УХВАЛА

25.10.2017Справа № 910/5809/15-г

За заявою державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гусєва О.О.

про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником

у справі №910/5809/15-г за позовом Приватного підприємства "Фреш Лайн"

до відповідача Державної адміністрації залізничного транспорту України

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства "Український державний розрахунковий центр міжнародних перевезень"

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства "Український транспортно-логістичний центр"

про стягнення 4 268 624,14 грн.

Суддя М.М. Якименко

Представники сторін:

від заявника:Гусєв О.О. - за довіреністю № б/н від 31.03.2017 року;
від позивача (стягувача):Денисова О.В. - за довіреністю №б/н від 22.03.2017 року;
від відповідача (боржника):Щербина В.М. - за довіреністю №4 від 25.11.2016 року;
від третьої особи-1:Сенько Р.М. - за довіреністю № ЄРЦ -7/4337-Ю від 22.08.2017 року;
від третьої особи-2:не з'явились.
від ПАТ "Українська залізниця": Даховський М.А. - за довіреністю №У/3-04/106-17 від 03.02.2017 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.04.2017 року на примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2016 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року, яка набрала законної сили 04.04.2017року, Господарським судом міста Києва видано наказ про стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ) на користь Приватного підприємства "Фреш Лайн" (01133, м. Київ, ВУЛ.ЩОРСА, будинок 29; ) 4 268 624 (чотири мільйони двісті шістдесят вісім тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 14 коп. - заборгованості, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Через канцелярію Господарського суду міста Києва від державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гусєва О.О. надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 року розгляд заяви призначено на 19.09.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 року розгляд заяви відкладено на 18.10.2017 року, а також витребувано у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" () та Державної адміністрації залізничного транспорту України () передавальний Акт Державної адміністрації залізничного транспорту України, де зазначено що все майно, права та обов'язки Державної адміністрації залізничного транспорту України після реорганізації шляхом злиття переходить до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 року відкладено розгляд заяви на 25.10.2017 року та: повторно витребувано у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" () передавальний Акт Державної адміністрації залізничного транспорту України, де зазначено що все майно, права та обов'язки Державної адміністрації залізничного транспорту України після реорганізації шляхом злиття переходить до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", повторно витребувано у Державної адміністрації залізничного транспорту України () передавальний Акт Державної адміністрації залізничного транспорту України, де зазначено що все майно, права та обов'язки Державної адміністрації залізничного транспорту України після реорганізації шляхом злиття переходить до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

В судовому засіданні 25.10.2017 року представники заявника та позивача (стягувача) підтримали позовну заяву та просили суд її задовольнити, представники відповідача (боржника) та третьої особи-1 заперечували проти задоволення заяви.

Розглянувши подані матеріали заяви в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження". (Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України № 6/408 від 05.10.2004 року).

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 2 червня 2016 року №1404-VIII) у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як зазначено в п. 47 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.09.2009 р. № 01-08/530 заміна однієї з сторін у виконавчому провадженні її правонаступником здійснюється господарським судом шляхом винесення відповідної ухвали, новий наказ при цьому не видається.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначається, що статтею 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні цієї норми Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права.

У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В інформаційному листі від 29.09.2009 року №01-08/530 Вищий господарський суд України роз'яснив, що, враховуючи приписи ст. 25 ГПКУ та ч. 5 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», заміна однієї зі сторін у виконавчому провадженні її правонаступником здійснюється господарським судом шляхом винесення відповідної ухвали; новий наказ при цьому не видається.

В обґрунтування заяви про заміну сторони її правонаступником заявник послався на те, що Державна адміністрація залізничного транспорту України перебуває в стані припинення, а її правонаступником є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця.

Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23 лютого 2012 року № 4442-VI (далі по тексту - Закон № 4442-VI) визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі (далі - Товариство).

Зазначений Закон містить наступні положення.

Утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту).

Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Вищим органом Товариства є загальні збори. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України.

Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Комісія з утворення Товариства у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту Товариства для подання Кабінетові Міністрів України. Зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту.

Розмір статутного капіталу Товариства визначається під час його утворення згідно із зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.

Частиною 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону №4442-VI встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що спеціальним Законом №4442-VI визначено пріоритет у застосуванні його норм, а саме: утворення товариства залізничного транспорту загального користування відбувається за рішенням Кабінету Міністрів України, який, крім іншого, виконує функції загальних зборів Товариства.

Відповідно до Закону №4442-VI та на виконання його вимог Постановою №200 утворено ПАТ «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

До переліку, наведеного у зазначеному додатку, включено й Державну адміністрацію залізничного транспорту України.

За змістом п. 5 Постанови № 200 Міністерству інфраструктури доручено вжити заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1.

У межах своїх повноважень та на часткову зміну п. 5 Постанови № 200 Кабінет Міністрів України 12 листопада 2014 року прийняв Постанову №604, якою установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до п. 5 зазначеної Постанови, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 цієї Постанови.

Згідно з п. 2 Постанови № 604 комісії з утворення ПАТ «Українська залізниця» разом із Міністерством інфраструктури після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції доручено провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Статут ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з п.п. 1, 2 Статуту ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону № 4442-VI, Постанови № 200; Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (п. 12 Статуту).

Товариство має у власності майно, внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження цим майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (п.п. 20, 21 Статуту).

Відповідно до п.п. 25, 26, 53, 54 Статуту засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно Товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу Товариства, здійснює Товариство. Єдиним акціонером Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Вищим органом є загальні збори акціонерів. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Функції вищого органу, які передбачені законодавством, цим Статутом, а також внутрішніми документами Товариства, крім функцій, зазначених у п. 56 цього Статуту, здійснюються Кабінетом Міністрів України одноосібно.

Державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що Державна адміністрація залізничного транспорту України перебуває у стані припинення, проте запис про припинення у реєстрі відсутній. Крім того, в Реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено Державну адміністрацію залізничного транспорту України. Водночас, у цьому Реєстрі наведено інформацію про здійснення зв'язку з юридичною особою, зокрема відомості про те, що правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» щодо Державної адміністрації залізничного транспорту України настає згідно з Постановою № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Із комплексного аналізу зазначених норм права та установлених судом дійсних обставин справи можна дійти висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка здійснює на підставі цього Закону від імені держави функції вищого органу управління Товариством.

Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно Державної адміністрації залізничного транспорту України визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов'язують перехід прав і обов'язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника (алогічної правової позиції притримується Верховний суд України у постанові від 08.02.2017 року №3-1586гс16).

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що Державна адміністрація залізничного транспорту України не ліквідована, а перебуває лише в статусі припинення, в зв'язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 25, 86 ГПК України, Господарський суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гусєва О.О. - відмовити.

Суддя М.М. Якименко