ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р.Справа № 916/2094/17

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 07.08.2017р., ОСОБА_2 за довіреністю від 25.01.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 31.10.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/2094/17:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННЕР-ОДЕСА";

до відповідача: Приватного підприємства "ВЕНДИНГ КВОЛІТІ";

про стягнення 2213,63 грн., -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІННЕР-ОДЕСА" (далі Позивач) звернулосмь до Приватного підприємства "ВЕНДИНГ КВОЛІТІ" (далі Відповідач) із позовом про стягнення заборгованості за ремонт автомобіля згідно договору на технічне обслуговування в розмірі 2213 грн. 63 коп. посилаючись на те, що ним здійснено ремонт автомобіля відповідача за який останній повністю не розрахувався.

З підстав ст. ст. 525, 526, 527, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 198 Господарського кодексу України, Позивач просить позов задовольнити.

Відповідач з вимогами не згоден, про що зазначив у відзиві на позов.

В засіданнях суду оголошено перерви з 25 вересня по 23 жовтня та з 23 жовтня по 01 листопада 2017 р. за правилами ст.77 ГПК України.

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 23 жовтня 2017 р. строк вирішення спору продовжений на 15 днів до 07 листопада 2017 р.

Клопотання відповідача про витребування доказів та призначення експертизи суд відхиляє як безпідставне.

В засіданні суду 01 листопада 2017 р. за правилами ст. 85 ГПК України, у присутності представників обох сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

07 листопада 2014 року між сторонами у справі укладено Договір на технічне обслуговування №07/11/14 від 07.11.2014р., на вкионання якого 07.11.2014р. Відповідачу надано послуги (запчастини, матеріали і роботи) з обслуговування автомобіля Jaguar XJ, державний номер НОМЕР_1 на загальну суму 15 477 (п'ятнадцять тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 12 копійок, включаючи ПДВ, що підтверджується підписаним ОСОБА_2 виконаних робіт № ЗН-55080 від 18 жовтня 2016 року.

Згідно п. 2.4.1. Договору на технічне обслуговування № 07/11/14, Замовник (відповідач) повинен вчасно оплатити надані по умовам договору Послуги і приймати ДТЗ та їх складові частини після надання Послуг.

Однак, як зазначає Позивач, Відповідач зробив неповний платіж. А саме, у Відповідача залишилась сума неоплачених робіт у сумі 1800 (Одна тисяча вісімсот) гривень, 00 коп. з ПДВ.

Згідно п. 4.4 Договору на технічне обслуговування №07/11/14 від 07 листопада 2014 р., остаточну оплату за послуги Замовник (Відповідач) зобов'язався здійснити не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту виконання робіт на підставі підписаного ОСОБА_2 виконаних робіт.

З урахуванням викладеного, відповідачеві було нараховано 3 % річних в сумі 41 грн. та пеню в сумі 372,63 грн.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, 07.11.2017р. між сторонами у справі укладений вищевказанй договір на технічне обслуговування.

За вказаним договором, позивач відремонтував автомобіль відповідача, при цьому приймання - передача автомобіля відбулась з порушенням умов договору та Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісним транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 615 від 28.11.2014 р., які регулюються взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг.

З акту виконаних робіт від 18.10.2016 р. № ЗН-55080, на який посилається позивач в обгрунтування позову, вбачається виконання певних робіт на автомобілі НОМЕР_2, що належить відповідачеві.

При цьому відповідач заперечує факт прийняття автомобіля з ремонту повноважною особою.

На підтвердження прийняття автомобіля неповноважною собою відповідач надав заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за якими ОСОБА_4 не забирав вказаний автомобіль з СТО, а його забрав ОСОБА_5 При цьому ОСОБА_5 зазначає, що він забрав автомобіль з СТО за проханням ОСОБА_4 але не мав при цьому повноважень на це.

З приведеного випливає, що вказаний автомобіль був забраний з СТО неналежною особою яка підписала вказаний акт виконаних робіт не маючи на то повноважень.

За п.4.4 Договору остаточна оплата за послуги замовником здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту виконання робіт на підставі підписаного акту виконаних робіт.

Отже, оскільки вказаний акт виконаних робіт підписаний неповноважною особою, то він є не підписаний взагалі і, тому, жодного зобовязання за ним не виникає.

Відтак, підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення Господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 06 листопада 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук