КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2017 р. Справа№ 910/12968/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від стягувача: Гижко О.Л. - за дов.

від боржників: не з'явилися

від Департаменту ДВС: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2017

за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №910/12968/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до 1) Приватного акціонерного товариства «Завод напівпровідників»;

2) Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування»

про стягнення 16 986 544,30 євро, 25 455 525,48 дол. США та 34 727 647,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі №910/12968/14 скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено.

Скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.03.2017 ВП №47673054 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.04.2015 у справі № 910/12968/14.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі №910/12968/14 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, порушує права та законні інтереси апелянта, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначив, що винесена державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження №47673054 на підставі пункту 8 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє можливості АТ «Укрексімбанк» повторно пред'явити виконавчий документ від 29.04.2015 за №910/12968/14 до примусового виконання стосовно боржника-2 - ПАТ «Актив-Страхування».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 26.10.2017.

26.10.2017 представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі №910/12968/14 - без змін.

У судове засідання, призначене на 26.10.2017, представники боржників -1,-2 та Департаменту ДВС не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення боржників -1,-2 та Департаменту ДВС та про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомленнями про вручення поштового відправлення, а також роздруківкою з сайту Укрпошти про відстеження пересилання поштового відправлення, з огляду на те, що неявка їх представників не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників боржників -1,-2 та Департаменту ДВС.

Представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу суду без змін.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, 29.04.2015 на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 у справі №910/12968/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 у справі №910/12968/14 та яке набрало законної сили 06.04.2015, видано наказ про стягнення солідарно з Приватного акціонерного товариства «Завод напівпровідників» та Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитними договорами №151109К19 від 03.06.2009, №151109К27 від 17.07.2009, №151109К39 від 22.12.2009, №151109К38 від 06.11.2009, №151110К2 від 16.02.2010, №151110К3 від 03.03.2010 та №151110К11 від 21.04.2010, які укладені в рамках генеральної кредитної угоди №151109N2 від 03.03.2009 та договору поруки №151109Р7 від 31.03.2009 в розмірі 16986544 євро 30 центів, що за курсом НБУ станом на 25.06.2014 складає: 274855825,04 грн., 25455525 доларів США 48 центів, що за курсом НБУ станом на 25.06.2014 складає: 302460491,85 грн., 34727647,49 грн. та 73080,00 грн. витрат по сплаті судового збору (том 6, а.с. 143-144).

27.05.2015 державним виконавцем Відділу примусове виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47673054 з виконання наказу №910/12968/14 від 29.04.2015.

Під час провадження виконавчих дій відділом примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України були винесені постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, а також постанови про арешт коштів Приватного акціонерного товариства «Завод напівпровідників» (боржник-1) та Приватного акціонерного товариства «Актив - Страхування» (боржник-2).

30.03.2017 відділом примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №47673054 на підставі пункту 8 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (том 7, а.с.9-10).

Підставою для закінчення виконавчого провадження №47673054 є постанова Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 у справі №908/6036/14 про банкрутство боржника-1, а також те, що у боржника-2 відсутнє майно та грошові кошти, на які можливо звернути стягнення.

Не погоджуючись із вказаною постановою про закінчення виконавчого провадження, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (стягувач) звернувся до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В обґрунтування заявленої скарги стягувач зазначив, що дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження та направлення наказу до Господарського суду міста Києва вчинені з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.03.2017 ВП №47673054 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.04.2015 у справі № 910/12968/14 з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі визнання боржника банкрутом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, постанова Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 у справі №908/6036/14 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнята виключно відносно Приватного акціонерного товариства «Завод напівпровідників».

В оскаржуваній постанові, відносно боржника-2 зазначено, що: «згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо боржника інформація відсутня. На запити державного виконавця, органи уповноважені на реєстрацію майна повідомили, що за боржником зареєстроване майно не значиться. За адресою, вказаною у виконавчому документі, боржник не знаходиться.»

Згідно статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - якого з них окремо.

Натомість, відділом примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України в порушення вимог статті 12, 37 Закону України «Про виконавче провадження» та частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відносно боржника-2, який, згідно з наказом Господарського суду міста Києва є солідарним боржником, і таким чином АТ «Укрексімбанк» було фактично позбавлено можливості пред'явити виконавчий документ до примусового виконання відносно боржника-2.

Враховуючи вищевикладене, твердження Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо «можливості повторного пред'явлення АТ «Укрексімбанк» наказу до виконання» не відповідає дійсності та позбавлене правового підґрунтя.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі №910/12968/14 обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, підстав для її скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі №910/12968/14 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі №910/12968/14 залишити без змін.

Матеріали справи №910/12968/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко