номер провадження справи 17/101/13-23/10/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.10.2017 Справа № 908/3990/13

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

Відомості про учасників процесу:

представник Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго ОСОБА_1, довіреність № 40 від 06.02.2017;

представник Запорізького державного підприємства „Радіоприлад ОСОБА_2, довіреність № 8 від 28.09.2017;

представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області ОСОБА_3, довіреність б/н від 01.06.2017;

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго на дії примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області у справі № 908/3990/13

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14; 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 26)

до Запорізького державного підприємства „Радіоприлад (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 3)

про стягнення боргу

за участю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6)

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 14.09.2017 від Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго надійшла скарга (вх. № 08-06/21706) на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області України з виконання наказу Господарського суду Запорізької області, виданого 29.04.2014 у справі № 908/3990/13, в якій заявник просить визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо прийняття постанови від 30.08.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу; постанову від 30.08.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП 44645960) щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області у справі №908/3990/13 про стягнення з ЗДП Радіоприлад на користь ВАТ Запоріжжяобленерго суми боргу у розмірі 347711,59 грн визнати недійсною.

ПАТ Запоріжжяобленерго мотивує скаргу тим, що у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області на виконанні перебувало виконавче провадження № 44645960 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 29.04.2014 по справі № 908/3990/13 про стягнення з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» на користь ПАТ Запоріжжяобленерго заборгованості у розмірі 347711,59 грн. 30.08.2017 державним виконавцем, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 37 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження», прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В оскаржуваній постанові зазначено «державним виконавцем вимогою від 17.08.2017р. зобов'язано стягувача звернутись до господарського суду із заявами про скасування ухвал суду від 26.10.2009р. та від 05.04.2011р. у справі № 26/48/09...». В обґрунтування прийняття постанови про повернення виконавчого документа, державний виконавець посилається на відсутність інформації щодо виконання вимоги, що на думку державного виконавця є перешкоджанням стягувачем проведенню виконавчих дій. Заявник зазначає, що фактично така підстава повернення не ґрунтується на жодній нормі ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження». Отже, в даному випадку виключно правом, а не обов'язком стягувача є звернення до суду з відповідними заявами, про які зазначено в постанові про повернення від 30.08.2017 та не може бути перешкодою у проведенні виконавчих дій. Такі дії державного виконавця на думку заявника є неправомірними, а постанова про повернення виконавчого документу стягувачу незаконною. Заявляє, що на сьогоднішній день державним виконавцем не вчинено всіх заходів, направлених на розшук майна боржника та звернення на нього стягнення, про що зокрема, зазначалося в постанові Вищого господарського суду України від 28.03.2017 у справі 26/48/09. Вимагаючи від ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснення заходів направлених на скасування ухвал суду від 26.10.2009 та 05.04.2011 державний виконавець фактично перекладає на стягувача виконання своїх посадових обовязків та відповідальність за невжиття в повному обсязі заходів, направлених на реальне виконання рішення суду, що є неприпустимим для державного службовця.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2017 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області скаргу призначено для розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.09.2017 скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні 10.10.2017.

02.10.2017 до суду від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшов відзив на скаргу, в якому державний виконавець проти скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні та зазначив, що ухвалою № 26/48/09 Господарського суду Запорізької області від 26.10.2009 задоволено клопотання боржника та заборонено підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника, що знаходяться на р/р 0754/643/840/979 в ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», м. Запоріжжя, МФО 313957, та заборонено примусове списання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами із зазначеного розрахункового рахунку. Ухвалою № 26/48/09 Господарського суду Запорізької області 05.04.2011 задоволено клопотання боржника та заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» (, адреса, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.3), що обліковується на балансі ЗДП «Радіоприлад», задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва. 17.08.2017 державний виконавець звернувся до стягувача ПАТ «Запоріжжяобленерго» з вимогою державного виконавця за вих. № 16523-7-03.4 від 17.08.2017 щодо звернення до господарського суду Запорізької області з відповідною заявою, з метою скасування встановлених ухвалами Господарського суду Запорізької області по справі № 26/48/09 від 26.10.2009 та від 05.04.2011 заборон органам державної виконавчої служби накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника. Станом на 30.08.2017 інформації, щодо виконання вимоги державного виконавця від ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надходило. 30.08.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 30.08.2017 та повернуто виконавчий документ на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго». Враховуючи вищевикладене, зазначає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2017 винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню. На підставі викладеного, просив відмовити в задоволенні скарги.

04.10.2017 до суду від ЗДП «Радіоприлад» надійшов відзиві на скаргу, в якому боржник проти задоволення скарги не заперечив та зазначив, що звернення до суду з відповідними заявами, про які зазначено в оскаржуваній постанові державного виконавця від 30.08.2017, є правом, а не обов'язком стягувача і не може бути перешкодою у проведенні виконавчих дій, а тому не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу. Також зазначає, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2011 року, поряд з іншим, заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП «Радіоприлад», що обліковуються на його балансі та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва. 25.04.2016 року своїм клопотанням Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області просив про скасування заходів забезпечення позову, а саме, скасування заборони органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП «Радіоприлад», що обліковуються на балансі державного підприємства-боржника та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва, вжитих ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2011 року у даній справі. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016 року у задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області відмовлено. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2016 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016 року у даній справі - без змін.

10.10.2017 в судовому засіданні була оголошена перерва до 31.10.2017.

31.10.2017 за клопотанням представників заявника, державного виконавця та боржника судове засідання здійснювалося без застосування фіксації процесу за допомогою технічних засобів.

Представник заявника в судовому засіданні 31.10.2017 відповів на поставлені судом питання та підтримав позицію, викладену у скарзі.

Представник боржника ЗДП «Радіоприлад» проти задоволення скарги не заперечив.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України відповів на поставлені судом питання, проти скарги заперечив.

Розглянувши матеріали справи та скарги, заслухавши пояснення представників стягувача, боржника та виконавчої служби, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Запорізького державного підприємства РАДІОПРИЛАД на користь Відкритого акціонерного товариства ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО 6076261,61 грн боргу за спожиту активну електричну енергію. Розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13 в частині стягнення 6076261,61 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію на 10 (десять) місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячно по 607626,16 грн, починаючи з травня 2014 року по лютий 2015 року включно. Стягнуто з Запорізького державного підприємства РАДІОПРИЛАД на користь Відкритого акціонерного товариства ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО 127762,01 грн боргу за обєми перетікання реактивної електроенергії, 151129,58 грн трьох процентів річних та 68820,00 грн судового збору. Розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13 в частині стягнення 347711,59 грн. (з яких: 127762,01 грн. боргу за обєми перетікання реактивної електроенергії, 151129,58 грн. трьох процентів річних та 68820,00 грн. судового збору) на 10 місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячно по 34771,16 грн, починаючи з травня 2014 року по лютий 2015 року включно. В частині позовних вимог про стягнення 30547,64 грн провадження у справі припинено.

На виконання вказаного судового рішення 29.04.2014 господарським судом Запорізької області видано відповідні накази.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 26/48/09 від 08.07.2009 за заявою ініціюючого кредитора ВАТ «Запоріжжяобленерго» Господарський суд Запорізької області порушив справу про банкрутство Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» за загальною процедурою. Цією ж ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 26/48/09 від 26.10.2009 задоволено клопотання боржника та заборонено підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника, що знаходяться на р/р 0754/643/840/979 в ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», м. Запоріжжя, МФО 313957, та заборонено примусове описання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами із зазначеного розрахункового рахунку.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 26/48/09 від 05.04.2011 задоволено клопотання боржника та заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» (, адреса, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.3), що обліковується на балансі ЗДП «Радіоприлад», задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва.

09.09.2014 державним виконавцем Комунарського відділу Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44645960 щодо примусового виконання наказу № 908/3990/13 від 29.04.2014 про стягнення з боржника суми боргу 347711,59 грн, згідно з якою боржнику надано строк для добровільного виконання до 16.09.2014.

25.09.2014 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 виконавче провадження № 44645960 прийнято до примусового виконання.

17.08.2017 державний виконавець звернувся до стягувача - ПАТ «Запоріжжяобленерго» з вимогою (вих. № 16523-7-03.4) щодо звернення до господарського суду Запорізької області з відповідною заявою, з метою скасування встановлених ухвалами Господарського суду Запорізької області по справі № 26/48/09 від 26.10.2009 та від 05.04.2011 заборон органам державної виконавчої служби накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника.

30.08.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 44645960, на підставі п.4 ч.1 ст. 37 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» .

В оскаржуваній постанові зазначається, що вимогою державного виконавця від 17.08.2017 стягувача зобов'язано звернутись до Господарського суду із заявами про скасування ухвал суду від 26.10.2009 та від 05.04.2011 у справі № 26/48/09. На обґрунтування прийняття постанови про повернення виконавчого документа державний виконавець посилається на відсутність інформації щодо виконання вимоги, що, на думку державного виконавця, є перешкоджанням проведення виконавчих дій стягувачем.

Дослідивши матеріали справи та оскаржувану постанову державного виконавця, господарський суд вважає дії державного виконавця неправомірними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.74 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Згідно мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 №16-пр/2009 виконання всіма субєктами правовідносин приписів, викладених у рішенні суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно із ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обовязковість виконання судових рішень є обовязковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невідємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17 травня 2005р. у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з вимогами ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який, у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та підлягає виконанню державною виконавчою службою.

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 1 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому ОСОБА_4, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим ОСОБА_4, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього ОСОБА_4 та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього ОСОБА_4 підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 37 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Як вже було зазначено, 17.08.2017 державний виконавець звернувся до стягувача - ПАТ «Запоріжжяобленерго» з вимогою щодо звернення до господарського суду Запорізької області з заявою про скасування встановлених ухвалами Господарського суду Запорізької області по справі № 26/48/09 від 26.10.2009 та від 05.04.2011 заборон органам державної виконавчої служби накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника. 30.08.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 44645960 на підставі п.4 ч.1 ст. 37 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження». В постанові про повернення державний виконавець посилається на відсутність інформації щодо виконання вимоги стягувачем щодо звернення до суду, що є перешкоджанням проведення виконавчих дій стягувачем.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Згідно ч.1 ст. 6 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» передбачено, що Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 18 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим ОСОБА_4 заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому вищевказані норми наділяють державного виконавця досить широким колом повноважень для своєчасного виконання рішень. Зокрема, державний виконавець має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, суб'єктів господарювання; вимагати від посадових осіб боржників - юридичних осіб, падання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» не передбачають обов'язку стягувача звертатися до суду з певними вимогами, про які зазначає державний виконавець в своїй вимозі.

Суд звертає увагу, що в статті 19 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» чітко визначено, які саме права і обов'язки мають сторони та інші учасники виконавчого провадження. Проте, серед обов'язків стягувача, визначених ОСОБА_4 «Про виконавче провадження», не передбачено такого обов'язку, якого вимагає від стягувача державний виконавець.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, та не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковими для неї.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм законодавства суд приходить до висновку, що звернення до суду з відповідними заявами, про які зазначено в оскаржуваній постанові державного виконавця від 30.08.2017, є правом, а не обов'язком стягувача, а не вчинення стягувачем вказаних дій не може бути перешкодою у проведенні виконавчих дій, а тому не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, суд враховує, що ухвалою Господарського суду Запорізької області у справы № 26/48/09 від 05.04.2011 року, поряд з іншим, заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП "Радіоприлад", що обліковуються на його балансі та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва.

25.04.2016 року в клопотанні Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області просив про скасування заходів забезпечення позову, а саме, скасування заборону органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП «Радіоприлад», що обліковуються на балансі державного підприємства-боржника та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва, вжитих ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2011 року у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016 року у задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2016 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016 року у даній справі - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.03.2017 касаційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016 року у даній справі - без змін. В постанові ВГСУ зазначено: «органом державної виконавчої служби не доведено належними та достатніми доказами неможливості примусового виконання виконавчих документів щодо боржника без звернення стягнення на основні фонди та оборотні засоби, що використовуються у господарській діяльності боржника».

Вище наведені фактичні обставини у їх сукупності свідчать про відсутність правових підстав для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 44645960 від 30.08.2017 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області у справі № 908/3990/13 від 29.04.2014 про стягнення з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» на користь ПАТ Запоріжжяобленерго заборгованості у розмірі 347711,59 грн (127762,01 грн боргу за обєми перетікання реактивної електроенергії, 151129,58 грн трьох процентів річних та 68820,00 грн судового збору).

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Виходячи з викладеного, суд вважає доведеними скаржником підстави для задоволення скарги про визнання дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 44645960 від 30.08.2017 неправомірними та визнання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 44645960 від 30.08.2017 недійсною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86,121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з виконання наказу, виданого Господарським судом Запорізької області 29.04.2014 у справі № 908/3990/13 в повному обсязі.

Визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №44645960 від 30.08.2017 неправомірними.

Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2017, видану у виконавчому провадженні № 44645960, з виконання наказу Господарського суду Запорізької області у справі № 908/3990/13 від 29.04.2014 про стягнення з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» на користь ПАТ Запоріжжяобленерго заборгованості у розмірі 347711,59 грн.

Суддя О.В. Ярешко