ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2017р. Справа № 914/819/17

Господарський суд Львівської області у складі колегії суддів: Гоменюк З.П. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Соняхи, м.Львів

до відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів

про скасування оперативно-господарської санкції

за зустрічним позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів

до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Соняхи, м.Львів

про стягнення 106000 грн. вартості донарахованого природного газу.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (від відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_4 (довіреність від 25.04.2017 року);

від відповідача за первісним позовом (від позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_5 (довіреність № ЛВ007.2-68-0117 від 05.01.2017 р.).

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Первісний позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю Соняхи до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз про скасування оперативно-господарської санкції. Зокрема позивач за первісним позовом просить скасувати оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахування ОСОБА_3 акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» Товариству з обмеженою відповідальністю «Соняхи» на підставі актів про порушення №000652 та №000653 від 19.01.2017 року необлікованого (донарахованого) обєму природного газу в загальному обсязі 317,386 тис. м. куб. на суму 2349402,50 грн.

Зустрічний позов подано ОСОБА_3 акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Львівгаз до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Соняхи про стягнення 106000,00 грн. вартості донарахованого природного газу.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав, що викладені у позовній заяві, проти зустрічного позову заперечив з підстав, що викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Також представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) в судовому засіданні підтримав подану заяву (вх.№1897/17) про забезпечення позову.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) проти первісного позову заперечив з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Соняхи про забезпечення позову, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні з огляду на наступне.

Так, у заяві про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю Соняхи просить заборонити ОСОБА_3 акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації Львівгаз, в тому числі будь-яким його структурним підрозділам, відділенням та службам, вчиняти будь-які дії, що спрямовані на обмеження чи припинення постачання (розподілу, транспортування, подачі) природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю Соняхи.

Вказану заяву позивач за первісним позовом обґрунтовує тим, що на його адресу від ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз надходять повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання з підстави наявності простроченої заборгованості в сумі з включенням вартості оперативно-господарської санкції.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ст. 67 ГПК України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні, оскільки позивачем за первісним позовом не обґрунтовано яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення господарського суду чи утруднити його виконання, в разі задоволення первісного позову.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, суд -

встановив:

01.01.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Соняхи» (позивачем за первісним позовом, споживач) було підписано заяви-приєднання №094212555DАР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). Оператором газорозподільної системи (Оператор ГРМ) згідно заяви-приєднання є Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (відповідач за первісним позовом, Оператор ГРМ).

Згідно із положеннями п.2.1. Договору Оператор ГРМ зобовязується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Обєкти, підключені в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ, до яких розподіляється природний газ за вказаним договором знаходяться за адресою: 81113, Львівська область, Пустомитівський район, село Лапаївка, вулиця Світла, будинок 2.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із субєктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, а також порядок періодичної повірки комерційного вузла обліку (лічильника газу) на обєктах споживачів, визначаються Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824 (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до пп. 4 п. 7.2 Розділу VII Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» від 30.09.2015 року, Оператор ГРМ має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на обєкті Споживача, у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем.

Якщо під час проведення перевірки технічного стану комерційного вузла обліку (лічильника газу) проводиться його зняття та розпломбування, то відповідно до п.2 гл.10 розділу X Кодексу ГРМ, після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), в присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача (суміжного субєкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони).

12.01.2017 року представниками ПАТ «Львівгаз» за участі ОСОБА_6, як преставника ТзОВ «Соняхи», було проведено перевірку дотримання ТзОВ «Соняхи» правил споживання природного газу та достовірності споживання за адресою: 81113, Львівська область, Пустомитівський район, село Лапаївка, вулиця Світла, будинок 2.

Під час проведення перевірки, 12.01.2017 року, представниками ПАТ «Львівгаз» складено ОСОБА_2 перевірки технічного стану лічильника газу №17- 08/01, яким встановлено, що на лічильнику газу типу Меtrіx типорозміру G-10 №00291603 пошкоджений пломбувальний дріт та наявні залишки речовини схожої на клей.

Доказів складання 12.01.2017 року представником Оператора ГРМ протоколу щодо направлення ЗВТ Меtrіx типорозміру G-10 № 00291603 та/або пломби на експертизу господарському суду сторонами не подано.

16.01.2017р. представниками ПАТ «Львівгаз», повторно складено акти про порушення №631 та №632, із змісту яких слідує, що встановити порушення шляхом зовнішнього огляду неможливо.

Також, 16.01.2017р. представниками ПАТ «Львівгаз», згідно з актами про виявлені порушення від 16.01.2017р. без номерів, складено протоколи №0000853 та №0000851, згідно яких лічильники газу типу Меtкіx типорозміру G-6 №001587 та G-10 №00291603 направляються на експертизу в сервісний центр ПАТ «Львівгаз».

Відповідно до п.5 гл.10 розділу X Кодексу ГРМ споживач (суміжний субєкт ринку природного газу) зобовязаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний субєкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного субєкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Відповідно до п.4 гл.10 розділу X Кодексу ГРМ експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії, комісія створюється без участі таких представників. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ.

Відповідно до п.9 гл.10 розділу X Кодексу ГРМ результати огляду фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем (суміжним субєктом ринку природного газу) або його уповноваженою особою. Якщо споживач (суміжний субєкт ринку природного газу) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи.

Судом встановлено, що 19.01.2017 року комісією по проведенню експертизи побутових (ПЛГ) та промислових (ПрЛГ) лічильників газу, проведено експертизу лічильників газу типу Меtrіx типорозміру G-6 №001587 та G-10 №00291603, про що складено акти проведення експертизи №75 та №77. За результатами експертизи, комісією зроблено висновок про несанкціоноване втручання в роботу лічильників газу (всередині ПЛГ виявлено приклеєний кронштейн (металічний), який реагує на магніт і зупиняє обліковий механізм).

19.01.2017 року відповідачем за первісним позовом складено акти про порушення №000652 та №000653.

Відповідно до п. 8, 9,10,11 гл. 4 розділу XI Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ. Споживач (несанкціонований споживач) зобовязаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості.

16.02.2017р. комісією з розгляду актів про порушення прийнято рішення задоволити акти про порушення №000652 та №000653 від 19.01.2017 року.

На підставі рішення комісії та акту про порушення №000653 від 19.01.2017 року відповідачем за первісним позовом складено акт-розрахунок від 17.02.2017 року, згідно якого позивачу за первісним позовом здійснено донарахування обємів природного газу в обсязі 41,548 тис.м.куб на суму 317846,99 грн., у звязку із прихованим втручанням в роботу лічильника газу типу Меtrіx типорозміру G-6 №001587 за період з серпня 2016р. по січень 2017р., тобто з дня встановлення даного лічильника.

Також, на підставі рішення комісії та акту про порушення №000652 від 19.01.2017р. відповідачем за первісним позовом складено акт-розрахунок від 17.02.2017р., згідно якого позивачу за первісним позовом здійснено донарахування обємів природного газу в обсязі 275,838 тис.м.куб на суму 2031555,51 грн. у звязку із прихованим втручанням в роботу лічильника газу типу Меtrіx типорозміру G-10 №00291603 за період з січня 2016р. по січень 2017р., тобто за період не більше як за 12 місяців.

Загальний обєм здійсненого відповідачем за первісним позовом донарахування позивачу за первісним позовом обсягів природного газу становить 317,386 тис.м.куб. на суму 2349402,50 гривень.

ТзОВ «Соняхи» не сплатило ПАТ «Львівгаз» визначену актами-розрахунками від 17.02.2017 року вартість донарахованого обєму природного газу, а тому ПАТ «Львівгаз» на підставі ст. 193 ГК України, ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України та з врахуванням неможливості оплати суми судового збору в розмірі 35241,04 грн. для стягнення із ТзОВ «Соняхи» на свою користь 2349402,50 грн., ПАТ «Львівгаз» подало зустрічну позовну заяву про стягнення із ТзОВ «Соняхи» на свою користь частини вартості донарахованого обєму природного газу на суму 106000,00 грн., як частини основного боргу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представникі сторін, суд дійшов висновку, що первісний позов слід задоволити, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до пп. 1, 3 частини 1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Як встановлено судом, перевірка технічного стану побутових лічильників газу позивача за первісним позовом та складення акту про порушення №17-08/0212.01.2017 року здійснювалась представниками відповідача за первісним позовом в присутності п.Курляка Я.І., як уповноваженого представника ТзОВ «Соняхи».

Також, 16.01.2017р., представниками відповідача за первісним позовом, за участі цієї ж особи п.Курляка Я.І., було складено акти про порушення №631 та №632, в яких останній підписався, як представник ТзОВ «Соняхи» та протоколи щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу №0000853 та №0000851, згідно яких п.Курляк Я.І. був запрошений, як представник ТзОВ «Соняхи» на 19.01.2017р. для проведення експертизи вищевказаних лічильників газу.

19.01.2017р. комісією по проведенню експертизи побутових (ПЛГ) та промислових (ПрЛГ) лічильників газу, за участі п.Курляка Я.І. в якості представника ТзОВ «Соняхи» було проведено експертизу лічильників газу типу Меtrix типорозміру G-6 № 001587 та G-10 №00291603, про що складено акти проведення експертизи №75 та №77 від підпису яких останній відмовився.

Відповідно до вимог ч.3 ст.237 ЦК України, представництво може виникати на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Зміст представництва, як юридичного факту характеризується на ступними ознаками: делегування окремих цивільних прав та обовязків, нероздільно повязаних з певною особою представникові; вчинення представником конкретних дій в межах наданих повноважень, що мають юридичні наслідки; вчинення представником дій не від власного імені, а від імені особи, яку він представляє; відсутність у представника права під час здійснення представництва виходити за межі наданих повноважень; юридичні наслідки вчинених представником дій (у тому числі негативні) стосуються особи, яку він представляє.

За таких умов у представника виникає певний обсяг повноважень, тобто право довіреної особи виступати представником іншої особи. При цьому, підставами виникнення повноважень може бути:

- волевиявлення особи, яка бажає скористатися послугами представника, відображене у встановленій законом формі (договір доручення, довіреність);

- призначення або обрання особи на посаду, виконання обовязків за якою вимагає здійснення певних юридичних дій від імені та в інтересах іншої особи (призначення або обрання керівником юридичної особи, призначення на посаду, яка передбачає укладення угод від імені іншої особи). Повноваження таких найманих представників містяться у відповідних положеннях, інструкціях, функціональних обовязках, контрактах.

Із відомостей, що містяться в ЄДР слідує, що керівником, тобто особою, яка в силу Закону без довіреності представляє інтереси ТзОВ «Соняхи», є ОСОБА_7. Також, представником позивача за первісним позовом подано суду копію штатного розпису ТзОВ «Соняхи» від 20.12.2016р., введеного в дію з 01.01.2017р. та копію податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум отриманого з них податку за І квартал 2017 року із доказами його подання Державній фіскальній службі, із змісту яких слідує, що ОСОБА_6 не повязаний із позивачем за первісним позовом трудовими правовідносинами. Доказів укладення між ТзОВ «Соняхи» та ОСОБА_6 договору доручення та/чи надання вказаній особі довіреності на представництво інтересів ТзОВ «Соняхи» перед ПАТ «Львівгаз» суду не надано. Суду також не надано доказів того, що представниками відповідача за первісним позовом при проведенні перевірки та експертизи вживались будь-які заходи щодо встановлення особи представника ТзОВ «Соняхи» та перевірки його представницьких функцій та повноважень.

Згідно п.1 гл.5 Розділу XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу (розділу XI - прим.), на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Відповідно до п.2 гл.5 Розділу XI Кодексу ГРМ, акт про порушення після предявлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчуєтьсяїх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно із вимогами п.4 гл.5 Розділу XI Кодексу ГРМ у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Відповідно до п.5 гл.10 розділу X Кодексу ГРМ споживач (суміжний субєкт ринку природного газу) зобовязаний бути присутнім під час проведення експертизи. Також, Споживач (несанкціонований споживач) зобовязаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

Пунктом 1 гл.1 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу.

З огляду на те що, 12.01.2017р., представниками ПАТ «Львівгаз» було проведено перевірку дотримання ТзОВ «Соняхи» правил споживання природного газу без залучення уповноваженого представника ТзОВ «Соняхи», суд дійшов висновку про невідповідність складених актів вимогам розділу ХІ Кодексу ГРМ, а отже і про відсутність у відповідача за первісним позовом підстав для застосування до позивача за первісним позовом оперативно-господарських санкцій.

Ст.193 ГК України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.20 ГК України права та законні інтереси кожного субєкта господарювання захищаються шляхом застосування оперативно-господарських санкцій.

Пунктом 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено право Споживача оскаржити обєм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу Оператором ГРМ у судовому порядку.

Статтею 235 ГК України встановлено, що за порушення господарських зобовязань до субєктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобовязання, що використовується самими сторонами зобовязань в односторонньому порядку. До субєкта, який порушив господарське зобовязання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини субєкта, який порушив господарське зобовязання.

Разом з тим судом встановлено, що укладений між сторонами договір розподілу природного газу (режим електронного доступу: https://lv.104.ua/ua/services/pidkljuchiti-gaz/distribution-terms/id/publichnij-djgjvir-na-rozpodil-priridnogo-gazu-dlj-15699) не містить: ні права Оператора ГРМ застосовувати оперативно-господарську санкцію фактично ним застосовану, ні порядку застосування оперативно-господарських санкцій.

Суд бере до уваги те, що ПАТ «Львівгаз» подало зустрічну позовну заяву про стягнення із ТзОВ «Соняхи» на свою користь частини вартості донарахованого обєму природного газу на суму 106000,00 грн., як частини основного боргу, тобто просить суд захистити його порушене цивільне право шляхом присудження до виконання обовязку в натурі (примусове виконання обовязку в натурі).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.16 ЦК України, примусове виконання обовязку в натурі застосовується у тих випадках, коли відповідач зобовязаний був вчинити певні дії по відношенню до позивача, але відмовився або уникає можливості виконати свій обовязок. Таким чином, цей спосіб захисту застосовується за наявності зобовязальних правовідносин між позивачем та відповідачем.

Однак, суду не надано жодних доказів того, що між сторонами існують зобовязальні правовідносин щодо купівлі-продажу (поставки) природного газу, вартість якого просить стягнути позивач.

Як встановлено судом між сторонами існують лише зобовязання по договору розподілу природного газу на підставі заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №0942125S5DAP016 від 01.01.2016 року.

Згідно із п.2.1. Договору на розподіл за цим Договором Оператор ГРМ (позивач за зустрічним позовом) зобовязується надати Споживачу (відповідачу за зустрічним позовом) послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно п.1.4. Договору на розподіл, послуга з розподілу природного газу це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його обєкта і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності обєкта Споживача.

Таким чином, на підставі укладеного договору розподілу природного газу (заява-приєднання №0942125S5DAP016 від 01.01.2016 року) між сторонами не виникало зобовязань щодо поставки та оплати вартості спожитого (використаного) споживачем природного газу.

Крім цього, позивачу за зустрічним позовом, як Оператору ГРМ, на законодавчому рівні заборонено займатися діяльністю з постачання природного газу. Зокрема, згідно із ч.1 ст.39 Закону України «Про ринок природного газу», Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сплата судового збору позивачем за первісним позовом підтверджується платіжним дорученням №32 від 25.04.2017р. на суму 1600,00 грн.

Сплата судового збору позивачем за зустрічним позовом підтверджується платіжним дорученням №6930 від 03.05.2017р. на суму 1600,00 грн.

Як передбачено частиною 6 статті 84 ГПК України, в резолютивній частині рішення вказується про розподіл судових витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до вимог ст.49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за первісним позовом слід покласти на відповідача за первісним позовом, а витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом слід покласти на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85, 115, 116 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

2. Первісний позов задоволити.

3. Скасувати оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахування ОСОБА_3 акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (79039, м.Львів, вул.Золота, буд.42, ідентифікаційний код 03349039) Товариству з обмеженою відповідальністю «Соняхи» (79053, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38208193) на підставі актів про порушення №000652 та №000653 від 19.01.2017р. не облікованого (донарахованого) обєму природного газу в загальному обсязі 317,386 тис.м.куб. на суму 2349402,50 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (79039, м.Львів, вул.Золота, буд.42, ідентифікаційний код 03349039) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Соняхи (79053, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38208193) 1600,00 грн. судового збору.

5. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

6. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

В судовому засіданні 09.10.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 17.10.2017 р.

Головуючий суддя Гоменюк З.П.

Суддя Мороз Н.В.

Суддя Мазовіта А.Б.