комунальної установи «Центральна лікарня Орджонікідзевського району», вартість якого визначена у звіті про оцінку і становить за незалежною оцінкою 19 428,0 грн. станом на 31.08.2004 р. Приміщення використовується орендарем на правах оренди під автомайстерню.

Розділом 2 договору встановлені умови передачі та повернення орендованого нежитлового приміщення, зокрема:

- п. 2.1. договору: орендар вступає у користування нежитловим приміщенням не раніше дати підписання сторонами цього договору та прийняття приміщення відповідно акту приймання-передачі;

- п. 2.2. договору: передача приміщення в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це приміщення. Власником орендованого приміщення залишається Запорізька міська рада, а орендар користується ним протягом строку оренди;

- п. 2.3. договору: передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в п. 1.1 даного договору та звіті про незалежну оцінку, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та відповідно з вимогами актів органів виконавчої влади та місцевого самоврядування;

- п. 2.4. договору: у разі закінчення строку договору або його дострокового розірвання орендар передає орендодавцю (балансоутримувачу) приміщення одночасно із підписанням акту приймання-передачі вказаного приміщення в 10-ти добовий строк у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Розділом 5 договору визначено порядок, строк оплати та розмір орендної плати.

Умовами п. 5.6. договору сторонами погоджено, що орендар зобов'язується виконувати перепланування або реконструкцію орендованого приміщення (влаштування додаткових виходів, віконних пройомів та ін.) тільки з письмової згоди орендодавця, головного управління архітектури і містобудування міської ради та відповідних організацій, володіючих інжерними комунікаціями в даному районі.

Відповідно до п. 6.3. договору реконструкція, технічне переоснащення і поліпшення об'єкту оренди, якщо такі роботи сприяють підвищенню його вартості, здійснюються орендарем за умови обов'язкового попереднього погодження з орендодавцем. Для погодження орендар також надає перелік поліпшень, обсяг запланованих робіт, кошторис витрат на проведення робіт.

Згідно з п. 9.2. договору орендар несе матеріальну відповідальність за якість виконаних робіт і всі пошкодження, пов'язані з проведенням ним ремонту або переобладнанням орендованого приміщення.

Договір укладено з 22.12.2004 р. до 22.12.2009 р. строком на 5 років (п. 10.1. договору).

Відповідно до п. 10.5. договору у разі розірвання договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів з дозволу орендодавця, визнаються власністю орендаря, якщо ці поліпшення можливо відокремити без шкоди для приміщення. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець компенсує орендареві вартість вказаних поліпшень у порядку, передбаченому чинним законодавством. Вартість покращень орендованого майна, які здійснені без згоди орендодавця та які неможливо відокремити без шкоди для приміщення, відшкодуванню не підлягають.

Додатковою угодою до договору від 28.02.2005 р. внесено наступні зміни:

- до п. 1.1. договору: замість слів « 55,0 кв.м.» читати « 155,0 кв.м.»;

- збільшено орендну плату, а саме, річну на 9 764,4 грн., місячну на 813,45 грн. х ІІнф. (02) .

Додатковою угодою до договору від 20.11.2007 р. внесено зміни до п. 10.1. договору та визначено, що договір укладено з 22.12.2004 р. до 14.04.2016 р.

Договір та додаткові угоди до нього підписані представниками сторін договору (від Управління комунальної власності міської ради - начальником управління ОСОБА_8, від КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» - головним лікарем ОСОБА_9, від ФОП ОСОБА_7 - особисто ним), підписи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скріплені печатками установ, а підпис ОСОБА_7 на додатковій угоді до договору від 20.11.2007 р. скріплено його власною печаткою.

В матеріалах справи міститься рішення господарського суду Запорізької області від 02.06.2011 р. у справі № 8/5009/2653/11 за позовом КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» до СПД-ФО ОСОБА_7 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління комунальної власності Запорізької міської ради про визнання дійсним договору оренди нежитлового приміщення № 1223 від 22.12.2004 р., яким вказані позовні вимоги задоволено. Так, даним рішенням суду, яке набрало законної сили та є чинним, встановлено наступні обставини:

- у фактичне користування орендоване приміщення прийнято відповідачем за актом приймання-передачі від 22.12.2004 р.;

- додатковою угодою від 21.11.2007 р. строк дії договору оренди продовжено до 14.04.2016 р.;

- оскільки предметом договору оренди нежитлового приміщення № 1223 від 22.12.2004 р. є нерухоме майно та даний договір укладено строком більше, ніж на 3 роки, такий договір має бути нотаріально посвідченим;

- сторонами договору № 1223 від 22.12.2004 р. досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, необхідних для даного виду, майно прийнято в користування та здійснюються відповідні розрахунки між сторонами. Приміщення, орендоване СПД-ФО ОСОБА_7, під заборонами та обтяженнями не знаходиться, належить до комунальної власності, що підтверджується Реєстраційним посвідченням серії НОМЕР_1.

Отже, факт передачі в оренду об'єкту нерухомості за актом приймання-передачі від 22.12.2004 р. та факт досягнення сторонами договору всіх істотних умов є доведеним на підставі приписів ст. 35 ГПК України.

29.12.2005р. на підставі звернення Орендаря управлінням комунальної власності Запорізької міської ради було видано наказ № 324, яким Орендареві за умови виконання ним п. 2 наказу було надано згоду на проведення капітального ремонту та реконструкції об'єкта оренди. Пунктом 2 цього наказу Орендаря було зобов'язано узгодити проектно-кошторисну документацію на проведення капітального ремонту та реконструкції об'єкта оренди та отримати дозвіл на їх проведення в установленому законом порядку.

Посилаючись на наказ управління комунальної власності Запорізької міської ради № 324 від 29.12.2005 р. позивачем за первісним позовом проведено реконструкцію у 2006-2007 роках, об'єкт реконструкції введено в експлуатацію у відповідності до декларації про готовність об'єкта, зареєстрованої в департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 31.12.2014 р. №ЗП 68.

У червні 2015 р. Орендар звернувся до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради для визначення часток у праві власності на будівлю (літ. Ж) по АДРЕСА_1.

Позивачем за первісним позовом до матеріалів справи надано акт комісії з перевірки використання та законності будівництва (реконструкції) об'єкта оренди-споруди (літ.Ж) по АДРЕСА_1 від 04.02.2016 р., затвердженого директором департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, відповідно до якого:

- ФОП ОСОБА_7 не узгоджував з орендодавцем обсяг запланованих робіт на об'єкті оренди, перелік поліпшень та проектно-кошторисну документацію;

- ФОП ОСОБА_7 не отримував рішення виконавчого комітету міської ради про надання дозволу на проведення капітального ремонту та реконструкції комунального майна, дозволу головного управління архітектури і містобудування міської ради, дозволу відповідних організацій, володіючих інженерними комунікаціями в даному районі, дозволу на виконання будівельних робіт від інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, що свідчить про те, що реконструкція об'єкту оренди - будівлі (літ. Ж) по АДРЕСА_1 виконана в незаконний спосіб.

Згідно з даним актом комісії за технічною документацією перебудова об'єкту оренди була завершена в 2007 році, а декларація про початок будівельних робіт, яка надана орендарем комісії, зареєстрована в департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 23.12.2014 р., та декларація про готовність об'єкта - 31.12.2014 р. Крім того, в акті зазначено, що на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації комісія не мала змоги визначити перелік і об'єм робіт, оскільки проектно-кошторисна документація не надана на розгляд комісії.

Комісією при проведенні перевірки використання та законності будівництва (реконструкції) об'єкта оренди - споруди (літ.Ж) встановлено, що ні договором оренди, ні Положенням про порядок визначення витрат орендаря на поліпшення та умов їх компенсації, затвердженим рішенням виконавчого комітету міської ради від 01.08.2011 р. № 342, не передбачений такий спосіб компенсації невід'ємних поліпшень, як оформлення права спільної часткової власності, а також встановлено, що орендар знищив частину будівлі (літ.Ж), площею 102,80 кв.м., чим наніс збитків територіальній громаді м. Запоріжжя.

Згідно з ст.ст. 18, 22 Закону України "Про основи містобудівної діяльності" в редакції діючої на момент проведення будівельних робіт, реконструкція могла проводитися лише після отримання дозволу на проведення будівельних робіт, а реконструйований об'єкт підлягав обов'язковому прийняттю в експлуатацію відповідною державною приймальною комісією (із складанням і затвердження відповідного акту комісії, як це передбачалося діючим на той момент Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. № 1243). Тобто, правовим наслідком порушення Орендарем вищевказаних умов договору та норм законодавства є те, що проведена ним реконструкція об'єкту оренди класифікується як самочинне будівництво.

Так, частинами 1, 2 статті 376 Цивільного кодексу України, положення яких діяли на момент проведення самочинного будівництва та є діючими на теперішній час, передбачено, що будівля збудована без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту вважаються самочинним будівництвом. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Частиною 2 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та частиною 5 статті 778 Цивільного кодексу України передбачено, що вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає.

Як зазначено вище, судом апеляційної інстанції призначалась судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої складено висновок експертів № 6181-16 від 24.07.2017 р., відповідно до якого:

- будівля автомайстерні з миїчними постами та споруди, що розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 відповідають будівельним нормам та правилам;

- відповідно до кошторисної документації вартість будівельних робіт на об'єкті будівля автомайстерні з миїчними постами та спорудами, що розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 складає 3 677 593,00 грн.;

- до проведення будівельних робіт будівля літ. Ж та літ. Ж-1 за функціональним призначенням була котельною з майстернею та іншими допоміжними приміщеннями, а на теперішній час будівля літ. Ж та літ. Ж-1 є автомайстернею з миїчними постами (автомийка), а також змінені загальні габарити будівлі, конструктивні елементи, інженерні комунікації та устаткування, площі та об'єм приміщень, тому роботи які виконані на об'єкті будівля автомайстерні з миїчними постами та спорудами, що розташовані за вказаною адресою відносяться до «Реконструкції».

Таким чином, експертами зроблено наступні висновки:

1. Будівля автомайстерні з миїчними постами та спорудами, що розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 - відповідають проектно-технічній документації на їх реконструкцію.

Згідно об'ємно-планувальних, конструктивних і архітектурних вирішень, вимог до розташування на земельній ділянці, безпеки експлуатації, санітарно-гігієнічних вимог та інженерного обладнання, пожежної безпеки, вимог до енергозбереження - будівля автомайстерні з миїчними постами та споруди, що розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 відповідають будівельним нормам та правилам.

2. Перелік та об'єми фактично виконаних будівельних робіт на об'єкті будівля автомайстерні з миїчними постами та спорудами, що розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 наведені в кошторисі.

3. Вартість фактично виконаних будівельних робіт на об'єкті будівля автомайстерні з миїчними постами та спорудами, що розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 складає: 3 677 593,00 грн.

4. Роботи, які фактично виконані на об'єкті будівля автомайстерні з миїчними постами та спорудами, що розташовані за адресою: по АДРЕСА_1 відносяться до «Реконструкції».

Відповідно до Державних будівельних норм України "Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження і затвердження проектної документації для будівництва" ДБН А.2.2-3-2004 від 20.01.2004р. № 8, діючих на момент проведення будівельних робіт, реконструкція - це перебудова існуючих об'єктів виробничого та цивільного призначення, пов'язана з удосконалення виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри).

У діючих на теперішній час Державних будівельних нормах України "Склад та зміст проектної документації на будівництво" ДБН А.2.2-3-2014 від 04.06.20014р. № 163 передбачено, що реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технічко-економічного рівня, та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих чи огороджувальних конструкції та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Наразі, матеріали справи не містять письмової згоди на проведення реконструкції від головного управління архітектури і містобудування міської ради, письмової згоди на проведення реконструкції від організацій, володіючих інженерними комунікаціями в районі розташування об'єкту оренди, письмового погодження проектно-кошторисної документації на проведення капітального ремонту та реконструкції, дозволу на проведення будівельних робіт по реконструкції об'єкту оренди, що передбачалось чинними на той час вищевказаними нормами законодавства, акту державної приймальної комісії щодо прийняття об'єкту в експлуатацію після реконструкції.

Таким чином, внаслідок проведення ФОП ОСОБА_7 реконструкції об'єкту оренди (самочинного будівництва) площа об'єкту оренди збільшилася та змінилася літерація будівлі в технічному паспорті. Так, замість окремо стоячої будівлі літ. Ж площею 156,2 кв.м., яка існувала до самочинного будівництва, на теперішній час існує окремо стояча будівля літ. Ж, Ж-1 площею 227,6 кв.м., яка складається з двох літер: Ж (котельні площею 53,4 кв.м.) та Ж-1 (автомайстерні з миїчними постами площею 174,2 кв.м.).

Твердження позивача за первісним позовом про те, що наказом управління комунальної власності Запорізької міської ради № 324 від 29.12.2005 р. надано згоду на проведення капітального ремонту та реконструкції частини нежитлового приміщення спірної будівлі судовою колегією оцінюються критично, оскільки пунктом 2 зазначеного наказу передбачено узгодження проектно-кошторисної документації на проведення капітального ремонту та реконструкції частини нежитлового приміщення будівлі (літ. Ж) та отримання дозволу на їх проведення в установленому законодавством порядку, чого ФОП ОСОБА_7 зроблено не було.

Посилання ФОП ОСОБА_7 на декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану 31.12.2014 р. № ЗП 68 судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Надана Орендарем декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована 31.12.2014р. № ЗП68 є неналежним доказом законності будівництва, оскільки, в графах дата початку і закінчення будівництва Орендарем було вказано 23.12.2014р. та 24.12.2014р. відповідно, однак роботи по реконструкції були виконані та завершені ще в 2006-2007 роках, що підтверджується актами про виконані роботи по договору підряду № 32/05 від 05.12.2005р., а саме: № 1 від 25.01.2006р., № 2 від 10.03.2006р., № 3 від 06.07.2006р., від 18.11.2006р. прийняття виконаних робі за договором про виконання роботи (підряду) від 02.11.2006, копії яких були надіслані Орендарем разом із супровідним листом від 21.12.2015р. на адресу Орендодавця.

Умовами договору оренди (п. 10.5.) чітко визначено, що вартість покращень орендованого майна, які здійснені без згоди орендодавця та які неможливо відокремити без шкоди для приміщення, відшкодуванню не підлягають, а також те, що власником орендованого приміщення залишається Запорізька міська рада, а орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.2.).

Отже, підстави для визнання за позивачем за первісним позовом права спільної часткової власності на 93/100 частин нежитлового приміщення будівлі (літ. Ж) по АДРЕСА_1 в даному випадку відсутні.

На підставі викладеного, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні первісних позовних вимог.

Щодо зустрічних позовних вимог судова колегія зазначає наступне.

В обґрунтування зустрічного позову Запорізька міська рада посилалася на такі обставини:

- територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради є власником будівлі літ. Ж, розташованої в м. Запоріжжі на АДРЕСА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна;

- спірна будівля перебуває в оперативному управлінні третьої особи та розташована на земельній ділянці загальною площею 2,8517 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка також перебуває у власності територіальної громади м. Запоріжжя, право комунальної власності зареєстровано 11.09.2014 р. на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 р. №5245-VІ;

- 22.12.2004 р. на підставі наказу управління комунальної власності Запорізької міської ради від 19.08.2004 р. № 184 між Управлінням комунальної власності Запорізької міської ради, КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» та ПП ОСОБА_7 укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1223, до якого в подальшому додатковими угодами до договору вносилися зміни;

- ФОП ОСОБА_7 не виконав вимог наказу управління комунальної власності Запорізької міської ради № 324 від 29.12.2005 р., які є обов'язковими складовими для того, щоб проведення невід'ємних поліпшень об'єкта оренди вважалося погодженим орендодавцем, чим порушив не лише умови договору оренди, а й норми чинного на той час законодавства у сфері містобудування, наслідком чого є те, що проведена відповідачем за зустрічним позовом реконструкція об'єкту оренди класифікується як самочинне будівництво;

- враховуючи оспорювання відповідачем за зустрічним позовом права власності Запорізької міської ради на спірну будівлю, Запорізька міська рада звернулася до господарського суду Запорізької області із зустрічною позовною заявою про визнання за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради право комунальної власності на будівлю літ. Ж, Ж-1 загальною площею 227,6 кв.м. (до складу якої входить котельня літ. Ж площею 53,4 кв.м. та автомайстерня з миїчними постами літ. Ж-1 площею 174,2 кв.м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.10 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, іншими законами.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються законами власними повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону (ст.16 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні").

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Пунктом 4 ст.60 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

За змістом п.5 зазначеної статті органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Таким чином, Запорізька міська рада уповноважена виконувати певні функції держави у конкретних правовідносинах, а саме - щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами комунальної власності територіальної громади міста.

На підставі вищевказаних обставин судова колегія вважає, що Запорізькою міською радою доведено, а ФОП ОСОБА_7 не спростовано набуття права комунальної власності на спірне нерухоме майно на підставах, що передбачені законом, і вказане право власності підлягає захисту відповідно до ст.392 ЦК України у разі його невизнання або оспорювання іншою особою, а інтереси територіальних громад у такому випадку у силу приписів чинного законодавства представляє міська рада.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом апеляційної інстанції встановлено, що власником оспорюваного майна є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, яке перебуває у її комунальній власності, та у оперативному управлінні КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району».

Отже, вимога Запорізької міської ради про визнання права комунальної власності на будівлю літ. Ж, Ж-1 загальною площею 227,6 кв.м. (до складу якої входить котельня літ. Ж площею 53,4 кв.м. та автомайстерня з миїчними постами літ. Ж-1 площею 174,2 кв.м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є доведеною та обґрунтованою, тому зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Проте, судова колегія звертає увагу на те, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції послався на договір оренди від 14.04.2006 р. № 1323, укладеного між територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» та ФОП ОСОБА_7, предметом якого є склад літ. О, загальною площею 111,1 кв.м., розташований в АДРЕСА_1, та на додаткові угоди до договору оренди № 1323 від 14.04.2006 р., тобто, на договір, який не є підставою як первісного, так і зустрічного позовів у даній справі, що є грубим порушенням норм процесуального права.

Відповідно до абз. 6 п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Отже, рішення господарського суду підлягає залишенню в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою та судовою будівельно-технічною експертизою, яка проведена Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на рішення господарського суду Запорізької області від 22.04.2016 року у справі № 908/401/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 22.04.2016 року у справі № 908/401/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.В. Будко

Судді: Е.В. Сгара

Н.О. Мартюхіна