Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"30" жовтня 2017 р. справа № 927/843/17

Позивач: Прилуцька районна спілка споживчих товариств ОСОБА_1 облспоживспілки,

вул. Вокзальна, 50, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область, 17500

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 обласна спілка споживчих товариств, пр-т. Перемоги, 139, м. Чернігів, 14013

Відповідач: Прилуцька міська рада,

вул. Незалежності, 82, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область

Предмет спору: про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно

Суддя І.Г. Мурашко

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність від 18.09.2017 за № 02, представник

ОСОБА_3 довіреність від 18.09.2017 за № 01, представник

від третьої особи: не зявився

від відповідача: ОСОБА_4 довіреність від 27.01.2017 за № 02-16/381, представник

В судовому засіданні 30.10.2017, після закінчення оголошених перерв у судових засіданнях 25.09.2017 та 09.10.2017, 19.10.2017 на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Прилуцькою районною спілкою споживчих товариств ОСОБА_1 облспоживспілки подано позов до Прилуцької міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 обласної спілки споживчих товариств, згідно якого позивач просить суд визнати право власності за набувальною давністю на приміщення магазину з підвалом загальною площею 167,4 кв.м., що складається: з підвального приміщення літ. Пд площею 81,7 кв.м. та магазину літ. А-5 1-й поверх площею 85,7 кв.м., за адресою: вул. Ярмаркова, 49, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. ст. 15, 16, 181, 319, 320, 321, 328, 331, 344 Цивільного кодексу України.

Позивач у судових засіданнях 25.09.2017, 09.10.2017, 19.10.2017, 30.10.2017 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити заявлений позов в повному обсязі.

Позивач, обґрунтовуючи заявлений позов, зазначає, що починаючи з вересня 1998 року він добросовісно заволодів та відкрито, безперервно, більше 10 років, продовжує володіти магазином по вул. Ярмарковій, 49, м. Прилуки, що є підставою для набуття права власності на обєкт нерухомого майна з огляду на приписи ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України.

Як пояснив позивач, 23 вересня 1998 року Спільним підприємством міськкоопторг Прилуцької районної споживчої спілки, заснованого на колективній власності, було передано позивачу, як одному з його засновників, на підставі двостороннього акту прийому передачі основних засобів спірний обєкт нерухомості. Таким чином, починаючи з 23 вересня 1998 року позивач використовує нежитлове приміщення магазин, розміщений за адресою м. Прилуки, вул. Ярмаркова, 49, у власній господарській діяльності.

Позивач вказав, що при будівництві спірного обєкту нерухомості, він виступав одним з інвесторів будівництва з дольовим внеском 35 тис. карбованців, виділених йому ОСОБА_1 обласною споживчою спілкою згідно постанови від 23.02.1971 за № 91. Однак після завершення будівництва багатоповерховий житловий будинок, в який вбудований магазин, був переданий Прилуцьким заводом будівельних машин (головним замовником будівництва) на баланс Міськжитлуправлінню № 1 м. Прилуки разом з магазином, про що свідчить двосторонній акт прийому передачі основних засобів від 02 січня 1973 року.

В подальшому Виконавчим комітетом Прилуцької міської ради народних депутатів було прийнято рішення від 16 січня 1981 року за № 6 про оформлення права власності за Прилуцькою міською радою, в тому числі і на житловий будинок по вул. Ярмарковій (колишня вул. 60 лет В.Октября), 49, м. Прилуки. Про те, як ствердив позивач, право власності на магазин, вбудований в багатоквартирний житловий будинок, ні за ким до цього часу зареєстровано не було.

Приміщення магазину по вул. Ярмарковій, 49, м. Прилуки (колишня вул. 60 лет В.Октября) з моменту введення в експлуатацію і до 1998 року знаходилось на балансі корпоративного Спільного підприємства міськкоопторг Прилуцької районної споживчої спілки, про що свідчить паспорт дозвіл за № 38 на експлуатацію магазину, та починаючи з вересня 1998 року знаходиться на балансі самого позивача та використовується ним у власній господарській діяльності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача у судові засідання 25.09.2017, 09.10.2017, 19.10.2017 та 30.10.2017 не зявилась, повноважного представника не направила, про дату, час та місце судових засідань була повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.36)

Натомість на адресу Господарського суду Чернігівської області від третьої особи надійшли письмові пояснення від 25.09.2017 за № 01/1-17, згідно яких ОСОБА_1 обласна спілка споживчих товариств підтримала заявлений позов в повному обсязі. ОСОБА_1 обласна спілка споживчих товариств підтвердила, що її правлінням 23.02.1971 було прийнято постанову за № 91, згідно якої позивачу були виділені кошти в сумі 35000 радянських карбованців для оплати дольової участі у будівництві магазину в житловому будинку по вул. Ярмарковій, 49, м. Прилуки. Третя особа пояснила, що з моменту введення магазину в експлуатацію, він був переданий споживчій кооперації Прилуцького району та використувався в господарській діяльності юридичної особи Спільного підприємства міськкоопторг, створеного в тому числі і за участю позивача (1973-1998 роки), а з 1998 року вказаний магазин був безпосередньо переданий позивачу, який виступав одним з інвесторів його будівництва, та до цього часу використовується ним у власній господарській діяльності. Також, на адресу Господарського суду Чернігівської області від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її повноважного представника у судових засідання (а.с.40-41, 73-74). Клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності її повноважного представника судом задоволено.

Повноважний представник відповідача усно у судовому засіданні 25.09.2017 позовні вимоги визнав (а.с.68-69). В судові засідання 09.10.2017 та 19.10.2017, 30.10.2017 після закінчення перерви оголошеної в судовому засіданні 25.09.2017, відповідач не зявився, повноважного представника не направив, натомість надіслав на адресу суду письмову заяву, згідно якої повідомив суд, що не заперечує проти задоволення позову та просив провести судове засідання за відсутності його повноважного представника (а.с.125). Клопотання відповідача судом задоволено.

У судовому засіданні 30.10.2017 судом оглянуто оригінал інвентаризаційної справи за № 3058А по обєкту нерухомого майна - магазин, розміщеного за адресою: вул. Ярмаркова, 49, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно зі ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Заявлений позов обґрунтований приписами статті 344 Цивільного кодексу України, згідно якої особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації (ч. 1). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4).

З наведеного слідує, що Цивільний кодекс України розглядає сплив строків набувальної давності як спосіб набуття права власності.

Позивачами у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна. Відповідачами у справах про набуття права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (пункт 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за № 5).

Виходячи з аналізу Верховного Суду України деяких питань застосування судами законодавства про право власності (лист від 01.11.2013 за № 92/5/54-13), для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним,тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство).

По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до свого власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги.

І по-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Цей строк відповідно до ст. 344 ЦК для нерухомого майна встановлений тривалістю десять років.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 344 Цивільного кодексу України, обставинами, які мають значення для справи та потребують доведення, є:

- майно може бути обєктом набувальної давності;

- добросовісність володіння;

- відкритість володіння;

- давність володіння та його безперервність;

- відсутність інших осіб, які претендують на це майно;

- відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України, провівши аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності (лист від 01.11.2013 № 92/5/54-13)

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Тобто, саме позивач має довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що обєктом набувальної давності є нерухоме майно, нежитлове приміщення, магазин, загальною площею 167,4кв.м., що складається з підвалу літ. Пд площею 81,7 кв.м та магазину 1-й поверх літ. А-5 площею 85,7 кв.м.,розташованого по вул. Ярмарковій, 49, м. Прилуки, Прилуцького району, Чернігівської області, інтереси територіальної громади якої представляє Прилуцька міська рада як орган місцевого самоврядування. Вказане нерухоме майно може бути обєктом набувальної давності, що узгоджується з приписами ст. 344 Цивільного кодексу України. Будь які інші фізичні чи юридичні особи, які претендували б на спірне нерухоме майно, сторонам невідомі. Позивач володіє спірним обєктом нерухомості за відсутності титулу (підстави).

Виходячи зі змісту частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звязку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності, в тому числі за набувальною давністю, є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV).

Виходячи зі змісту Статуту ОСОБА_1 обласної спілки споживчих товариств, затвердженого 1971 року зі змінами VIII зїздом споживчої кооперації СРСР на першому зібранні Ради ОСОБА_1 облспоживспілки, ОСОБА_1 обласна спілка споживчих товариств обєднує Бахмацький, Бобровицький, Борзнянський, Варвинський, Городнянський, Ічнянський, Козелецький, Коропський, Корюківський, Куликівський, Менський, Носовський, Ніжинський, ОСОБА_5, Прилуцький, Репкинський, Семенівський, Сосницький, Срібнянський, Таталаївський, ОСОБА_1, Щорський районні спілки споживчих товариств та учбове споживче товариство. ОСОБА_1 обласна спілка споживчих товариств наділена правами юридичної особи та може здійснювати всі необхідні для її діяльності операції та правочини. Зокрема, споживспілка видає позики організаціям споживчої кооперації (стаття 3 Статуту). Правління обласної споживспілки є виконавчо розпорядчим органом, що відповідає за всю роботу споживспілки. Правління веде всі справи споживспілки. Правління може обєднувати частину своїх засобів разом з засобами колгоспів або інших організацій та підприємств для спільного будівництва на дольових засадах підприємств по виробництву товарів народного споживання, а також житлових будинків (стаття 30 Статуту) (а.с.82-90).

У відповідності до Статуту Прилуцької районної спілки споживчих товариств, прийнятого на звітно виробничій конференції 09.12.1989, зі змінами та доповненнями внесеними сьомими зборами Ради райспоживспілки 10.09.1992, зареєстрованого Прилуцькою райдержадміністрацією 01.03.1993 розпорядженням № 30, районна спілка споживчих товариств створена на добровільних засадах споживчими товариствами Прилуцького району Чернігівської області. Райспоживспілка є юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу не заборонену чинним законодавством діяльність з дня її державної реєстрації. Райспоживспілка на добровільних засадах входить до ОСОБА_1 обласної спілки споживчих товариств (статті 1-3 Статуту) (а.с.97-111).

З матеріалів справи вбачається, що правління ОСОБА_1 обласної спілки споживчих товариств 23 лютого 1971 року винесло постанову за № 91 «Про виділення Прилуцькій районній споживчій спілці засобів на дольову участь у будівництві овочевого магазину в м. Прилуки», згідно якої Прилуцькій районній спілці споживчих товариств було надано дозвіл на вступ дольовим учасником будівництва магазину, який будувався в житловому будинку по вул. Ярмарковій м. Прилуки, на суму 35 тис. рублів. На фінансування вказаного будівництва по дольовій участі Прилуцькій райспоживспілці із центрального фонду капітальних вкладень облспоживспілки було виділено 35 тис. рублів (а.с.9). Дольовий вклад Прилуцької районної спілки споживчих товариств у будівництво у розмірі 35 тис. рублів також підтверджується архівною довідкою від 09.07.1998 за № У-65, виданою філіалом державного архіву Чернігівської області м. Прилуки. Вказана довідка підтверджує, що в зведеному річному звіті системи Прилуцької райспоживспілки у 1971 року рахується 35 тис. рублів як дольова участь у будівництві (а.с.15, 59).

З огляду на вказані документи, суд дійшов висновку, що позивач виступав одним із дольових учасників (інвестором) у будівництві спірного обєкту нерухомості, нежитлового приміщення магазину, вбудованого в житловий багатоквартирний будинок по вул. Ярмарковій, 49, м. Прилуки. Про те, після завершення будівництва спірний обєкт нерухомості був переданий на баланс іншій юридичній особі.

Згідно до наказу від 27.03.1972 за № 110 по Прилуцькому заводу Будівельних машин (основний замовник забудови), у звязку з закінченням будівництва 5-ти поверхового 68-ми квартирного будинку з магазином в м. Прилуки по вул. Ярмарковій, 49, було створено комісію для прийняття закінченого обєкту будівництва (а.с.10).Рішенням за № 109 Виконавчого комітету Прилуцької міської Ради депутатів трудящих Чернігівської області, оформленого протоколом від 07.04.1972 за № 7, затверджено акт державної комісії про введення до експлуатації пятиповерхового 68-ми квартирного житлового будинку, загальною житловою площею 2052,56 кв.м., збудованого по вул. Ярмарковій, 49 (а.с.11-13).

02 січня 1973 року Прилуцьким заводом Будівельних машин (основним замовником будівництва) було передано на баланс Управлінню ЖК № 1 м. Прилуки 5-ти поверховий 68-ми квартирний житловий будинок та магазин, за адресою: вул. Ярмаркова, 49, м. Прилуки, про що складено акт прийому передачі основних засобів, належним чином завірена копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.14).

Згідно рішення Виконавчого комітету Прилуцької міської Ради народних депутатів від 16.01.1981 за № 6 «Про оформлення права власності на будинковолодіння» за Прилуцькою міською радою оформлено право власності, в тому числі і на житловий будинок по вул. 60 лет В. Октября, 49 (вул. Ярмаркова) (а.с. 42,127-130, 142).

Судом при дослідженні матеріалів інвентаризаційної справи № 3058 А встановлено, що жодні реєстраційні дії по відношенню до спірного обєкта нерухомості (нежитлового приміщення, магазину, загальною площею 167,4кв.м., розташованого по вул. Ярмарковій, 49, м. Прилуки, Прилуцького району, Чернігівської області) не проводились.

Нежитлове приміщення магазин, за адресою вул. 60 лет В.Октября, 49 (Ярмаркова), м. Прилуки, перебувало на балансі Спільного підприємства міськкоопторг Прилуцької райспоживспілки, заснованого на засадах колективної власності, та використовувався ним у власній господарській діяльності, про що свідчить паспорт дозвіл на його експлуатацію, виданий 23.12.1982 (а.с.119-124).

23 вересня 1998 року Спільним підприємством міськкоопторг Прилуцької райспоживспілки було передано на баланс Прилуцької районної спілки споживчих товариств магазин Сільгосппродукти № 1 по вул. Ярмарковій, 49, м. Прилуки, про що складено акт приймання передачі основних засобів (а.с.18).

В подальшому Спільне підприємство міськкоопторг Прилуцької райспоживспілки було ліквідовано. Так,ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.09.2002 в межах справи № 4/58б/29/13/4, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Спільного підприємства міськкоопторг Прилуцької райспоживспілки; постановлено ліквідувати юридичну особу Спільне підприємство міськкоопторг Прилуцької райспоживпілки. Розпорядженням від 10.06.2003 за № 220 Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області скасовано державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності Спільного підприємства Прилуцький міськкоопторг райспоживспілки (свідоцтво про державну реєстрацію № 01776932) (а.с.115-116).

Таким чином, виходячи з матеріалів справи, починаючи з 23 вересня 1998 року позивач відкрито та безперервно володіє спірним обєктом нерухомості.

Відповідно до пунктів 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК при розгляді справ про набуття права власності за набувальною давністю правила статті 344 ЦК поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, то набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалось не раніше 01 січня 2001 року.

Судом встановлено, що з моменту як позивач заволодів спірним обєктом нерухомості сплинуло більше десяти років. Прилуцька районна спілка споживчих товариств ОСОБА_1 облспоживспілки хоча і виступала дольовим учасником у будівництві нежитлового приміщення магазину по вул. Ярмарковій, 49, м. Прилуки, однак після завершення будівництва та введення магазину в експлуатацію, вказаний обєкт знаходився на балансі та використовувався в господарській діяльності Спільного підприємства міськкоопторг Прилуцької райспоживспілки, заснованого на засадах колективної власності. В той же час, позивач заволодів спірним обєктом нерухомості лише у 1998 році на підставі двостороннього акту приймання - передачі основних засобів, складеного Спільним підприємством міськкоопторгу.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 23 вересня1998 року позивач відкрито та безперервно володіє нежитловим приміщенням, магазином, загальною площею 167,4кв.м., балансовою вартістю 195400,00 грн., за адресою: вул. Ярмаркова, 49, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівської області, інтереси територіальної громади якої представляє Прилуцька міська рада як орган місцевого самоврядування.

Прилуцька міська рада відзив на позов не надала, повноважний представник Прилуцької міської ради у судовому засіданні 25.09.2017 усно позовні вимоги визнав, підтвердивши, що позивач добросовісно, відкрито та безперервно більше 10-ти років володіє спірним нежитловим приміщенням, магазином, загальною площею 167,4кв.м., розміщеним на її території. Право власності на спірний обєкт нерухомості за жодною фізичною чи юридичною особою не зареєстровано, будь які інші особи, що претендували б на вказане майно, відповідачу невідомі. Від відповідача на адресу Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 06.10.2017, згідно якої останній письмово повідомив суд, що не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши повноважних представників сторін, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову про визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на нежитлове приміщення - магазин загальною площею 167,4кв.м., за адресою: вул. Ярмаркова, 49, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівської області.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2931,00 грн. покладено на позивача з урахуванням його письмової заяви від 30.10.2017 (а.с.150).

Керуючись ст.ст. 22, 27, 32, 33, 34, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати за Прилуцькою районною спілкою споживчих товариств ОСОБА_1 облспоживспілки (17500, Чернігівська область, Прилуцький район, м. Прилуки, вул. Вокзальна, 50, ) право власності за набувальною давністю на нежитлове приміщення: магазин, загальною площею 167,4кв.м., що складається з підвального приміщення літ. Пд. площею 81,7 кв.м. та магазину І поверх літ. А-5 площею 85,7 кв.м.,що розташований по вул. Ярмаркова, 49, м. Прилуки, Прилуцького району, Чернігівської області.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 01.11.2017.

Суддя І.Г. Мурашко