ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.11.2017 справа № 908/2149/17

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали

за позовом 1. ОСОБА_1 (АДРЕСА_2

2. ОСОБА_2 (АДРЕСА_3

3. ОСОБА_3 (69118, АДРЕСА_1)

до відповідача публічного акціонерного товариства «Світлотехніка» (69032, м. Запоріжжя, вул. Нарвська, 10)

про 1) визнання недійсним повністю рішення наглядової ради публічного акціонерного товариства «Світлотехніка» від 28.08.2017, оформлені протоколом засідання наглядової ради ПАТ «Світлотехніка» б/н від 28.08.2017; 2) визнати недійсним повністю рішення наглядової ради публічного акціонерного товариства «Світлотехніка» від 30.08.2017, оформлені протоколом засідання наглядової ради ПАТ «Світлотехніка» б/н від 30.08.2017

Встановив, що позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав:

У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті визначені ставки судового збору, зокрема, за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних.

При цьому, пунктом 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» встановлено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Пунктом 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

З огляду на наведене, суд зазначає, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які виступають позивачами за даним позовом, звертаючись до суду повинні були сплатити кожен окремо судовий збір у розмірі 3200,00 грн. (за дві немайнові вимоги).

Однак, як вбачається із квитанції № 0.0.880885876.1 від 27.10.2017, доданої до позовної заяви, позивачі спільно сплатили лише 3200,00 грн., тобто по 1066,67 грн. кожен із позивачів. Таким чином, суд дійшов висновку, що кожним з позивачів недоплачено судовий збір при зверненні до суду у розмірі 2133,33 грн.

Наведене відповідає вимогам статті 23 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої позов може бути подано кількома позивачами чи до кількох відповідачів. Кожний з позивачів або відповідачів щодо іншої сторони виступає в судовому процесі самостійно.

При цьому не має значення обставина подання спільного позову одним представником від імені трьох учасників судового процесу, оскільки чинне процесуальне законодавство в даному випадку не передбачає жодних пільг щодо сплати судового збору.

Водночас Закон не містить заборони можливості сплати усієї суми судового збору одним з кількох позивачів у справі. Визначальним, у такому разі, є сам факт повного надходження належної до сплати суми судового збору в доход Державного бюджету України.

Враховуючи, що предметом спору за даним позовом є дві немайнові вимоги, спільне подання трьома позивачами позовної заяви, приписи Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку, що додана до позовної заяви квитанція № 0.0.880885876.1 від 27.10.2017 не може бути визнана належним доказом сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі, оскільки загальна сума судового збору складає 9600,00 грн. (по 3200,00 підлягає сплаті кожним позивачем).

Таким чином, позивачами не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно до пункту 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 та 3 частини 1 статті 57 ГПК України щодо форми, змісту та додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та додані до неї матеріали повернути заявникам без розгляду.

Додаток: на 20 арк., в тому числі квитанція № 0.0.880885876.1 від 27.10.2017 (судовий збір).

Суддя В.В.Носівець