ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2017 року Справа № 904/3766/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменка І.М., - доповідача

суддів: Кузнецова В.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Мироненко С.М., нотаріально-посвідчена довіреність №1434 від 19.03.2015 р., представник;

від відповідача: Михайлишина О.В., довіреність №007.1Др-83-0617 від 06.06.2017 р., представник;

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2017 року у справі № 904/3766/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Кривий Ріг

до публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг

про визнання незаконним дії щодо припинення газопостачання та зобов'язання відновити газопостачання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2017 року у даній справі (суддя Суховаров А.В.) відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи доведено правомірность дій відповідача з припинення газопостачання шляхом механічного від'єднання газопроводу від об'єкта, розташованого по АДРЕСА_1 в той час як твердження позивача щодо незаконності дії відповідача не знаходять документального підтвердження в матеріалах справи, у зв'язку з чим суд відмовив в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, до апеляційної інстанції звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_3 із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на те, що 21.12.2012 року між ПАТ «Криворіжгаз» та ФОП ОСОБА_3 було укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2013/ТП-ПР-887 (надалі - Договір). В Додатку № 1 до Договору визначені 4 об'єкти в м. Кривому Розі, до яких ПАТ «Криворіжгаз» здійснює постачання газу на умовах, встановлених Договором, в тому числі і до кафе по АДРЕСА_1

Протягом дії даного Договору споживачем сумлінно виконувалися його умови, здійснювалася своєчасна оплата, надавався безперешкодний доступ працівників газопостачального підприємства до приладів обліку газу, тощо.

27.01.17р. працівниками ПАТ «Криворіжгаз» на всіх чотирьох об'єктах ФОП ОСОБА_3, які розташовані по АДРЕСА_2 одночасно були зняті лічильники газу для проведення експертизи з причини підозри в цілісності пломб приладів обліку та зафіксовано кінцеві показники лічильників газу по кожному з об'єктів окремо.

23.04.15р. ФОП ОСОБА_3 звертається до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати його здійснити за власний рахунок відновити газопостачання до її об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_3

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року (головуючий колегії - Ліпинський О.В., суддя Назаренко Н.Г., суддя Фещенко Ю.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.06.2017 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року скасовано та передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

09.08.17р. за результатом нового розгляду даної справи господарський суд ухвалив рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовив.

Так, скаржник вважає, що господарським судом першої інстанції було неправильно застосовано до даних правовідносин Порядок пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1687 від 08.12.2006 року.

До того ж, суд першої інстанції не з'ясовував обставини того, чи є відповідач уповноваженим Міненерговугіллям підприємством на припинення чи обмеження газопостачання споживачам.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 2691 від 13.02.2015 року, яке було надано суду відповідачем, і в якому зазначено, що у зв'язку із заборгованістю за спожитий газ у січні 2015 року пропонується ФОП ОСОБА_3 18.02.2015 року о 09,00 годині самостійно відключити від газових мереж газоспоживання (обмежити газоспоживання до рівня 0 тис. куб. м. на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання без зазначення об'єкту на якому воно знаходиться, що не відповідає формі, встановленою Міненерговугіллям.

Крім цього, сумнівними виглядають письмові докази своєчасного та належного вручення цього повідомлення Споживачу, а саме квитанціями (4 шт.- синя, зелена, жовта і помаранчева) UA № 1222100 від 13.02.2015 року на усіх чотирьох, як під копірку, зазначено про відмову ОСОБА_3 нібито отримати від СПД ОСОБА_5 кур'єрську доставку.

Таким чином, господарський суд не вправі вважати, що вказане вище повідомлення було вручене, чи не вручене саме ОСОБА_3 не переконавшись в тому, що кур'єр належним чином установив особу отримувача.

При цьому, господарський суд у своєму рішенні висловив свою позицію щодо існування факту заборгованості позивача перед відповідачем, як доведений у цьому судовому розгляді факт, що надало останньому право припинити газопостачання на об'єкти позивача при тому, що встановлення факту заборгованості позивача перед відповідачем (чи її відсутності) не було предметом цього спору, а тому господарський суд першої інстанції перевищив свої повноваження та вийшов за межі позовних вимог ФОП ОСОБА_3 без законних на то підстав.

На думку скаржника, відповідач може використати дану обставину в інших судових спорах, таких як наприклад у справі за позовом ПАТ «Криворіжгаз» до ФОП ОСОБА_3 про стягнення неіснуючої заборгованості, який розглядається господарським судом Дніпропетровської області (суддя Новікова Р.Г.).

Більш того, господарським судом першої інстанції не були повністю розглянуті вимоги Позивача, які були викладені в письмовому обґрунтуванні позовних вимог ОСОБА_3, яке надійшло до господарського суду 05.07.2017 року, де позивач просив суд:

Визнати незаконним дії відповідача щодо припинення газопостачання шляхом механічного від'єднання 19.02.2015 року від газопроводу всі об'єкти споживача, розташованих за адресами: АДРЕСА_4

Зобов'язати відповідача відновити газопостачання до всіх об'єктів споживача, розташованих за адресами: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_2 за власний рахунок;

Стягнути з відповідача на користь Позивача судові витрати, пов'язані з розглядом усієї справи, а саме: 1218 грн. за подачу позовної заяви до господарського суду Дніпропетровської області; 609 грн. за подачу апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2015 року; 1339,80 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення Дніпропетровської області від 07.12.2016 року та 1461,60 грн. за подачу касаційної скарги на рішення Дніпропетровської області від 07.12.2016 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року, що загалом становить суму грошових коштів у розмірі 4 628,60 грн. (чотири тисячі шістсот двадцять вісім гривень 60 копійок).

Відмовляючи в розгляді цих вимог господарський суд послався на ст. 22 ГПК України, яка не передбачає права позивача на доповнення, уточнення позовних вимог, або заявления додаткових вимог до раніше поданої позовної заяви.

Так, скаржник вказує, що господарський суд першої інстанції зобов'язаний був розглянути вимоги, викладені Позивачем у письмовому обґрунтуванні до своїх попередніх вимог. Чого зроблено господарським судом не було, що свідчить про порушення судом права позивача на доступ до суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.09.17р. апеляційну скаргу прийнято та призначено до розгляду.

Відповідачем надано заперечення на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 31.10.2017р. прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні уповноважених представників сторін, колегією суддів встановлено наступне:

21.12.2012 року між позивачем (споживачем) та відповідачем (постачальником) та укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-887 (далі - Договір), за змістом якого постачальник зобов'язався здійснювати споживачу постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість газу у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених договором (п.1.1 Договору).

Згідно п.1.2 Договору передача газу здійснюється на межі балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення).

Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами у додатку до договору (п.1.2.1 Договору).

Додатком №1 до договору сторони визначили місцезнаходження пунктів призначення, найменування та кількість встановленого на них газоспоживного обладнання, а також, номінальні витрати газу на один газоспоживний прилад, типи приладів, режим роботи споживача, та добову витрату газу приладами.

За змістом наведеного Додатку пунктами призначення, на які здійснюється постачання газу, є магазини за адресами: АДРЕСА_5

27.01.2015 представниками ПАТ "Криворіжгаз" на об'єкті споживача за адресою: АДРЕСА_6 проведено перевірку дотримання споживачем правил споживання природного газу та достовірності його обліку, за результатами якої виявлено порушення цілісності пломб "Криворіжгаз" №№ 6114490, 611553. Крім того, під час перевірки виникла підозра щодо цілісності пломби держповірителя, зокрема, виявлено, що срібляста фарба нанесена не у заводський спосіб.

За даним фактом 27.01.2015 складено протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку №316, за яким споживачу надано припис щодо зняття газового лічильника для проведення експертизи та акт про демонтаж лічильника для проведення експертизи, за яким лічильник газу типу G6РЛ зав. №8112625, встановлений за адресою: АДРЕСА_1 демонтовано для направлення на експертизу у сервісний центр з повірки лічильників газу ПАТ "Криворіжгаз" (а.с.41 т.1).

Для захисту лічильника від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи, його поміщено у пакет з пломбою газопостачальника С14203252БСГ. Споживача запрошено для проведення експертизи лічильника на 28.01.15 о 10:00 год.

За актом №274 після зняття газового лічильника на об'єкті споживача встановлено перемичку. Відповідальність за збереження лічильника та пакету покладено на споживача (а.с.39 т.1).

Споживач газовий лічильник для проведення експертизи не надав, через що 30.01.15, керуючись п.2.10.2.18 Технічної угоди на здійснення контролю за обліком газу, яка є додатком №4 до договору на постачання природного газу від 21.12.12 №2013/ТП-ПР-887, а саме через відмову споживача від проведення експертної повірки лічильника газу "РЛ" G-6 зав. №8112625, встановленого на об'єкті за адресою: АДРЕСА_1, відповідачем виконано технічний розрахунок споживання природного газу неопломбованого газового обладнання з 01.01.15 9:00 год по 01.02.15 9:00 год, за яким кількість спожитого газу склала 4 092 м3.

На підставі наведеного технічного розрахунку, а також технічних розрахунків, які складені щодо визначення кількості газу, спожитого неопломбованим газовим обладнанням на об'єктах споживача за адресами: АДРЕСА_7 відповідачем складено акт прийому-передачі природного газу у загальному обсязі 13 524 м3 на суму 104 651,41 грн. та виставлено рахунок на оплату від 31.01.15 №000001703.

Відповідач оплату вартості спожитого у січні 2015 року газу у строки, встановлені Договором, не здійснив.

13.02.2015 відповідачем складено повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №2691 (а.с.64, т.І), за змістом якого, через заборгованість за спожитий природний газ у січні 2015 року споживачу пропонувалося з 9:00 год. 18.02.15 самостійно відключити від газових мереж газоспоживне обладнання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання.

19.02.15 на об'єкті споживача за адресою: АДРЕСА_1 представником ПАТ "Криворіжгаз" проведено примусове припинення газопостачання, шляхом від'єднання газу на вводі, про що складено акт відключення від 19.02.15 №81., що і стало причиною спору.

Спірні правовідносини регулюються Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики "Про затвердження Правил користування природним газом для юридичних осіб" від 13.09.12 №1181 (далі - Постанова від 13.09.12 №1181), діючої на момент виникнення спірних правовідносин та Порядком пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого Постановою КМУ від 08.12.06 №1687.

Пунктом 7.1 Постанови від 13.09.12 №1181 визначено, що газопостачальне (газорозподільне/газотранспортне) підприємство або основний споживач має право припинити або обмежити постачання (розподіл/транспортування) газу на об'єкти газоспоживання споживача (субспоживача) з дотриманням норм безпеки та нормативних документів, що визначають порядок припинення (обмеження) газу споживачу у разі:

- проведення неповних розрахунків за договором;

- несанкціонованого відбору газу або втручання в роботу комерційних вузлів обліку;

- відсутності або недостатності для забезпечення об'єктів газоспоживання споживача підтвердженого обсягу газу;

- перевитрат добової норми (узгодженого графіка нерівномірної подачі газу) та/або місячного підтвердженого обсягу;

- припинення або розірвання договору;

- визнання в установленому порядку аварійним стану системи газопостачання;

- відмови від підписання акта приймання-передачі (акта про надані послуги) без відповідного обґрунтування.

На об'єкти газоспоживання споживача може бути припинено (обмежено) транспортування газу в інших випадках, не обумовлених цими Правилами, але передбачених законодавством та/або договором.

Згідно п.7.2 Договору постачальник має право обмежити або припинити постачання газу на об'єкти споживача з дотриманням норм безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення) газу, у випадках:

- не проведення споживачем розрахунків за спожитий газ згідно з умовами договору;

- споживання природного газу перевищує обсяг встановлений договором;

- письмової заявки споживача з обґрунтуванням таких заходів.

Пунктом 1 Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою КМУ від 08.12.06 №1687 визначено, що ним визначається процедура припинення (обмеження) газопостачання підприємствам - споживачам природного газу у разі порушення ними строку розрахунків за спожитий природний газ або за надані послуги з його транспортування, відмови від зменшення обсягу газоспоживання та переходу на роботу з використанням резервних видів палива згідно з графіками, затвердженими Радою міністрів АРК, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, на період різких похолодань, а також відбору природного газу за відсутності у споживачів планового обсягу поставки природного газу на поточний місяць, який виділяється постачальником згідно з договором на постачання споживачу природного газу.

Згідно з п.8 Порядку припинення (обмеження) газопостачання здійснюється самостійно працівниками споживача, які обслуговують газопроводи чи газоспоживне обладнання, у присутності посадової особи уповноваженого підприємства, що надіслало повідомлення, яка здійснює опломбування та складає акт за встановленою Міненерговугіллям формою.

У разі відмови споживача у припиненні (обмеженні) газопостачання або самовільного його відновлення здійснюється примусове припинення (обмеження) газопостачання працівниками уповноваженого підприємства, що надіслало повідомлення, шляхом часткового чи повного перекриття вхідної засувної арматури з її опломбуванням або механічного (зварного) від'єднання газопроводу, про що посадовою особою уповноваженого підприємства складається акт за встановленою Міненерговугіллям формою (п.9 Порядку).

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що 18.02.2015 споживачем самостійно не було припинено газопостачання, 19.02.2015 працівниками ПАТ "Криворіжгаз" було проведено примусове припинення шляхом від'єднання газу на вводі, де обов'язковість присутності споживача при припиненні газопостачання прямо не передбачена.

Відповідно до пункту 6 Порядку споживач повинен бути повідомлений газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, уповноваженим Міненерговугіллям на припинення (обмеження) газопостачання споживачам (далі - уповноважене підприємство), про припинення (обмеження) газопостачання не менш як за три доби до дати, на яку воно заплановано. На підприємствах металургійної та хімічної промисловості такий строк не може бути менший ніж п'ять діб.

З цією метою уповноважене підприємство надсилає споживачеві повідомлення (за встановленою Міненерговугіллям формою), в якому зазначаються підстави та строк (дата і час) припинення (обмеження) газопостачання, і водночас про це інформує відповідний місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування а також територіальні органи Держжитлокомунінспекції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №2691, за змістом якого, через заборгованість за спожитий природний газ у січні 2015 року споживачу пропонувалось з 9:00 год. 18.02.15 самостійно відключити від газових мереж газоспоживне обладнання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання.

Повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №2691 надіслано на адресу споживача кур'єрською доставкою ФОП ОСОБА_5.

З наданих пояснень ФОП ОСОБА_5 вбачається, що 13.02.2015 останнім отримано документи на кур'єрську доставку до ФОП ОСОБА_3 (тел. 098-511-12-78) за адресою: АДРЕСА_8 а саме: повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 13.02.2015. При заповненні відправником квитанції, яка складається з 5 шт. - синя, жовта, помаранчева, зелена і біла, екземпляр квитанції білого кольору залишається у відправника, інші 4 екземпляри - залишаються у кур'єра для доставки документів. У разі неможливості доставки документів, дані 4 екземпляри повертаються до відправника, тобто ПАТ "Криворіжгаз". ФОП ОСОБА_5 зазначає, що в отриманні кур'єрської доставки було відмовлено отримувачем, а тому 4 екземпляри квитанцій було повернуто відправнику - ПАТ "Криворіжгаз".(а.с.110, т.ІІ)

Відтак, на думку колегії, господарський суд правомірно вважає доведеним факт надіслання позивачу повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №2691 від 13.02.2015р.

Правильними визнає колегія висновки суду щодо належного повідомлення позивача про припинення (обмеження) газопостачання на об'єкті споживача, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

Твердження Позивача про незаконність відмови у розгляді вимог ФОП ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог є необґрунтованими на підставі наступного:

Згідно п.3.11, 3.12 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Статтею 22 ГПК України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявления "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то Фактично також йдеться про подання іншого позову.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК України.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Приписи частини четвертої статті 22 ГПК України не застосовуються під час розгляду справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій. Передбачені нею права можуть бути використані позивачем також під час нового розгляду справи в першій інстанції після скасування рішення і передачі у встановленому порядку справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Якщо розгляд справи здійснюється спочатку, то позивач також вправі змінити підставу або предмет позову до початку повторного розгляду справи по суті.

Так, ФОП ОСОБА_3 у поясненнях додатково просить суд визнати незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо припинення газопостачання по об'єктам: АДРЕСА_9 (зміна предмету позову), проте припинення газопостачання по даним об'єктам відбувалось за згодою сторін, і не у зв'язку з наявною заборгованістю, як за адресою по АДРЕСА_1 (зміна підстав позову)

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 при поданні додаткових пояснень, фактично подала інший позов, яким було змінено і предмет, і підстави, що не допускається вимогами процесуального законодавства та без дотримання вимог 54, 57 ГПК України.

Разом з тим, щодо правових підстав механічного від'єднання газопроводу на всіх об'єктах споживача, оскільки станом на момент від'єднання на трьох об'єктах газопостачання вже було припинено, шляхом встановлення відповідних заглушок, а на об'єкті по АДРЕСА_1 встановлено перемичку (патрубок), що дозволяло газопостачальній організації постачати газ і здійснювати розрахунок його сплати відповідно до даних постачальника за іншим тарифом судом першої інстанції законно зазначено, що предметом даного позову є вимога позивача щодо визнання незаконними дій відповідача щодо припинення газопостачання шляхом механічного від'єднання газопроводу від об'єкта, розташованого по АДРЕСА_1, а також зобов'язання ПАТ "Криворіжгаз" відновити газопостачання до вказаного об'єкта, за власний рахунок, в той час як правомірність від'єднання газопроводу на трьох інших об'єктах споживача не є предметом даного позову.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2017р. у справі №904/3766/15 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов