ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Справа № 914/486/17

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Грек Б.М. і Студенець В.І.

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Львівобленерго", м. Львів,

на рішення господарського суду Львівської області від 10.05.2017

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2017

зі справи № 914/486/17

за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення), м. Львів,

до приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" (далі - Товариство), м. Львів,

про стягнення 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені, зобов'язання виконати рішення.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - Оленюк С.Л. предст. (дов. від 30.12.2016 № 13/08-2057)

відповідача - Булькевич А.В. адвокат (св-во від 20.08.2015, дов. від 31.07.2017)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Відділення звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зобов'язання Товариства виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.03.2016 № 5 р/к у справі № 1-02-48/2015 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" (далі - Рішення АМК).

Рішенням господарського суду Львівської області від 10.05.2017 у справі № 914/486/17 (суддя Бортник О.Ю.), яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 (судді Галушко Н.А. - головуючий, Данко Л.С., Орищин Г.В.), позов задоволено з посиланням на його обґрунтованість.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Товариство просить судові рішення попередніх інстанцій зі справи скасувати, справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду. Скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваних судових актів з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Відділення просило залишити судові акти попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

Участь у судовому засіданні 07.11.2017 Товариство та Відділення приймало в режимі відеоконференції.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- Рішенням АМК:

визнано, що згідно зі статтею 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" Товариство з 01.01.2013 по 25.03.2016 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом на території Львівської області із часткою 100% у межах розташування електричних мереж, які знаходяться на балансі (у володінні, користуванні, оперативному управлінні, тощо) Товариства;

визнано дії Товариства щодо необґрунтованої відмови фермерському господарству "Поляна" у збільшенні договірної електричної потужності порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене частиною 1 статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, що може призвести до ущемлення інтересів фермерського господарства "Поляна", та яке було б неможливе за умов існування значної конкуренції на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом;

зобов'язано Товариство припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане в пункті 2 резолютивної частини рішення. Про виконання зобов'язання Товариству необхідно повідомити Відділення у двомісячний строк з дня отримання рішення Товариством;

за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у пункті 2 резолютивної частини рішення, накладено на Товариство штраф у розмірі 68 000,00 грн.

- копію рішення отримано Товариством 04.04.2016, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення;

- Товариство оскаржило Рішення АМК до господарського суду Львівської області у межах двомісячного строку з дня його одержання;

- ухвалою господарського суду Львівської області від 30.05.2016 порушено провадження у справі № 914/1431/16 за позовом Товариства до Відділення про визнання недійсним Рішення АМК;

- рішенням господарського суду Львівської області від 11.08.2016 у справі № 914/1431/16 у задоволенні позову відмовлено;

- ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.09.2016 у справі № 914/1431/16 прийнято апеляційну скаргу Товариства до провадження;

- постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі № 914/1431/16 апеляційну скаргу Товариства залишено без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін;

- ухвалою Вищого господарського суду України від 14.12.2016 у справі № 914/1431/16 прийнято до провадження касаційну скаргу Товариства на рішення та постанову судів попередніх інстанцій;

- постановою Вищого господарського суду України від 10.01.2017 касаційну скаргу Товариства залишено без задоволення, а постанову апеляційного господарського суду - без змін;

- Рішення АМК Товариством у добровільному порядку не виконано;

- за невиконання Рішення АМК щодо сплати штрафу Відділенням нараховано до стягнення 68 000,00 грн. пені за періоди: з 12.08.2016 по 01.09.2016; з 16.11.2016 по 13.12.2016; з 11.01.2017 по 28.01.2017.

Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з Підприємства штрафу, пені та зобов'язання Товариства виконати Рішення АМК.

Відповідно до приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції":

- рішення органів Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання (частина друга);

- особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (частина третя);

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду (частина п'ята);

- у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (частина сьома);

- суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (частина дев'ята).

Абзацами третім - п'ятим частини п'ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Припинення та зупинення нарахування пені, про які йдеться у цих нормах, відбувається лише у зв'язку з прийняттям рішення, розглядом чи переглядом справи саме господарським судом, а не будь-яким органом, що вирішив (вирішує) спір (аналогічна правова позиція викладена у пункті 20.2 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

Згідно із статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів на суб'єктів господарювання територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, фізичними чи юридичними особами подають, зокрема, позови до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені; зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

З огляду на те, що Рішення АМК є чинним, проте Товариством у добровільному порядку не виконано (Товариством не надано доказів сплати штрафу та задоволення клопотання фермерського господарства "Поляна", яке викладене у листі від 16.03.2015 щодо збільшення договірної потужності за новими об'єктами, що перелічені у додатковій угоді від 06.11.2013 до Договору від 04.01.2006 № 47-680 про постачання електричної енергії; при цьому, судами взято до уваги лист фермерського господарства "Поляна" від 04.05.2017, у якому останнє повідомило Відділення про те, що погоджена договірна потужність на нові об'єкти Товариством не збільшена), місцевий та апеляційний господарські суди, перевіривши правильність нарахування позивачем суми пені до стягнення (з урахуванням законодавчого обмеження її максимального розміру), - дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, у зв'язку з чим правомірно задовольнили позов.

Доводи Товариства не спростовують висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях попередніх інстанцій. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи, переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Львівської області від 10.05.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 зі справи № 914/486/17 залишити без змін, а касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя Б. Грек

Суддя В. Студенець