ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2017 р.Справа № 916/2061/17

За позовом: Приватного підприємства „Нора

до відповідача: Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунального підприємства „Фонтанської сільської ради „Фонтанський ринок

про визнання права постійного користування земельною ділянкою

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності від 13.09.2016р.; ОСОБА_2, згідно довіреності від 13.09.2016р.

від відповідача: ОСОБА_3 згідно довіреності від 03.01.17р.

від третьої особи: не з`явився

В судовому засіданні 31.10.2017р. приймали участь представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності від 13.09.2016р.; ОСОБА_2, згідно довіреності від 13.09.2016р.

від відповідача: ОСОБА_3 згідно довіреності від 03.01.17р.;

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: про визнання права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:2622, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Семенова,62, за ПП „Нора.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, подав заяву від 14.09.2017р. за вх.№19901/17, письмові пояснення від 18.10.2017р. за вх.№22226/17, в яких зазначає, що 31.01.1998р. Фонтанською сільською радою народних депутатів прийнято рішення №4/15-ХХII про передачу в постійне користування ПП „Нора земельної ділянки, площею 0,3056га, для розміщення та реконструкції торгової площі в с. Фонтанка. 09.03.1998р. ПП „Нора видано державний акт I-ОД №001314 на право постійного користування вказаною земельною ділянкою, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №21. Арбітражним судом Одеської області від 07.05.1998р. винесено рішення, яке набрало законної сили, по справі №17-6/2468 за позовом ПП „Нора до Фонтанської сільської ради народних депутатів про визнання недійсним рішення Фонтанської сільської ради №22-ХХIII від 28.12.1998р., яким позов задоволено, визнано недійсним рішення Фонтанської сільської ради №22-ХХIII від 28.12.1998р. „Про розгляд протесту прокурора на рішення Фонтанської сільської ради народних депутатів №4/15-ХХII від 31.01.1998р.. Крім того, позивач вказує, що рішенням Арбітражного суду Одеської області по справі №17-6/2468 встановлено факти розроблення сільрадою проекту, який отримав всі необхідні погодження, затвердження генерального плану с. Фонтанка у 1990 році та змін до нього у 1995році, а також факт здійснення сільрадою розміщення і відводу земельної ділянки ПП „Нора у 1998 році. Такі обставини, що встановлені названим судовим рішенням, позивач вважає такими, що не потребують доведення. Також позивач вказує, що у 2009 році на замовлення ПП „Нора, ТОВ „Діва інвест ЛТД була виготовлена технічна документація та присвоєно земельній ділянці кадастровий номер :02:001:2622. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2011р. по справі №9/17-2461-2011 скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2011р., яким визнано недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою I-ОД №001314. Так, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013р. по справі №1570/2743/2012 зобовязано Відділ Держкомзему у Комінтернівському районі скасувати державну реєстрацію державного акту серії I-ОД №001314 на право постійного користування земельною ділянкою. Підсумовуючи наведене, позивач вказує, що незважаючи на скасування державної реєстрації державного акту, на сьогоднішній день рішення №4/15-ХХII від 31.01.1998р. Фонтанської сільської ради народних депутатів про передачу в постійне користування ПП „Нора земельної ділянки, площею 0,3056га, для розміщення та реконструкції торгової площі в с. Фонтанка є чинним, ні ким не оспореним та не скасованим, державний акт I-ОД №001314 також є чинним та не скасований, у звязку з чим позивач вважає наявним у себе права на користування спірною земельною ділянкою, за умови ще й того, що з 1998р. до цього часу сплачує земельний податок за неї.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 27.10.2017р., де вказує, що позивач не довів наявність у нього правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, так як вона передана позивачу у постійне користування в порушення чинного законодавства та встановленої процедури, не з волі органу, який відповідно до закону уповноважений розпоряджатися такими землями, так як рішення №4/15-ХХII від 31.01.1998р. про передачу позивачу у постійне користування земельної ділянки було підроблене, що встановлено в ході розслідування кримінальної справи №1-349/2010 та у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 01.10.2013р. по справі №1570/2743/2012. У звязку із скасуванням Відділом Держкомзему у Комінтернівському районі на підставі постанови ОАГС від 01.10.2013р. державної реєстрації державного акту I-ОД №001314, Фонтанською сільською радою 29.08.2014р. прийнято рішення №930-VI про прийняття у комунальну власність вказаної земельної ділянки. 24.02.2015р. право постійного користування земельною ділянкою зареєстровано за територіальною громадою с. Фонтанка в особі Фонтанської сільської ради. Крім того, відповідач вказує, що рішенням Господарського суду Одеської області від 20.11.2015р., яке залишене без змін апеляційною та касаційною інстанціями, по справі №916/2075/15 відмовлено у задоволенні позову ПП „Нора про визнання нечинним рішення Фонтанської сільської ради №930-VI від 29.08.2014р., так як встановлено законність набуття відповідачем у власність вказаної земельної ділянки. Зазначені факти, що знайшли відображення у судових рішеннх по справі №916/2075/15, відповідач вважає преюдиційними по відношенню до даної справи. В подальшому рішенням Фонтанської сільської ради №233-VII від 15.04.2016р. спірну земельну ділянку передано у постійне користування КП „Фонтанської сільської ради „Фонтанський ринок, право якого пройшло державну реєстрацію, законність якої підтверджено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р. по справі №815/4937/16. Через чинність рішень сільської ради про передачу спірної земельної ділянки у комунальну власність та подальше передання її у постійне користування КП „Фонтанський ринок відповідач вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту своїх прав шляхом визнання права постійного користування земельною ділянкою.

Клопотання сторін від 14.09.2017р. за вх.№19926/17 про відкладення розгляду справи, від 31.10.2017р. за вх.№23148/17 про долучення документів до справи були судом задоволені.

Ухвалою суду від 18.10.2017р., за клопотанням позивача від 18.10.2017р. за вх.№2-5491/17, згідно ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 02.11.2017р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне:

31.01.1998р. Фонтанською сільською радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області винесено рішення №4/15-ХХII, яким надано земельну ділянку в постійне користування ПП „Нора для розміщення базарної площі загальною площею 0,4га, згідно проекту.

На підставі вказаного рішення 09.03.1998р. ПП „Нора видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою №001314, відповідно до якого підприємство стало користувачем 0,3056га землі для розміщення та реконструкції торгової площі в с.Фонтанка.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 10.04.2014р. право користування земельною ділянкою площею 0,3056га було зареєстроване за ПП „Нора.

На підтвердження проведення оплати податку на землю позивач подав квитанції від 15.02.2007р., від 14.09.2006р., акти звірки розрахунків з бюджетом від 16.06.2006р.

Рішенням Арбітражного суду Одеської області від 07.05.1999р. по справі №17-6/2468 за позовом ПП „Нора до Фонтанської сільської ради народних депутатів визнано недійсним рішення Фонтанської сільської ради №22-ХХIII від 28.12.1998р. „Про розгляд протесту прокурора на рішення Фонтанської сільської ради №4/5-ХХII від 31.01.1998р.". Постановою Арбітражного суду Одеської області в порядку нагляду від 18.08.1999р. по справі №17-6/2468 протест прокурора Одеської області відхилено, рішення Арбітражного суду Одеської області від 07.05.1999р. залишено в силі.

До справи позивачем подано копію постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.09.2010р. по справі №1-349/2010, якою встановлено, що рішення сесії Фонтанської сільської ради №4/15-ХХII від 31.01.1998р. не приймалось. Згідно постанови 14.09.2010р. по справі №1-349/2010 ОСОБА_4 підробив рішення сесії Фонтанської сільської ради №4/15-ХХII від 31.01.1998р. про передачу у постійне користування ПП „Нора земельної ділянки площею 4,0га для розміщення ринкової площі у с. Фонтанка, підписав його та скріпив печаткою сільської ради. Однак, Комінтернівський районний суд Одеської області провадження по кримінальній справі припинив та звільнив ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у звязку зі сплином строків давності.

Так, з огляду на положення ст.35 ГПК України, суд вважає встановленими Рішенням Арбітражного суду Одеської області від 07.05.1999р. по справі №17-6/2468 факти того, що на спірну земельну ділянку виготовлено проект її відведення, який погоджено у відповідності до діючого на той час законодавства, встановлення меж цієї земельної ділянки в натурі згідно акту від 26.02.1998р.

27.10.2011р. по справі №9/17-2461-2011 за позовом Прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області до ПП „Нора, за участю третьої особи - Відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області, Одеський апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2011р., яким визнано недійсним державний акт I-ОД №001314, та припинив провадження у справі. При цьому, апеляційний господарський суд послався на те, що суд, за умови відмови на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України місцевим судом раніше у прийнятті названого позову прокурора згідно ухвали від 04.04.2011р. №11/17-2011-422 не мав права порушувати за таким позовом справу з огляду на п.2.3. Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 02.02.2010 р. №04-06/15 "Про практику застосування господарськими судами земельного законодавства", відповідно до якого вимога про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, як правило, заявляється як відновлення права з наслідками, передбаченими законодавством, а тому вирішення такого питання є похідним від встановлення права власності (права користування) спірною земельною ділянкою. Отже, при визнанні недійсним рішення, розпорядження, угоди, тощо, на підставі якої виданий акт, останній підлягає поверненню органу, що його видав (пункт 3.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999р. №43). З урахуванням цього визнання акта незаконним у судовому порядку не вимагається. Оцінка цих обставин має міститись не в резолютивній, а в мотивувальній частині рішення.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013р. по справі №1570/2743/2012 за позовом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області до Відділу Держкомзему в Комінтернівському районі Одеської області, за участю третьої особи ПП «Нора» зобовязано Відділ Держкомзему у Комінтернівському районі скасувати державну реєстрацію державного акта серії І-ОД №001314 на право постійного користування землею площею 0,3056га для розміщення та реконструкції торгової площі в с.Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, який виданий Приватному підприємству «Нора» 09.03.1998р.

Так, Одеським апеляційним адміністративним судом у постанові від 01.10.2013р. встановлено наступне: „...З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що на підтвердження доводів викладених у постанові Комінтернівського районного суду від 14.09.2010, судом першої інстанції витребувано матеріали кримінальної справи та досліджено їх у судовому засіданні, де депутати сільської ради і сільський голова зазначали, що рішення сесії сільської ради про передачу ПП «Нора» в постійне користування земельної ділянки не приймалось. На підтвердження доводів викладених у показах свідків та обвинуваченого по кримінальній справі, судом першої інстанції викликано у судове засідання наведених свідків. У судовому засіданні суду першої інстанції свідки підтвердили доводи Фонтанської сільської ради при розгляді адміністративної справи, що рішення сесії Фонтанської сільської ради про передачу у постійне користування земельної ділянки не приймалось. Колегія суддів звертає увагу на те, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ПП «Нора» виданий на підставі встановленого судом факту - не існуючого рішення сесії, та фіктивних документів.....

У розумінні ч.3 ст.35 ГПК України преюдиціального значення для справи №916/2061/17 набуває встановлений Одеським апеляційним адміністративним судом у постанові від 01.10.2013р. №1570/2743/2012 факт того, що рішення сесії Фонтанської сільської ради про передачу у постійне користування земельної ділянки ПП „Нора не приймалось.

Рішенням Фонтанської сільської ради №930-VI від 29.08.2014р. прийнято у комунальну власність територіальної громади с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області земельну ділянку площею 0,3056га, кадастровий номер :02:001:2622, розташовану за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада в межах населеного пункту (категорія земель землі житлової та громадської забудови, цільове призначення будівництво та обслуговування будівель торгівлі).

Згідно рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №233-VII від 15.04.2016р. передано у постійне користування КП „Фонтанської сільської ради „Фонтанський ринок земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:2622, загальною площею 0,3056га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на території с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області (в межах населеного пункту).

Подана до справи Інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15.09.2016р. та Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна від 30.10.2017р. №101896232, ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34062262 від 24.02.2015р., №34067607 від 24.02.2015р. вказують на те, що спірна земельна ділянка належить на праві власності Фонтанській сільській раді Комінтернівського району Одеської області, а право постійного користування нею зареєстроване за КП Фонтанської сільської ради „Фонтанський ринок.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.03.2016р. по справі №916/2075/15 за позовом ПП „Нора до Фонтанської сільської ради, за участю третіх осіб Відділу Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області, СК „Торгівельно-закупівельний кооператив „Фонтанський було залишено без змін постанову ОАГС від 21.01.2016р. та рішення Господарського суду Одеської області від 20.11.2015р. про відмову у позові про визнання частково нечинним рішення №930-VI від 29.08.2014р., в частині прийняття у комунальну власність територіальної громади с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області земельної ділянки площею 0,3056га, кадастровий номер :02:001:2622, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, в межах населеного пункту с. Фонтанка.

Так, у постанові ВГСУ 23.03.2016р. по справі №916/2075/15 вказано: „...При цьому судами на підставі наданих доказів встановлено, що рішення сесії від 31.01.1998р. №4/15-ХХІІ, на підставі якого спірна земельна ділянка була передана в постійне користування позивачу, було підроблене, тобто, його не існувало, сесія сільської ради 31.01.1998р. не проводилась і рішення про передачу права постійного користування позивачем землею не приймалося, отже, відповідач не розпоряджався і не надавав в будь-яке користування позивачу спірну земельну ділянку. Таким чином позивач не набув у встановленому законом порядку права користування вказаною земельною ділянкою....

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р. по справі №815/4937/16 за позовом ПП „Нора до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача КП „Фонтанської сільської ради „Фонтанський ринок, Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області відмовлено у задоволенні позову ПП „Нора про зобовязання приватного нотаріуса скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:2622, загальною площею 0,3056га, розташовану за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада за КП „Фонтанської сільської ради „Фонтанський ринок.

Проаналізувавши обставини справи та правові позиції сторін, суд дійшов висновку про неправомірність заявлених позивачем позовних вимог з врахуванням наступних положень чинного законодавства.

Згідно п.п.1, 2, 5, 6 ч.1 ст.9 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. (в редакції станом на 09.03.1998р.) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; ведення земельно-кадастрової документації; погодження проектів землеустрою.

Відповідно до ч.1 ст.19 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. (в редакції станом на 09.03.1998р.) сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Як передбачали положення ч.1 ст.22 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. (в редакції станом на 09.03.1998р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

За положеннями ч.1 ст.23 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. (в редакції станом на 09.03.1998р.) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до ст.141 ЗК України (2001р.) підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Згідно п.6 Перехідних положень ЗК України (2001р.) громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. При переоформленні права постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду строк оренди визначається селянським (фермерським) господарством відповідно до закону. При цьому розмір орендної плати за земельні ділянки не повинен перевищувати розміру земельного податку.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.92 ЗК України (2001р.), право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; заклади освіти незалежно від форми власності; співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

За положеннями ч.1 ст.10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Таким чином, як на підставу позовної вимог про визнання права постійного користування позивач послався на рішення Фонтанської сільської ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області №4/15-ХХII від 31.01.1998р. про надання ПП „Нора у постійне користування земельної ділянки площею 0,4 га, на підставі якого видано державний акт I-ОД №001314 від 09.03.1998р.

Також, вимога позивача ґрунтується на рішенні Арбітражного суду Одеської області від 07.05.1999р. у справі №17-6/2468. З підстав чого суд зазначає, про те, що відсутні підстави вважати доведеним рішенням Арбітражного суду Одеської області від 07.05.1999р. у справі №17-6/2468 факт правомірності набуття ПП „Нора права користування спірною земельною ділянкою, у зв'язку з тим, що докази, виявлені при розслідуванні кримінальної справи №1-349/2010 були відсутні при розгляді справи арбітражним судом, а саме: сесія сільської ради 31.01.1998р. не проводилась і рішення про передачу права постійного користування землею Приватному підприємству „Нора не приймалося.

Крім того, факт того, що рішення №4/15-ХХII від 31.01.1998р. не приймалось також встановлено Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013р. по справі №1570/2743/2012, який досліджував матеріали кримінальної справи №1-349/2010 та опитував свідків. Вказані обставини для справи №916/2061/17 набувають преюдиціального значення в силу ч.3 ст.35 ГПК України.

При цьому, суд не вбачає, що постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2011р. по справі №9/17-2461-2011 встановлено законність державного акту I-ОД №001314, оскільки апеляційний господарський суд керувався тим, що згідно п.2.3. Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 02.02.2010 р. №04-06/15 "Про практику застосування господарськими судами земельного законодавства" визнання державного акту у судовому порядку не вимагається, так як визначальним у цьому випадку є чинність, законність рішення органу місцевого самоврядування.

Таким чином, за умови того, що рішення №4/15-ХХII від 31.01.1998р. Фонтанською сільською радою не приймалось, у позивача не настало правових підстав для отримання державного акту I-ОД №001314 на право постійного користування земельною ділянкою, у звязку з чим вказаний акт, наявний у позивача, не слугує доказом набуття позивачем у постійне користування спірної земельної ділянки.

Одночасно, як свідчать рішення Фонтанської сільської ради №930-VI від 29.08.2014р., №233-VII від 15.04.2016р. земельну ділянку, що є предметом спору у даній справі, прийнято до комунальної власності Фонтанської сільської ради та передано у постійне користування КП „Фонтанської сільської ради „Фонтанський ринок, вказані права на неї пройшли державну реєстрацію, законність названих рішень підтверджена постановою Вищого господарського суду України від 23.03.2016р. по справі №916/2075/15, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р. по справі №815/4937/16.

Між тим, факт оплати позивачем земельного податку в 2006, 2007р.р. за спірну земельну ділянку не створює для нього підстав щодо набуття цієї земельної ділянки у постійне користування.

Враховуючи викладене, позивач не довів суду належними доказами наявність у нього права користування земельною ділянкою площею 0,3056га, кадастровий номер :02:001:2622, розташованою за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада в межах населеного пункту, з підстав чого його позовна вимога про визнання права користування цією земельною ділянкою задоволенню судом не підлягає.

При цьому, суд не погоджується із позицією відповідача щодо того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту у вигляді визнання права, з огляду на наступні положення законодавства.

Так, згідно ч.ч.1, 2, п.а) ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав.

Отже, для осіб, які вважають своє право оспорюваним, мають право обрати такий спосіб судового захисту, як визнання права.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи недоведеність та необґрунтованість позовних вимог позивача, суд у їх задоволенні відмовляє у повному обсязі.

Згідно ст.ст.44, 49 ГПК України витрати позивача зі сплати судового збору за розгляд судом даного позову в сумі 1600грн. відносяться за рахунок платника.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству „Нора у задоволенні позову повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2017 р.

Суддя І.А. Малярчук