Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "31" жовтня 2017 р. Справа № 906/720/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Житомир)

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Український інститут конопель" (с. Станишівка Житомирського району Житомирської області)

про стягнення 14 194,61 грн

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Український інститут конопель" 14 194,61 грн, з яких: 13 515,30 грн пені, нарахованої за договором про надання послуг від 15.04.2016 за період за 16.08.2016 по 08.02.2017 згідно п. 11 цього договору та 679,31 грн 3% річних, обрахованих за період з 15.11.2016 по 08.02.2017. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 3 220,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані рішенням господарського суду Житомирської області від 28.11.2016 у справі №906/912/16 яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український інститут конопель" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 96365,43 грн заборгованості за договором про надання послуг від 15.04.2016, 718,71 грн 3 % річних, нарахованих за період з 16.08.2016 по 14.11.2016,1456,26 грн судового збору та 10000,00 грн витрат з оплати послуг адвоката. На виконання даного рішення суду відповідач лише 09.02.2017 згідно платіжного доручення №403 сплатив суму заборгованості, яка була зафіксована в цьому рішенні суду.

Позивач в судове свого представника не направив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотанням від 29.09.2017 представник позивача просив суд розглянути справу №906/720/17 за наявними у справі документами.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свого представника в судове засідання не направив.08.09.2017 та 30.10.2017 на адресу суду повернулись ухвали, які надсилались відповідачу рекомендованими листами з повідомленням з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне та можливе прийняти рішення у справі за відсутності представника відповідача, за наявними в ній матеріалами (відповідно до ст.75 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач/виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Український інститут конопель" (відповідач/клієнт) договору про надання послуг від 15.04.2016 (далі - договір, а. с. 8 - 10), виконавець зобов'язався надати клієнту послуги з пошуку партнера для проведення інвестиційної діяльності в сфері товарного сільськогосподарського виробництва для вирощування сільськогосподарської культури "Коноплі" (Cannabis) сорту "Гляна", "Золотоніські 15" і "Глесія"; консультування з розроблення технологічної карти вирощування, технології вирощування та переробки сільськогосподарської культури "Коноплі" (Cannabis).

Відповідно до п. 2.1 договору, послуги повинні бути надані протягом двадцяти діб з дня підписання цього договору.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що підтвердженням надання послуг клієнту належної якості та в повній мірі є акт, який виконавець надає клієнту протягом трьох робочих днів після завершення надання послуг за цим договором.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору від 15.04.2016, позивачем було надано відповідачу контакти відповідальних осіб потенційного партнера для проведення інвестиційної діяльності в сфері товарного сільськогосподарського виробництва для вирощування сільськогосподарської культури "Коноплі" (Cannabis) сорту "Гляна", "Золотоніські 15" і "Глесія" - товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська аграрна група" () для обговорення умов та порядку укладення інвестиційного договору; технологічна карта вирощування сільськогосподарської культури "Коноплі" (Cannabis); усні консультації та обговорення з технології вирощування та переробки сільськогосподарської культури "Коноплі" (Cannabis).

04.05.2016 між сторонами договору було складено та підписано акт про надання послуг на суму договірної ціни на послуги у розмірі 402667,32 грн, що за офіційним обмінним курсом Національного банку України гривні до долару США на 15.04.2016 склало 15700,00 доларів США. Згідно з актом клієнт задоволений якістю та терміном наданих послуг і не має жодних претензій до виконавця..

Пунктом 3.2 договору та п. 4 підписаного сторонами акту наданих послуг передбачено, що клієнт зобов'язаний сплатити вартість послуг в безготівковій формі на рахунок виконавця, вказаний у пункті 19.1 договору, у національній валюті України - гривні відповідно до офіційного обмінного курсу гривні до долару США, встановленого НБУ на день оплати в такому порядку: до 15.06.2016 клієнт сплачує еквівалент 7850,00 доларів США; до 15.07.2016 клієнт сплачує еквівалент 3925,00 доларів США; до 15.08.2016 клієнт сплачує еквівалент 3925,00 доларів США.

З банківських виписок по рахунку позивача за період з 01.05.2016 по 17.07.2017 вбачається, що з метою виконання умов договору від 15.04.2016, відповідачем було проведено дві оплати в рахунок погашення боргу за надані послуги, а саме: 14.06.2015 на суму 200045,29 грн, що еквівалентно станом на дату платежу курсу долару США у розмірі 8011,85 (200045,29/2496,8681х100), та 14.07.2016 на суму 97506,52 грн, що еквівалентно станом на дату платежу курсу долару США у розмірі 3928,34 (97506,52/2482,1286х100). Всього відповідачем було сплачено позивачу 297551,81 грн або 11940,19 доларів США.

Як встановлено рішенням господарського суду Житомирської області від 28.11.2016 у справі №906/912/16 з 16.08.2016 відповідач прострочив своєчасну оплату чергового платежу на суму 3925,00 доларів США, однак враховуючи, що за попередні місяці ним було здійснено переплату на суму 165,19 доларів США, борг відповідача станом на дату звернення до суду з даним позовом склав 3759,81 доларів США, що в еквіваленті по курсу гривні на дату проведення розрахунків при подачі заяви про зменшення позовних вимог склало 96365,43 (2563,0399х3759,81/100).

Рішенням господарського суду від 28.11.2016 у справі №906/912/16 стягнуто з відповідача на користь позивача 96365,43 грн заборгованості за договором про надання послуг від 15.04.2016, щ виникла станом на 16.08.2016, та 718,71 грн 3 % річних, що нараховані за період з 16.08.2016 по 14.11.2016.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно п.11 договору про надання послуг від 15.04.2016 у випадку порушення зобов'язань з оплати відповідач (клієнт) сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день прострочення.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем обов'язку щодо оплати послуг за договором від 15.04.2016 вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 13515,30 грн пені, яка нарахована за період з 16.08.2016 по 08.02.2017 та 679,31 грн 3 % річних, нараховані за період з 15.11.2016 по 08.02.2017, є обґрунтованими та такими, що правомірно заявлені позивачем до стягнення.

Щодо відшкодування позивачу понесених судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 3220,00 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.44 ГПК України, судові витрати складаються, зокрема, з оплати послуг адвоката.

Згідно з ч.6 ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст.48 ГПК України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Статтею 12 Закону України "Про адвокатуру" передбачено, оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Однак, законом не встановлено, в якому обсязі відшкодовуються, як судові витрати, витрати на оплату праці адвоката.

Статтею 28 Правил Адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09.06.2017р., встановлено порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно п.6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013, розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; присутність у судових засіданнях адвоката; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Таким чином, для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката вирішальними є факти надання правової допомоги саме адвокатом, здійснення оплати на підставі відповідного договору, підтверджені відповідними платіжними документами.

В обґрунтування вимоги про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката позивачем надано договір про надання правової допомоги, 08.09.2016 (з додатком) про надання правової допомоги, укладений між ФОП ОСОБА_1 адвокатом Шкребтієнком О.І. (а.с. 30-31), платіжне доручення № 15 від 28.07.2017 (а.с.34), копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1703 від 05.07.2001 видане Шкребтієнку О.І. (а.с.33), копію ордеру на надання правової допомоги серії КВ № 233467 від 08.09.2016 (а.с.29), розрахунок розміру гонорару адвоката (а.с.31) та акт здачі приймання робіт (надання послуг) до договору від 08.09.2016 (а.с.32).

Дослідивши подані докази, а саме акт здачі приймання робіт, господарський суд приходить до висновку, що заявлена до відшкодування відповідачем сума судових витрат на оплату послуг адвоката понесених позивачем в розмірі 3 220,00 грн є завищеною. В даному випадку, адвокатом Шкребтієнком О.І. виконано роботи з підготовки процесуальних документів (позовну заяву, розрахунок суми позову), усі витребувані судом документи не подані (а.с. 55), в судових засіданнях участь не приймав. При цьому, спір є простим, який не потребує вивчення великої кількості нормативних та доказових документів.

Обґрунтований і розумний розмір вартості послуг адвоката у справі № 906/720/17, на думку суду, становить не більше 1000,00 грн, а тому суд зменшує заявлені до відшкодування позивачу відповідачем судові витрати на оплату послуг адвоката до 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст.49 ГПК України, витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн. за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Український інститут конопель" (12430, Житомирська область, Житомирський район, с. Станишівка, вул. Корольова, буд. 28, код 39892182) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (10014, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1): 13 515,30 грн пені, 679,31 грн - 3 % річних, 1600,00 грн судового збору та 1000,00 грн витрат з оплати послуг адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.11.17

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.)