КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" жовтня 2017 р. Справа №910/15792/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Буравльова С.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛСІ"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 25.07.2017

у справі № 910/15792/14

господарського суду міста Києва

за позовом ОСОБА_2

до 1) ОСОБА_3,

2) Компанії Brаdwin Trading Limited (Бредвін Трейдінг Лімітед),

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра-2000",

4) Головного територіального управління юстиції у місті Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛСІ"

про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства, переведення прав покупця та скасування державної реєстрації змін до статуту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.07.2017 у справі №910/15792/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛСІ" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 25.07.2017 у справі №910/15792/14, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Компанії Brаdwin Trading Limited (Бредвін Трейдінг Лімітед), Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра-2000", Головного територіального управління юстиції у місті Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛСІ" про переведення прав і обов'язків покупця за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА 2000» в розмірі 75,2701% від 13.07.2013. Припинити провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА 2000», оформлених протоколом від 30.07.2013.

Крім того, скаржником було подане клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки ТОВ «ЛІРА 2000» не володіє такими грошовими коштами та не має нових надходжень від контрагентів, господарську діяльність не веде, тому останній враховуючи його скрутне становище не може наразі заплатити судовий збір.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд встановив, що вона не може бути прийнята до розгляду з огляду на те, що скаржником не дотримано вимог розділу XII ГПК України.

За вимогами ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Розглянувши заявлене клопотання (заяву) про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що клопотання заявника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, враховуючи положення ст. 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції на дату подання апеляційної скарги, заявник повинен був сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 25.07.2017 у справі №910/15792/14 у розмірі 83 067,60 грн (75 516,00*110%).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Відтак, у розумінні приписів норм закону, відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин та є правом суду, а не обов'язком.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів зазначає, що у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Отже, за вимогами ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Проте, до апеляційної скарги взагалі не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За таких обставин, апеляційна скарга повертається заявникові.

Водночас, судова колегія зазначає, що згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛСІ" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі №910/15792/14 з доданими до неї документами повернути Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛСІ".

3. Матеріали справи №910/15792/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді Ю.Л. Власов

С.І. Буравльов