ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Справа № 922/4304/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.,

при секретарі судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 18.05.2017, довіреність б/н від 30.01.2015;

відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 2455Х/3-28) на рішення Господарського суду Харківської області від 18 липня 2017 року по справі № 922/4304/16

за позовом Приватного підприємства "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ", м. Одеса;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СП Рисоіл Термінал", м. Чорноморськ Одеської області;

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Аквітенс", м. Харків;

про стягнення 241107,80 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ПП "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Аквітенс" про відшкодування витрат на усунення недоліків робіт за договором підряду № 250216 від 25.02.2016 в розмірі 241107,80 грн.

Під час розгляду справи Господарським судом Харківської області ухвалою від 16.02.2017 залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТОВ "СП Рисоіл Термінал".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.07.2017 у справі № 922/4304/16 (суддя Добреля Н.С.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 64800,00 грн витрат на усунення недоліків. В частині позову про стягнення 176307,80 грн відмовлено.

Позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 176307,80 грн та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача 241107,80 грн. витрат на усунення недоліків. Не погоджується з визначеним судом розміром збитків.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що всупереч вимогам статті 853 Цивільного кодексу України судом зроблено безпідставний висновок, що з умов укладеного між сторонами договору, обов'язковість проведення відповідного дослідження не була передбачена договором в разі виявлення недоліків у роботі стрічки, що виключає необхідність відшкодування даних витрат відповідачем.

При цьому звертає увагу на те, що надане апелянтом експертне дослідження має всі ознаки належності допустимості доказу як щодо стрічки КС 3.13, так і до інших стрічок, неякісне стикування яких здійснене відповідачем, так як стикування всіх стрічок за умовами договору підряду № 250216 від 25.02.2016 здійснювалося однаковим способом та за однакових умов, тому і вартість кожного стикування ідентична.

Окрім цього позивач вважає, що докази завдання відповідачем позивачу збитків у вигляді додаткових витрат на відновлення конвеєрних стрічок підтверджуються наявними в матеріалах справи актами власних виробничих витрат позивача на ремонт КС 4.6, КС 4.7, КС 4.8, КС 3.3, висновком комплексного товарознавчого експертного дослідження № ЕD-2508-6-148.16 від 15.09.2016 та укладеним позивачем із ТОВ «РУНА ТЕХ» договором підряду №16 від 04.04.2016. Разом з цим, судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що без заміни фрагменту стрічки на новий фрагмент фізично неможливо здійснити стикування стрічки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 у справі № 922/4304/16 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.09.2017.

Відповідач 14.09.2017 за вх. № 9588 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції змінити в частині стягуваної суми з 64800,00 грн. на 32400,00 грн.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що дії позивача щодо недопущення представників відповідача до обєкту, на якому проводились підрядні роботи за договором підряду № 250216 від 25.02.2016, зумовили неможливість виконання належним чином відповідачем своїх зобовязань за цим договором підряду, що призвело до збільшення розміру збитків.

Також вказує на те, що 26.02.2016 позивачем було здійснено передплату по договору № 250216 від 25.02.2016 у розмірі 50%, тоді як в порушення пункту 2.3 цього договору 50% решти оплати по договору позивач не здійснив, що свідчить про прострочення кредитора (позивача) і як правовий наслідок тягне за собою прострочення виконання зобовязань боржником (відповідачем).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 у звязку з відсутністю відзиву на апеляційну скаргу 3-ї особи та неявку в судове засідання представника 3-ї особи, відкладено розгляд апеляційної скарги на 12.10.2017 об 11:00.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, до початку судового засідання 11.10.2017 за вх. 10386 та 12.10.2017 за вх. № 10425 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 176307,80 грн. та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача 241107,80 грн. витрат на усунення недоліків.

Свою правову позицію обґрунтовує тим, що факт завдання відповідачем позивачу збитків у вигляді додаткових витрат на відновлення конвеєрних стрічок у звязку із неналежним виконанням останнім зобовязань підрядника за договором підряду № 250216 від 25.02.2016 підтверджуються наявними в матеріалах справи актами власних виробничих витрат позивача на ремонт КС 4.6, КС 4.7, КС 4.8, КС 3.3, висновком комплексного товарознавчого експертного дослідження № ЕD-2508-6-148.16 від 15.09.2016 та укладеним позивачем із ТОВ «РУНА ТЕХ» договором підряду №16 від 04.04.2016. При цьому без заміни фрагменту стрічки на новий фрагмент фізично неможливо здійснити стикування стрічки, чого судом першої інстанції враховано не було.

Також зазначає, що всупереч вимогам статті 853 Цивільного кодексу України судом зроблено необґрунтований висновок, що умовами укладеного між сторонами договору, обов'язковість проведення відповідного дослідження не була передбачена договором в разі виявлення недоліків у роботі стрічки, що виключає необхідність відшкодування даних витрат відповідачем.

Разом з цим, як вважає третя особа, надане апелянтом експертне дослідження має всі ознаки належності допустимості доказу як щодо стрічки КС 3.13, так і до інших стрічок, неякісне стикування яких здійснене відповідачем, так як стикування всіх стрічок за умовами договору підряду № 250216 від 25.02.2016 здійснювалося однаковим способом та за однакових умов, тому і вартість кожного стикування ідентична.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 24.10.2017 о 15:00 год.

Представники сторін в судове засідання 24.10.2017 не зявився, про причину відсутності в судовому засіданні не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить штамп на зворотному боці ухвали від 12.10.2017, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам та третій особі і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 та пункту 3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

А тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представників позивача та відповідача, а також викладені в апеляційній скарзі, відзивах на апеляційну скаргу та додаткових письмових поясненнях доводи позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 25 лютого 2016 року між Приватним підприємством АДЕПТ-КОМПЛЕКТ, замовником, та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю АКВІТЕНС, підрядником, було укладено договір підряду за № 250216, у відповідності до умов якого відповідач зобовязувався на власний ризик із власних витратних матеріалів та устаткування виконати роботи, обсяг та ціна яких узгоджувалася сторонами у Специфікаціях до цього договору, а також відповідати за якість виконаних робіт з моменту їх прийняття позивачем та подальшої експлуатації у межах гарантійного строку, позивач, у свою чергу, зобовязувався забезпечити доступ до місця виконання робіт, підготувати відповідне обладнання, яке було задіяне у виконанні робіт, а також сплатити вартість належним чином виконаних робіт.

Як вбачається з п. 2.1 договору, ціна на роботи, які є предметом цього договору, зазначаються в Специфікаціях.

Відповідно до п. 2.2 сума договору не є постійною величиною й остаточно регулюється Специфікаціями.

Згідно з п. 2.3 договору, оплата проводиться наступним чином:

- 50% від загальної суми, визначеної специфікацією, перераховується передплатою в термін 5 банківських днів з моменту підписання відповідної специфікації;

- 50% від загальної суми, визначеної специфікацією, перераховується у момент підписання актів виконаних робіт.

Згідно п. 2.4 договору, строк виконання робіт - зазначаються в Календарних планах виконаних робіт. Початок виконання робіт - це два календарних дні з моменту отримання передплати в обсязі, визначеної п. 2.3 цього договору.

Відповідно до п. 3.4.2 договору передбачено, що якщо відповідач відступив від умов цього договору, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі то позивач має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків за рахунок відповідача.

Відповідно до п. 4.1 договору, позивач, який одержав від відповідача акт прийому-передачі виконаних робіт за цим договором, зобов`язаний у термін 5 робочих днів розпочинати їх прийняття та у разі відсутності письмових зауважень зобов`язаний підписати акт прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 7.1 договору, відповідач встановлює гарантійний термін на виконані роботи - 6 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, при умовах нормативної експлуатації футерованих барабанів та стиків стрічки транспортерної.

Відповідно до п. 7.2 договору, відповідач відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок природного зносу, неправильної експлуатації або неправильності інструкцій щодо експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було підписано специфікацію № 1 до договору, якою визначено найменування послуги, розмір стрічки, кількість та ціну, яка складає 66300,00 грн. (а.с. 19, том 1).

Крім того сторонами було підписано календарний план виконання робіт (а.с. 20, том 1).

На виконання, п. 2.3 договору, 26.02.2016 року позивачем було здійснено попередню оплату за договором в сумі 37396,50 грн.

У відповідності до календарного плану виконання робіт (Додаток № 2 до Договору), відповідачем у строк з 29 лютого 2016 року до 06 березня 2016 року було виконано погоджений сторонами у Специфікації № 1 (Додаток № 1 до Договору) обсяг робіт, а саме: стикування стрічок транспортерних конвеєрів КС (або КЛ у російськомовній документації) 4.4, КС 4.5, КС 4.6, КС 4.7, КС 4.8, КС 3.3, КС 3.7, КС 3.11, КС 3.12, КС 3.13, методом холодної вулканізації на обєкті, розташованому за адресою: Україна, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Центральна, 20А та передано виконані роботи позивачу за відповідним Актом здачі-приймання робіт 09 березня 2016 року № 160225 (а.с. 21, том 1).

Як зазначає позивач, після прийняття робіт за актом приймання-передачі від 09.03.2016 року, позивач отримав від Генерального замовника (ТОВ "СП Рисоіл Термінал", третя особа, власник об`єкту на якому здійснювались підрядні роботи) лист, в якому зазначалось про порушення у роботі конвеєрних стрічок та було зазначено про необхідність відповідачу надати роз`яснення стосовно стикування стрічки.

Матеріали справи свідчать про те, що 23.03.2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача лист за вих. № 156 (а.с. 22, том 1) з проханням направити спеціалістів на об`єкт та переробити стикування стрічок транспортних конвеєрів КС 4.8 та КС 3.3 у триденний строк до 26.03.2016 року.

Відповідачем в свою чергу, 23.03.2016 року було направлено позивачу відповідь, в якій зазначалось про те, що у зазначений термін у спеціалістів відсутня можливість прибути на об`єкт.

31.03.2016 року відповідачем було направлено на адресу позивача лист за вих. № 31/03, в якому зазначено про те, що спеціалісти виїхали на об`єкт з метою оцінки ситуації, що склалася та виявлення причини неправильної роботи стрічки конвеєра.

Крім того, 04.04.2016 року відповідачем було направлено позивачу лист за вих. № 04/04, в якому було зазначено про те, що спеціалістами ТОВ "Аквітенс" було виявлено, що при проходженні стикування стрічки по трасі стрічка дійсно відходить у сторону, амплітуда сходження не перевищує максимально дозволений хід на приводному та натяжному барабанах, при такій амплітуді можливе налаштування руху стрічки натяжними станціями. Крім того у листі зазначено про те, що спеціалістами було виявлено, що в незалежності від стику стрічки, її рух залишається непередбаченим при спробах співробітників ПП "Адепт-Комплект" регулювати рух стрічки потоком подачі зерна. У зв`язку з чим спеціалісти відповідача дійшли висновку, що стики стрічки надійні, та виконані згідно вимог REMA TIP TOP.

В свою чергу, позивачем разом із представниками замовника робіт, ТОВ "СП Рисоіл Термінал" 05.05.2016 було складено дефектний акт, відповідно до якого встановлено, що під час роботи виник розрив стрічки на двох стрічкових конвеєрах.

На підставі викладеного позивачем та третьою особою було здійснено відбір зразків зіпсованих фрагментів стрічок.

Як зазначає позивач, у зв`язку з посиленням дефектів та виявленням таких же невідповідностей на стиках інших транспортерних стрічок, а саме: КС 4.7, листом № 214 від 18.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повторного направлення спеціалістів для ліквідації дефектів.

Відповідачем, в свою чергу, було надано відповідь (№ 27/04 від 27.04.2016 року) в якій зазначено про те, що спеціалісти прибудуть на об`єкт для оцінки ситуації 12.05.2016 року.

Як вбачається зі складеного позивачем та третьою особою дефектного акту від 05.05.2016 року дві транспортні стрічки КС 4.8 та КС 3.3 розірвалися у місцях стикування.

Також в матеріалах справи наявні дефектні акти від 16.06.2016 року та від 24.06.2016 року, якими було зафіксовано розрив транспортної стрічки КС 4.7 та транспортної стрічки КС 4.6, відповідні акти були підписані представниками позивача та третьої особи.

Як зазначає позивач, відповідач не виконав свого обов`язку щодо направлення спеціалістів для складання дефектних актів та усунення недоліків, які виникли під час роботи транспортної стрічки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач після виявлення дефектів в роботі стрічок у місцях їх стикування не здійснив безоплатного виправлення вказаних дефектів, а позивач в свою чергу скористався своїм правом, передбаченим п. 3.74.2 договору та самостійно виправив дефекти стикування транспортерних стрічок конвеєрів КС 4.8, КС 3.3, КС 4.7 та КС 4.6.

В подальшому позивачем було направлено, а відповідачем в свою чергу 18 липня 2016 року отримано претензію-вимогу про відшкодування витрат позивача на усунення недоліків у вигляді розірвання транспортерних стрічок конвеєрів КС 4.8., КС 3.3, КС 4.7. та КС 4.6. у місцях їх стикування TOB АКВІТЕНС у розмірі 89 225, 38 гривень.

Як зазначає позивач, вищевказану Претензію-вимогу відповідач залишив без розгляду.

Крім того, як зазначає позивач, щодо стикування відповідачем транспортерних стрічок КС 3.5; КС 3.7; КС 3.9; З.Н., КС 3.12. КС 3.13, необхідно вказати, що у звязку з їх більш пізнішою експлуатацією Генеральним Замовником, ніж попередніх стрічок, недоліки в їх роботі були виявлені на початку серпня 2016 року, про що позивач двічі повідомляв відповідача листами № 353 від 04.08.2016 та № 358 від 05.08.2016 року, але жодних відповідей стосовно направлення чи не направлення спеціалістів відповідача для фіксування та усунення недоліків роботи вказаних стрічок в місцях їх стикування позивачем не отримано.

05.08.2016 року ТОВ "СП Рисоіл Термінал" було направлено на адресу позивача лист (а.с. 72, том 1), в якому зазначено про необхідність терміново прийняти заходи з ремонту стрічок конвеєрних на стиках.

Крім того, 05.08.2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача лист (вих. № 358) з вимогою прибути представників ТОВ "Аквітекс" на об`єкт з метою складання дефектних актів щодо стикування стрічок.

З метою усунення недоліків у місцях стикування транспортних стрічок позивачем було залучено спеціалізовану організацію - ТОВ "Руна Тех", якою було проведено ремонт (перестикування) стикових з`єднань стрічок транспортних конвеєрів із заміною фрагментів стрічки на вищевказаних конвеєрах.

Так, 04.04.2016 між ПП «Адепт Комплект» замовником, та ТОВ "Руна Тех", підрядником, було укладено договір підряду №16, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов»язання виконати власними силами, інструментом та обладнанням наступні послуги: стикові зєднання конвеєрних стрічок (нові стикові зєднання, ремонт стикових зєднань) методом холодної вулканізації на обєкті : «Розширення бази наливних вантажів. Будування ємностей для зберігання харчових продуктів переробки олійних культур», розташованому за адресою: Україна, Одеська область, м. Черноморськ, вул. Центральна, 20.

У додатковій угоді від 08.08.2016 до договору № 16 від 04.04.2016 сторони погодили, що підрядник виконує ремонт стикових зєднань конвеєрної стрічки шириною 1065 мм для конвеєрів КЛ -3.5, КЛ-3.7, КЛ-3.9, КЛ-3.11, КЛ 3.12. КЛ-3.13 у кількості 12 шт. на суму (з урахуванням НДС 20%) 64800,00.

Крім того, у додатковій угоді № 3 від 08.08.2016 до договору № 16 від 04.04.2016 сторони погодили, що підрядник приймає на себе зобовязання виконати власними засобами, інструментами та обладнанням наступні роботи: виконує ремонт стрічки конвеєрної із обкладкою 2/1 ТК-200 (ДСТУ 20-85) НБ 1050х2х60х1 бухта у кількості 63 шт. вартістю (з урахуванням НДС 20%) 51030,00 грн.

З метою виконання робіт зі стикування стрічок, між позивачем та ТОВ "Руна Тех" було укладено додаткову угоду № 4 до договору підряду № 16, відповідно до якої позивач здійснює придбання стрічки конвеєрної з обкладинкою загальною вартістю 51030,00 грн. у ТОВ "Руна Тех".

Платіжним дорученням № 2386 від 18.08.2016 року, позивачем було перераховано ТОВ "Руна Тех" грошові кошти за стрічку конвеєрну з обкладинкою в сумі 51030,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 25 від 05.09.2016 року, ТОВ "Руна Тех" було поставлено позивачу стрічку конвеєрну з обкладинкою на суму 51030,00 грн.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2016 позивачем було укладено з ТОВ "Адепт-Промсистеми" договір поставки № 2206/16 на поставку товару, а саме стрічки до конвеєру (відповідно до специфікації № 1) вартістю 60000,00 грн.

В матеріалах справи наявна також видаткова накладна № 13 від 22.06.2016 року та платіжне доручення № 5764 від 26.07.2016 року про перерахування коштів в сумі 60000,00 грн.

09 вересня 2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача чергову вимогу № 418 щодо відшкодування витрат позивача на усунення недоліків стикування стрічок транспортерних КС 3.5; КС 3.7; КС 3.9; КС 3.11., КС 3.12. КС 3.13 у розмірі 115 830 гривень 00 коп.

Відповідач відповіді на вимогу позивача не надав, витрати, понесені позивачем на загальну суму 241107,80 грн., не відшкодував.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування позову посилається на те, що відповідачем було допущено недоліки при виконанні підрядних робіт за договором №250216 від 25.02.2016, які призвели до розриву стикових зєднань стрічок транспортерних конвеєрів КС 4.8; КС 3.3; КС 4.7;, КС 4.6; КС 3.5; КС 3.7; КС 3.9; КС 3.11, КС 3.12, КС 3.13 та неможливості їх використання за призначенням. У звязку із вказаною обставиною позивач, скориставшись наданим йому пунктом 3.4.2 договору підряду №250216 від 25.02.2016 правом, самостійно із залученням третіх осіб на договірній основі усунув зазначені недоліки, зазнавши витрати на суму 241107,80 грн., з яких 60000,00 грн. - вартість транспортерної стрічки до конвеєру Hi Roller; 116077,80 -грн. вартість робіт по виготовленню нових стикових зєднань конвеєрних стрічок КС 4.8; КС 3.3; КС 4.7;, КС 4.6; КС 3.5; КС 3.7;; КС 3.9; КС 3.11, КС 3.12, КС 3.13; 51030,00 грн. - вартість стрічки конвеєрної із обкладкою 2/1 ТК-200 (ДСТУ 20-85) НБ 1050х2х60х1, яка була придбана позивачем та використана ТОВ «РУНА ТЕХ» для заміни зіпсованих фрагментів стрічок КС 3.5; КС 3.7;; КС 3.9; КС 3.11, КС 3.12, КС 3.13; 14000,00 витрати на проведення експертизи стикування транспортної стрічки.

Вказані витрати позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку пункту 3.4.2 договору підряду №250216 від 25.02.2016.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача 64800,00 грн. витрат позивача на усунення недоліків в підрядних роботах, виходив з того, що оскільки відповідач безоплатно не усунув недоліки в роботі на вказану суму в розумний строк та не надав доказів відсутності вини у підрядника у виникненні недоліків при роботі зі стикувальною стрічкою, позивач у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору має право на відшкодування витрат на усунення відповідних недоліків, які він здійснив, оплативши виконані ТОВ "Руна Тех" роботи за договором підряду №16 від 04.04.2016 на суму 64800,00 грн.

Таким чином місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача 64800,00 грн. витрат на усунення недоліків, які були фактично понесені позивачем.

Відмовляючи у стягненні інших витрат позивача в сумі 176307,80 грн., місцевий господарський суд виходив з того, що: закупівля підрядником стрічки не була передбачена договором, а тому відповідач несе відповідальність лише в рамках виконання робіт зі стикування стрічки, а вартість закупівлі нової стрічки не є витратами на усунення недоліків в роботі; обов`язковість проведення відповідного дослідження не була передбачена договором в разі виявлення недоліків у роботі стрічки, що виключає необхідність відшкодування даних витрат відповідачем; позивачем не надано доказів понесення ним витрати в розмірі 116077,80 грн. на виготовлення нових стикових з`єднань конвеєрних стрічок, тоді як висновок товарознавчого дослідження не є доказом фактично понесених позивачем витрат.

Колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо наявності достатніх правових підстав для задоволення позову в частині 64800,00 грн. витрат на усунення недоліків, які були фактично понесені позивачем, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно ст. 843 ЦК України, ціна роботи або спосіб її визначення визначається у договорі.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Статтею 857 Цивільного кодексу України встановлена обов'язковість відповідності виконаної підрядником роботи умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи, згідно частини 3 вказаної статті, в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 Цивільного кодексу України протягом усього гарантійного строку.

Як встановлено статтею 859 Цивільного кодексу України гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обовязковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі укладеного між сторонами договору підряду №250216 від 25.02.2016 відповідачем було проведено стикування стрічок транспортерної конвеєра, що підтверджується підписаним актом приймання-передачі від 09.03.2016 року.

Виявивши дефекти в роботі стрічки, стикування якої здійснював відповідач, позивач в межах гарантійного строку, встановленого п. 7.1 договору підряду №250216 від 25.02.2016, звернувся до відповідача з вимогою про направлення спеціалістів на об`єкт замовника та оцінки ситуації.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу стверджує, що його спеціалісти двічі, а саме: 01.04.2016 року та 12.05.2016 року здійснювали виїзд на об`єкт ТОВ "СП Рисоіл Термінал", проте не були допущені на об`єкт для проведення робіт.

При цьому відповідачем було надано акти (а.с. 199-200, том 1), підписані спеціалістами ТОВ "Аквітенс" щодо недопущення останніх на об`єкт для усунення недоліків.

Проте, колегія суддів вважає, що вказані акти не є належними доказами недопущення представників відповідача на обєкт, так як ці акти не місять такого реквізиту, як дати їх складання, до того ж зазначені акти підписані лише представниками заінтересованої в їх складанні особи, тобто представниками відповідача.

Разом з цим, в матеріалах справи лист за вих. № 04/04 від 04.04.2016 року, підписаний директором ТОВ "Аквітенс" та скріплений печаткою підприємства, в якому було зазначено про те, що спеціалістами ТОВ "Аквітенс" було виявлено, що при проходженні стикування стрічки по трасі, стрічка дійсно відходить у сторону, амплітуда сходження не перевищує максимально дозволений хід на приводному та натяжному барабанах, при такій амплітуді можливе налаштування руху стрічки натяжними станціями. Крім того у листі зазначено про те, що спеціалістами було виявлено, що в незалежності від стику стрічки, її рух залишається непередбаченим при спробах співробітників ПП "Адепт-Комплект" регулювати рух стрічки потоком подачі зерна. У зв`язку з чим спеціалісти відповідача дійшли висновку, що стики стрічки надійні, та виконані згідно вимог REMA TIP TOP.

Тобто зі змісту вказаного документу випливає, що спеціалісти ТОВ "Аквітенс" прибули на об`єкт ТОВ "СП Рисоіл Термінал" та здійснили огляд транспортної стрічки, що в свою чергу спростовує твердження відповідача щодо недопущення спеціалістів для усунення недоліків.

Однак, дефектні акти щодо розриву стрічок були підписані лише з боку позивача (виконавцем робіт та бригадиром) та третьою особою (головним механіком).

Згідно зі статтею 852 Цивільного кодексу України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 858 Цивільного кодексу України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Слід зазначити, що право замовника (позивача) на усунення недоліків із наступним їх відшкодуванням підрядником встановлено договором підряду №250216 від 25.02.2016, а саме у пункті п. 3.4.2 цього договору, згідно з яким якщо відповідач відступив від умов цього договору, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, позивач має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків за рахунок відповідача.

Крім того, статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Також відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Згідно з частиною 1 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до частини 2 зазначеної норми розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором

Разом з цим, відповідно до загальних положень ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Отже, здійснені позивачем витрати щодо усунення допущених відповідачем недоліків у роботі за своєю природою є збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України, при цьому обов`язок щодо доведення відсутності вини підрядника у виникненні недоліків при роботі згідно із частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України покладено саме на винну особу, тобто відповідача, тоді як позивач як кредитор у зобовязанні за договором підряду №250216 від 25.02.2016 має довести лише розміру збитків.

Слід зазначити, що відповідальність особи у вигляді обовязку відшкодувати завдані збитки наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад правопорушення, а саме: наявність збитків, протиправної поведінки, причинного зв'язку між поведінкою і збитками, вини.

Такий елемент, як наявність збитків, полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача збитків полягає у порушенні правової норми , що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв"язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Вина є субєктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Як вже зазначалося вище, позивач скористався вищевказаним правом, у звязку з чим 04.04.2016 року ним було укладено договір підряду № 16 з ТОВ "Руна Тех" з метою виконання робіт зі стикування з`єднань конвеєрних стрічок.

Додатковою угодою № 3 до вищезазначеного договору, сторони узгодили найменування робіт та їх вартість, яка становить 64800,00 грн.

На виконання умов договору підряду № 16, позивачем було здійснено оплату ТОВ "Руна Тех" на загальну суму 64800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5814 від 04.08.2016 року на суму 24651,00 грн., платіжним дорученням № 4778 від 05.04.2016 року на суму 7260,00 грн., платіжним дорученням № 6319 від 11.10.2016 року на суму 5400,00 грн. та платіжним дорученням № 5137 від 17.05.2016 року на суму 27489,00 грн.

Факт виконання робіт зі стикування стрічки підтверджується актом виконаних робіт від 18.08.2016 року, який підписаний директором ПП "Адепт Комплект" та директором ТОВ "Руна Тех".

Таким чином, позивач як замовник за договором підряду №250216 від 25.02.2016 цілком правомірно реалізував надане йому статтею 852, частиною 1 статті 858 Цивільного кодексу України, а також пунктом п. 3.4.2 вищевказаного договору право самостійного усунення допущених підрядником (відповідачем) недоліків в роботі, уклавши із сторонньою особою - ТОВ "Руна Тех" договір підряду №16, та оплативши здійснені вказаною особою роботи із виправлення недоліків в роботі відповідача у сумі 64800,00 грн.

Разом з цим, відповідач безоплатно не усунув недоліки в роботі в розумний строк та не надав доказів відсутності його вини у виникненні недоліків при роботі зі стикувальною стрічкою.

При цьому, місцевим господарським судом було вжито всіх залежних від нього заходів для зясування причини виходу з ладу конвеєрних стрічок.

Так, в процесі розгляду справи господарським судом першої інстанції було призначено по справі судову комплексну експертизу проведення якої було доручено ХНДІСЕ ім. Зал. проф. ОСОБА_3 , Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз на вирішення яких поставлено наступні питання:

- Що стало причиною виходу з ладу (неправильні умови експлуатації ТОВ "СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" чи порушення технології стикування стрічки транспортної конвеєра ТОВ "Аквітекс") стиків стрічки транспортної конвеєру КС 3.13 та інших стрічок конвеєрів КС 4.8, КС 3.3, КС 4.7, КС 4.6, КС 3.5, КС 3.7, КС 3.9, КС 3.11, КС 3.12, що були встановлені на зерновому терміналі ТОВ "СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" (м. Чорноморськ, вул. Центральна, 20А) ?;

- Які витрати на усунення недоліків були понесені ПП "Адепт-Комплект" в результаті розриву стрічки транспортерної конвеєру КС 3.13 та інших стрічок конвеєрів КС 4.8, КС 3.3, КС 4.7, КС 4.6, КС 3.5, КС 3.7, КС 3.9, КС 3.11, КС 3.12, що були встановлені на зерновому терміналі ТОВ "СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" (м. Чорноморськ, вул. Центральна, 20А) ?;

Проте відповідні експертизи були повернуті без виконання, у зв'язку з відсутністю відповідного обладнання та спеціалістів в цій галузі.

10.07.2017 на адресу господарського суду Харківської області надійшов лист (вх. № 22289) разом зі справою № 922/4304/16 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, в якому зазначено, що проведення досліджень з питань, поставлених в ухвалі суду, здійснюють акредитовані випробувальні лабораторії у відповідній галузі та вказані питання виходять за межі компетенції експертів Інституту. У зв`язку з наведеним ухвалу суду про призначення у справі судової комплексної експертизи було повернуто без виконання.

Отже, з урахуванням норм, які було наведено вище, відповідач, який не довів відсутності своєї вини , вважається таким, що порушив зобовязання підрядника за договором підряду №250216 від 25.02.2016 щодо виконання роботи належної якості, у звязку з чим позивач як замовник для поновлення свого порушеного права на одержання роботи належної якості здійснив витрати, оплативши здійснені ТОВ "Руна Тех" в рамках договору підряду №16 від 04.04.2016 роботи із виправлення недоліків в роботі відповідача у сумі 64800,00 грн.

А тому колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що витрати позивача в сумі 64800,00 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем останньому та правомірно задовольнив позов у вказаній частині.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що 26.02.2016 позивачем було здійснено передплату по договору № 250216 від 25.02.2016 у розмірі 50%, тоді як в порушення пункту 2.3 цього договору 50% решти оплати по договору позивач не здійснив, що свідчить про прострочення кредитора (позивача) і як правовий наслідок тягне за собою прострочення виконання зобовязань боржником (відповідачем).

Однак колегія суддів вважає такі доводи відповідача необґрунтованими, оскільки прострочення кредитора згідно з частиною 2 статті 613 Цивільного кодексу України може тягнути лише такий правовий наслідок, як відстрочка боржником виконання зобовязання на час прострочення кредитора. В той же час жодна норма законодавства не надає підряднику права у звязку із простроченням замовника на здійснення роботи неналежної якості.

Окрім цього, колегія суддів не може погодитися із висновком місцевого господарського суду про те , що придбання стрічки конвеєрної із обкладкою 2/1 ТК-200 (ДСТУ 20-85) НБ 1050х2х60х1 не була передбачена договором підряду №16 від 04.04.2016,, у зв`язку з чим відповідач несе відповідальність лише в рамках виконання робіт зі стикування стрічки, а вартість закупівлі нової стрічки не є витратами на усунення недоліків в роботі.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вже зазначалося, з метою виконання робіт зі стикування стрічок, між позивачем та ТОВ "Руна Тех" було укладено додаткову угоду № 4 до договору підряду № 16, відповідно до якої позивач здійснює придбання стрічки конвеєрної з обкладинкою загальною вартістю 51030,00 грн. у ТОВ "Руна Тех".

Платіжним дорученням № 2386 від 18.08.2016 року, позивачем було перераховано ТОВ "Руна Тех" грошові кошти за стрічку конвеєрну з обкладинкою в сумі 51030,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 25 від 05.09.2016 року, ТОВ "Руна Тех" було поставлено позивачу стрічку конвеєрну з обкладинкою на суму 51030,00 грн.

Як вбачається зі матеріалів справи, стрічка конвеєрної із обкладкою 2/1 ТК-200 (ДСТУ 20-85) НБ 1050х2х60х1, яка була придбана позивачем та використана ТОВ «РУНА ТЕХ» для заміни зіпсованих фрагментів стрічок КС 3.5; КС 3.7;; КС 3.9; КС 3.11, КС 3.12, КС 3.

Статтею 843 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану роботу.

Отже вартість поставленої та використаної ТОВ "Руна Тех" (як підрядником за договором підряду №16 від 04.04.2016) стрічки конвеєрної із обкладкою 2/1 ТК-200 (ДСТУ 20-85) НБ 1050х2х60х1, яка була відшкодована позивачем останньому, входить до складу ціни роботи підрядника за договором підряду №16 від 04.04.2016 в розумінні статті 843 Цивільного кодексу України.

При цьому, як вже зазначалося вище, витрати позивача на усунення недоліків в роботі відповідача, здійснені в рамках укладеного із сторонньою особою - ТОВ "Руна Тех" договору підряду №16 від 04.04.2016, мають всі необхідні складові елементи збитків, у звязку з чим підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача в порядку пункту 3.4.2 договору підряду №250216 від 25.02.2016, а також статей 852 та 858 Цивільного кодексу України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 51030,00 грн. - вартості стрічки конвеєрної із обкладкою 2/1 ТК-200 (ДСТУ 20-85) НБ 1050х2х60х1.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 60000,00 грн. вартості транспортерної стрічки до конвеєру Hi Roller, то колегія суддів цілком погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність достатніх правових підстав для її задоволення.

При цьому колегія суддів виходить з того, що позивач, з урахуванням положень норм інституту відшкодування збитків (статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України), не довів жодними належними та допустимими доказами наявності причинно-наслідкового звязку між допущеними відповідачем недоліками у роботі за договором підряду № 250216 від 25.02.2016 та необхідністю придбання позивачем транспортерної стрічки до конвеєру Hi Roller. Тобто позивач не довів, що допущені відповідачем недоліки у стикуванні транспортерної стрічки до конвеєру Hi Rollerкі не могли бути усунені шляхом відновлення цієї стрічки, що безумовно зумовило придбання нової стрічки.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 60000,00 грн. вартості транспортерної стрічки до конвеєру Hi Roller слід залишити без задоволення.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 14000,00 витрат на проведення експертизи стикування транспортної стрічки, то, на думку колегії суддів, вона не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 4 статті 853 Цивільного кодексу України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Слід зазначити, що вказана норма поширюється на досудове проведення відповідних експертних досліджень, тоді як в судовому процесі висновки такого роду експертиз матимуть виключно значення висновку спеціаліста й не можуть бути оцінені як висновок експерта в розумінні процесуальної теорії доказів.

Разом з цим, вказана норма містить положення лише матеріального характеру, у звязку з чим визначені нею підстави та порядок призначення та проведення експертизи, а так само порядок розподілу витрат на її проведення можуть застосовуватись лише у разі взаємно погодженого сторонами досудового проведення відповідного експертного дослідження.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази погодження між позивачем та відповідачем досудового проведення відповідного експертного дослідження, за результатами якого було складено висновок комплексного товарознавчого експертного дослідження від 15.09.2016.

Також слід зазначити, що висновок комплексного товарознавчого експертного дослідження від 15.09.2016 не містить обєктивних та всебічних відповідей на всі запитання, які були поставлені спеціалісту позивачем, зважаючи на таке.

Позивачем було зазначено про те, що вартість стикових стрічок становить 116077,80 грн, яку було розраховано на підставі висновку комплексного товарознавчого експертного дослідження від 15.09.2016.

При цьому, як вбачається з розрахунку позивача, поновлений фрагмент стрічки містить 2 стикових з`єднання, вартість відновлення кожного фрагмента складає 5803,89 грн (відповідно до висновку) * 2 = 11607,78 грн та оскільки кількість стрічок конвеєра з дефектами стикування складає 10 одиниць, то загальна вартість поновлення стиків складає 116077,80 грн (11607,78*10=116077,80 грн).

Однак, висновок предметом дослідження комплексного товарознавчого експертного дослідження від 15.09.2016 було лише 2 стикових з`єднання із загальною вартістю відновлення обох цих стикових зєднань на суму 11607,78 грн Решта стрічок конвеєра з дефектами стикування у кількості 8 одиниць предметом дослідження вказаного висновку не була.

Позивач в апеляційній скарзі та третя особа у відзиві на апеляційну скаргу вказують на те, що експертне дослідження має всі ознаки належності допустимості доказу як щодо стрічки КС 3.13, так і до інших стрічок, неякісне стикування яких здійснене відповідачем, оскільки стикування всіх стрічок за умовами договору підряду № 250216 від 25.02.2016 здійснювалося однаковим способом та за однакових умов, тому і вартість кожного стикування ідентична.

Однак колегія суддів вважає такі твердження необґрунтованими, оскільки висновком товарознавчого експертного дослідження від 15.09.2016 взагалі не було безпосередньо досліджено решту стрічок конвеєра з дефектами стикування у кількості 8 одиниць, а значить не було досліджено і причини виходу з ладу саме цих 8 одиниць стикових зєднань, ступінь та характер їх пошкодження, що, в свою чергу, зумовило б конкретний розмір витрат на відновлення цих стикових зєднань.

Твердження про те, що стикування всіх стрічок за умовами договору підряду № 250216 від 25.02.2016 здійснювалося однаковим способом та за однакових умов, тому і вартість кожного стикування ідентична, мають характер припущення, що, з урахуванням принципів змагальності судового процесу та принципу обєктивної істини, є недопустимим.

Отже у висновку комплексного товарознавчого експертного дослідження від 15.09.2016 відсутні обєктивні та всебічно встановлені дані щодо вартості відновлення решти стрічок конвеєра з дефектами стикування у кількості 8 одиниць.

Таким чином, враховуючи відсутність погодження сторонами порядку досудового проведення відповідного експертного дослідження, за результатами якого було складено висновок комплексного товарознавчого експертного дослідження від 15.09.2016, а також те, що вказаний висновок спеціаліста не містить обєктивних та всебічних відповідей на всі поставлені на вирішення спеціаліста запитання, то підстави для відшкодування 14000,00 грн витрат позивача на проведення відповідної досудової експертизи відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 49, статтями, 99, 101, пунктами 1, 3 статті 103, пункту 1 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 18 липня 2017 року по справі № 922/4304/16 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 51030,00 грн. вартості стрічки.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Аквітенс" (61166, м. Харків, пр. Науки, 40, оф. 519-б, ) на користь Приватного підприємства "Адепт-Комплект" (67500, АДРЕСА_1, п/р 6723 в філії ПАТ "Укрексімбанк", м. Одеса, МФО 328618, п/р 0044 в ПАТ "Креді ОСОБА_4", м. Одеса, МФО 300614 ) 51030,00 грн вартості стрічки.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Аквітенс" (61166, м. Харків, пр. Науки, 40, оф. 519-б, ) на користь Приватного підприємства "Адепт-Комплект" (67500, АДРЕСА_1, п/р 6723 в філії ПАТ "Укрексімбанк", м. Одеса, МФО 328618, п/р 0044 в ПАТ "Креді ОСОБА_4", м. Одеса, МФО 300614 ) 1737,45 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову та 988,20 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті рішення Господарського суду Харківської області від 04 липня 2017 року по справі № 922/2145/16 залишити без змін.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30.10.2017.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.