УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

27.10.2017Справа №910/18725/17

Суддя Демидов В.О., розглянувши

позовну заяву1) ОСОБА_1 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-поліграфічне Підприємство «Оберіг»
до1) Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві 2) Державного підприємства «Сетам» 3) ОСОБА_2
провизнання електронних торгів та протоколу недійсними, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення та повернення нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-поліграфічне Підприємство «Оберіг» звернулись до господарського суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, Державного підприємства «Сетам» та ОСОБА_2 про визнання електронних торгів та протоколу недійсними, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення та повернення нерухомого майна.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності відмови у прийнятті позовної заяви на підставі пункту 1 частини 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України, так як заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Таким чином, господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Такими особами зокрема є кредитори у справі про банкрутство або якщо спір має ознаки корпоративного.

Проте, пред'явлені позовні вимоги не мають ознак корпоративного спору, а фізична особа ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть бути стороною в господарському процесі у спорі про визнання електронних торгів та протоколу недійсними, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення та повернення нерухомого майна, отже в даному випадку суб'єктний склад осіб, не відповідає пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, та відповідно до статтей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України даний спір не підвідомчий господарським судам.

За таких обставин, суд відмовляє у прийнятті до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-поліграфічне Підприємство «Оберіг» до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, Державного підприємства «Сетам» та ОСОБА_2 про визнання електронних торгів та протоколу недійсними, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення та повернення нерухомого майна.

З урахуванням вищенаведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-поліграфічне Підприємство «Оберіг» до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, Державного підприємства «Сетам» та ОСОБА_2 про визнання електронних торгів та протоколу недійсними, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення та повернення нерухомого майна.

Суддя В.О. Демидов