УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.11.2017Справа № 910/19126/17

Суддя Лиськов М.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький завод пакувальних виробів "Вінтар" до Публічного акціонерного товариства "ДІАМАНТБАНК" про визнання правовідносин припиненими

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява від 23.10.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький завод пакувальних виробів "Вінтар" до Публічного акціонерного товариства "ДІАМАНТБАНК" про визнання правовідносин припиненими повертаються позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", на 2017 р. встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 600, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у меншому розмірі від визначеного законодавством, з огляду на наступне.

Так, позивачем заявлено наступні вимоги немайнового характеру:

1. Визнати припиненими зобов'язання за Договором застави обладнання № 101/2, який укладено 30.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством «ДІАМАНТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницький завод пакувальних виробів «ВІНТАР, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О. ;

2. Визнати припиненими зобов'язання за Договором застави товарів в обороті № 101/1 який укладено 30.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством «ДІАМАНТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницький завод пакувальних виробів «ВІНТАР, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О.;

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «ДІАМАНТБАНК», подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо обладнання згідно договору застави №101/2 який укладено 30.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством «ДІАМАНТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницький завод пакувальних виробів «ВІНТАР, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О., та зареєстровано за реєстровим номером №

4. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «ДІАМАНТБАНК», подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо товару згідно договору застави №101/1 який укладено 30.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством «ДІАМАНТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницький завод пакувальних виробів «ВІНТАР, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О., та зареєстровано за реєстровим номером №.

Таким чином, позивачем у позовній заяві заявлено чотири окремі вимоги немайнового характеру, проте із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1600 грн. Однак на підтвердження сплати судового збору за інші заявлені немайнові вимогу позивачем не подано жодного доказу.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Вказане також підтверджується п. п. 2.10., 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», відповідно до яких, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру; якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, тому дана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Згідно п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову, оскільки отримання позовної заяви і доданих до неї документів усіма учасниками процесу є обов'язковою передумовою розгляду справи судом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

До позовної заяви вих. від 23.10.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький завод пакувальних виробів "Вінтар" до Публічного акціонерного товариства "ДІАМАНТБАНК" про визнання правовідносин припиненими не додано фіскального чека, на підтвердження здійснення пересилання позовної заяви з доданими до неї документами н адресу відповідача.

Відтак, позивачем не надано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів в супереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя М.О. Лиськов