РІШЕННЯ

25 жовтня 2017 рокуСправа № 921/472/17-г/7

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційне товариство "ІНВЕП", вул. Ленкавського, 5/9, м. Івано-Франківськ, 76018

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба", с. Різдвяни, Теребовлянський район, Тернопільська область, 48178

про стягнення 130 001,44 грн.

За участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №б/н від 22.09.17р., ОСОБА_2, довіреність № 215 від 23.10.17р.;

відповідача - ОСОБА_3, довіреність №12 від 31.01.17р., агроном ОСОБА_4, НОМЕР_1 від 10.12.96р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційне товариство "ІНВЕП" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба" про стягнення 130 001,44 грн., із яких 114 840,00 грн. основного боргу, 12 603,50 грн. інфляційних нарахувань та 2 557,94 грн. 3% річних згідно договору купівлі-продажу №01-03/2016-ГКВ від 16.03.2016р.

Ухвалою суду від 14.08.2017р. порушено провадження у справі, призначено розгляд справи на 26.09.2017р.

У судових засіданнях 26.09.2017р., 09.10.2017р. та 13.10.2017р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалися перерви до 09.10.2017р., 13.10.2017р. та 25.10.2017р. відповідно, для надання сторонам можливості подати додаткові матеріали на підтвердження своїх доводів та заперечень.

Ухвалою суду від 09.10.2017р., за клопотанням представника відповідача, відповідно до ст. 69 ГПК України, строк розгляду справи продовжений на 15 днів по 25.10.2017р.

У судовому засіданні 25.10.2017р. представником позивача подана заява про призначення колегіального розгляду справи №921/472/17-г/7, у задоволенні якої відмовлено розпорядженням заступника голови господарського суду Тернопільської області ОСОБА_5, у звязку з її необґрунтованістю.

Крім того, у судовому засіданні 25.10.2017р. позивач звернувся з заявою про збільшення позовних вимог б/н від 23.10.2017р., у якій просить суд стягнути з відповідача 372 108,98 грн., що становить вартість посівів товару з врахуванням приросту врожаю 93 т., згідно ОСОБА_6 №2 по розрахунку оплати за результатами зібраного врожаю.

Представник відповідача заперечив проти клопотання про збільшення позовних вимог, оскільки станом на 25.10.2017р. заява про збільшення позовних вимог на адресу відповідача не надходила, що унеможливлює надати відповідачу свої доводи щодо поданої заяви.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши учасників судового процесу, повертає заяву позивача про збільшення позовних вимог без розгляду, оскільки:

- відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог;

- у разі, якщо до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то відповідна заява повертається господарським судом на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК;

- згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України;

- згідно відомостей в системі "Діловодство спеціалізованого суду" в розділі "Реєстр підтверджень оплат із Казначейства", станом на дату судового засідання 25.10.2017р. відсутні відомості про зарахування до Державного бюджету судового збору за вимогою про збільшення позовних вимог, сплаченого платіжним дорученням №910 від 24.10.2017р. у розмірі 3 632,00 грн.

Також, позивач подав клопотання б/н від 23.10.2017р. про залучення до участі у справі №921/472/17-г/7 Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області, обґрунтовуючи це відсутністю повноважень у ТОВ "Інноваційне товариство "ІНВЕП" самостійно здійснювати перевірку бухгалтерських та фінансових документів відповідача, а доведення факту наявності або відсутності приросту врожаю вплине на визначення бази оподаткування поставленого товару та податкових зобов'язань сторін, в тому числі здійснення коригування податкового кредиту з ПДВ та сплати податку на прибуток.

Суд, розглянувши клопотання, відхиляє його, у звязку із закінченням процесуального терміну, встановленого ст. 69 ГПК України, для розгляду даного спору.

Представники позивача у процесі розгляду справи позовні вимоги підтримали. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на виконання позивачем умов договору купівлі-продажу та порушення грошових зобовязань з боку відповідача. Представники позивача повідомили, що збір врожаю здійснено без представника ТОВ "ІТ "ІНВЕП", та враховуючи інформацію, надану агрономами відповідача, стало відомо про зібраний врожай в розмірі 6 908 ц з ділянки 440 га, що становить 15,7ц/га., однак в даний час обсяг зібраного врожаю занижено в 10 разів. Щодо від'ємного значення приросту врожаю по сої середній, зазначили, що це сталося виключно по причині порушення агротехнічних норм захисту посівів від хвоща польового, наявність якого спричинила загальну хворобу поля, а 3-х разова обробка дослідної частини поля стимулятором росту гуматом калію ГК-В-40 призвела до збільшення зеленої маси хвоща і з відповідним припинення росту і зменшенням маси врожаю сої. Відповідальність за несвоєчасний захист врожаю від хвоща вважає слід перенести на агрономічну службу відповідача. Просять суд звернути увагу, що відповідач ухилився від підписання ОСОБА_6 №1 по результатах зібраного врожаю від 19.09.2016р., чим порушив умови договору купівлі-продажу. На підтвердження наявності урожаю не менше 15,7ц/га позивач посилається на довідки про результати урожайності інших господарюючих субєктів в інших територіальних межах. Також, представники вважають, оскільки відповідач ухилився від підписання актів збору урожаю без зазначення причин, тому останній має оплатити вартість отриманого мікродобрива стимулятора росту з врахуванням інфляційних нарахувань та річних. Представник позивача, як на додаткове обґрунтування позовних вимог, посилається на ст. 1212 ЦК України, яка передбачає обовязок відповідача оплатити безпідставно одержаний товар.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що між сторонами були укладені договори поставки: №05/05-16-ГКВ від 05.05.2016р. на суму 13 200,00 грн., розрахунки по якому проведені повністю, що підтверджується платіжними дорученнями №5368 від 02.12.2016р. на суму 6 600,00 грн. та №1555 від 05.05.2016р на суму 6 600,00 грн.; щодо договору купівлі-продажу №01-03/2016-ГКВ від 16.03.2016р. зазначив, що такий носить венчурний характер з комерційними ризиками для двох сторін, та у п. 6.4. якого сторони домовились про розподіл одержаного приросту врожаю із розрахунку відповідно Продавець/Покупець 30/70. Факт привязки оплати до приросту врожаю підтверджено і п.6.7.2. договору. Водночас договором передбачено, що у випадку відсутності приросту врожаю на дослідних полях Покупець не здійснює оплати за поставлений товар, який вважається у цьому випадку переданим покупцю безкоштовно. Зазначив, що дійсно відповідачем отриманий ОСОБА_6 про результати збору врожаю за №1, однак загальний приріст врожаю має від'ємне значення та становить -528,72 тонни, а тому такий не підписано відповідачем через неправдиві відомості у ньому. Вважає, що позивач, укладаючи договір, прийняв на себе ризики, в тому числі і негативні. Агроном відповідача ОСОБА_4 пояснив суду, що підкормка полів та збір врожаю відбувалися за участі представників позивача, які повідомлялися про дату вчинення дій по телефону та які були присутні як при зборі урожаю, так і при його зважуванні, але кого саме позивач відряджав йому не відомо, оскільки такі дії не оформлялися ніякими письмовими документами. Представник відповідача надав статистичні відомості та пояснив, що дані у таких зазначаються загальні по всіх полях, які знаходяться у користуванні відповідача, без привязки до конкретних полів, а тому встановити відповідність даних зазначених у ОСОБА_6 з даними статистичної звітності неможливо. Враховуючи від'ємний показник врожайності (збитки) на полях із застосуванням препарату по відношенні контрольованих ділянок, відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними та просить суд в позові відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін, встановив:

- між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноваційне товариство "ІНВЕП" (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба" (далі - Покупець) укладено 16.03.2016р. Договір купівлі-продажу № 01-03/2016-ГКВ, відповідно до умов якого:

- Продавець зобовязався передати у власність Покупця мікродобриво стимулятор росту ОСОБА_7 водорозчинний (рідкий) ГК-В-40 (далі ОСОБА_8), а Покупець прийняти та оплатити його на умовах Договору (п. 1.1 Договору);

- ціна на ОСОБА_8 вказана у Специфікації №1, яка є невід'ємною частиною Договору. Ціна є попередньою та підлягає зміні на момент здійснення Покупцем оплати за ОСОБА_8, відповідно до збільшення курсу валюти та рівня приросту врожаю (п. 1.2 Договору);

- здача-приймання ОСОБА_8 проводиться уповноваженими представниками Покупця і продавця (п. 3.1 Договору);

- датою передачі вважається дата одержання ОСОБА_8 на склад Покупця (п. 3.3 Договору);

- оплата ОСОБА_8 здійснюється шляхом перерахування грошей Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця (п. 6.1 Договору);

- ОСОБА_8 поставляється на умовах відстрочення платежу (п. 6.2 Договору);

- зобовязання Покупця з оплати за ОСОБА_8 виникають після збирання врожаю на полях, на яких був застосований ОСОБА_8 та настають тільки у випадку зафіксованого факту приросту врожаю с/г культур на дослідних полях, порівняно з врожаєм на контрольних полях. Факт приросту врожаю відображається в ОСОБА_6 збору врожаю (п. 6.3 Договору);

- розподіл одержаного приросту врожаю із розрахунку відповідно Продавець/Покупець 30/70. Продавець надає Покупцю розрахунок кінцевої ціни на ОСОБА_8 та рахунок на оплату згідно розрахунку кінцевої суми Договору (п. 6.4 Договору);

- Покупець здійснює оплату за товар протягом 10 днів з моменту підписання ОСОБА_6 збору врожаю та одержання кінцевого рахунку на оплату (п. 6.5 Договору);

- у випадку одержання приросту врожаю на дослідних полях, порівняно з контрольними, згідно п. 6.4. кінцева сума Договору збільшується на суму 30% від вартості отриманого приросту врожаю. Ціна врожаю визначається за ринковими цінами, які склалися в регіоні збирання врожаю на дату його збирання (п. 6.7.2 Договору);

- після збирання врожаю ОСОБА_6 складається ОСОБА_6 збору врожаю з розрахунком величини приросту врожаю на дослідних полях супроти врожаю на контрольних полях (п. 9.5 Договору);

- поняття дослідних та контрольних полів визначено у п.п. 9.1.1 та 9.1.2 Договору: дослідні поля поля Покупця чи третіх осіб, яким буде передано/відчужено для використання ОСОБА_8, на посіви с/г культур, який буде внесений Препарат ОСОБА_8 за Договором; контрольні поля визначені Покупцем поля з посівами с/г культур (які знаходяться у користуванні Покупця, або у користуванні третіх осіб, яким буде передано/відчужено для використання на дослідних полях ОСОБА_8), які будуть порівнюватись з дослідними полями при визначенні приросту врожаю за результатами застосування ОСОБА_8.

- Покупець має підписати наданий Продавцем проект ОСОБА_6 збору врожаю на дослідних полях протягом 3 робочих днів з дати його складання (п. 9.6 Договору);

- у випадку відсутності приросту врожаю на дослідних полях Покупець не здійснює оплату за поставлений ОСОБА_8. ОСОБА_8 вважається у цьому випадку переданим Покупцю безкоштовно. Продавець зобовязується внести відповідні коректування у податкову звітність на підтвердження факту передачі ОСОБА_8 на безоплатній основі (п. 9.7 Договору);

- Договір набирає чинності в день підписання ОСОБА_6 та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Датою підписання Договору є дата зазначена в преамбулі договору (п. 11.1 Договору).

Специфікацією №1 (Додаток №1 від 16.03.2016р. до Договору купівлі-продажу №01-03/2016-ГКВ від 16.03.2016р.) сторони погодили найменування товару, його кількість та вартість станом на 16.03.2016р.

Специфікацією №2 (Додаток №2 від 16.03.2016р. до Договору купівлі-продажу №01-03/2016-ГКВ від 16.03.2016р.) сторонами затверджено програму дій по використанню мікродобрива ОСОБА_7 ГК-В-40.

Позивач, на виконання умов Договору, поставив відповідачу ОСОБА_8 (ГК-В-40 гумат калію водорозчинний (рідкий) на загальну суму 114 840,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000147 від 11.04.2016р. на суму 47 520,00 грн., №РН-0000273 від 27.05.2016р. на суму 47 520,00 грн. та №РН-0000320 від 15.06.2016р. на суму 19 800,00 грн., які підписані представниками сторін без заперечень, та підписи яких скріплені печатками.

Кожна поставка ОСОБА_8 по вищезазначених накладних підтверджується податковими накладними, а саме: №11 від 11.04.2016р. на суму 47 520,00 грн., №30 від 27.05.2016р. на суму 47 520,00 грн., №15 від 15.06.2016р. на суму 19 800,00 грн.

Супровідним листом №275 від 23.09.2016р. Позивач, на виконання п.9.6 умов Договору, направив на адресу Відповідача підписані ним проекти актів: ОСОБА_6 №1 по результатах зібраного врожаю від 19.09.2016р., згідно якого, за твердженням позивача, загальний приріст врожаю на площі 500 га, обробленій гуматом калію ГК-В-40, склав 93 тони; ОСОБА_6 №2 по розрахунку оплати за результатами зібраного врожаю від 04.10.2016р., згідно якого кінцева сума по Договору за поставлений ОСОБА_8 становить 372 108,98 грн. При цьому, у супровідному листі позивач звертає увагу керівника відповідача на те, що на площі 60 га не отримано вигоди через не здійснення заходів по боротьбі з хвощом польовим, надає оформлені акти по використанню міндобрив при вирощуванні культур льону та сої на інших полях, які підтверджують обовязкову наявність приросту сої за результати зібраного урожаю та просить узгодити вихідні дані зазначені у актах, підписати акти та провести розрахунки. Доказів направлення листа та проектів актів не надано, але їх одержання не заперечується відповідачем.

У звязку не підписанням проектів актів відповідачем, для досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача вимогу №55 від 17.05.2017р. про сплату боргу в сумі 584 990,64 грн. та 56 202,29 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних, долучивши в додатках проекти актів №№ 1, 2, підтвердженням чого є опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек, яка залишена Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба" без розгляду та оплати, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення вартості товару.

Суд, на підставі ст. 43 ГПК України, оцінивши подані сторонами докази, наведені в процесі розгляду справи представниками сторін доводи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

При цьому, суд виходив із наступного:

- відповідно до ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарське зобов'язання, одним з видів якого є майново-господарське зобов'язання (цивільно-правове), виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей ГК України;

- згідно ст.ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, при цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;

- сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 ЦК України).

Договірні відносини, що склалися між сторонами, за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору купівлі - продажу та спільної діяльності, тобто є змішаним договором.

За договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові (ст. 1130 ЦК України).

Відповідно до ст. 1131 ЦК України, договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

В даному випадку сторонами визначено спільний інтерес, який полягає у спільних діях щодо спільного вирощування сільськогосподарських культур та отримання прибутку з подальшим розподілом його між сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України та ст. ст. 173, 193 ГК України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України);

Приписами ч. 3 ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 627 ЦК, сторони є вільними в укладенні договору та самостійно визначають розмір плати і порядок розрахунків.

Водночас, як вбачається з п. 6.6. Договору №01-03/2016-ГКВ від 16.03.2016р., специфікації №1, заявлена до стягнення сума заборгованості визначена сторонами як початкова ціна товару.

Остаточна ж ціна товару, за домовленістю сторін, підлягає перегляду після збирання врожаю на дослідних полях із врахуванням зміни курсу долара США та наявності приросту врожаю на дослідних полях.

При цьому, зобов'язання Покупця з оплати за товар виникають після збирання врожаю на дослідних полях, на яких був застосований товар, та контрольних полях, та за умови зафіксованого приросту врожаю сільськогосподарських культур на дослідних полях, порівняно з врожаєм на контрольних полях, на яких не застосовувався товар.

Тобто, обовязок Покупця провести оплату за товар залежить від приросту урожаю.

Сторони передбачили застереження у договорі, що у випадку відсутності приросту врожаю на дослідних полях Покупець не здійснює оплату за товар.

Факт приросту врожаю сторони фіксують в ОСОБА_6 збору врожаю.

Отже, сторони домовились про зміну остаточної ціни ОСОБА_8, пряму її залежність від приросту урожаю та ризики неодержання оплати за поставлений товар.

Відповідно до ст.ст. 32-34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У даному спорі доказом, який підтверджує обовязок відповідача провести оплату за поставлений товар з врахуванням погоджених сторонами умов Договору №01-03/2016-ГКВ від 16.03.2016р., є акти збору врожаю з розрахунком величини приросту врожаю на дослідних полях супроти врожаю на контрольних полях.

Як свідчать дані Специфікації №2, яка є Додатком №2 до Договору, площа дослідного поля складає - 500 га за адресою с. Різдвяне, Тернопільська область, посів культури соя, при цьому, графа "№ дослідного поля" не заповнена. Розхід міндобрива на 500 га на види робіт визначені Специфікацією складають 1 180 л.

Відповідно до даних ОСОБА_6 №1 по результатах зібраного врожаю від 19.09.2016р., який складений Продавцем (позивачем), підписаний з його боку директором як Додаток №3 до Договору: 1/ загальна площа поля обробленого з використанням ОСОБА_7 ГК-В-40 складає 500га (440га та 60га), поля №№ 1р, 2-4р, 3-5р, 6р, 7р, 14р.; 2/ площа контрольних ділянок: ділянка Соя рання - 20га, ділянка Соя середня - 30га, частина полів №№ 7,14; 3/ зібрано врожаю при 3-х разовому внесені по 1,0 л/га на площі 440га 69,08 т. (що складає 15,7 ц/га), на площі 60га 37,2 т. (що складає 6,2 ц/га); 4/ на контрольних ділянках рівень врожаю 12,7 ц/га; приріст врожаю на площі 440га (15,7-12,7) = 1 320 ц або 132 тони; на площі 60га (6,2-12,7)= -39 тон; загальний приріст врожаю на площі 500га склав 132- 39=93 тони.

У ОСОБА_6 №1 міститься інформація щодо причин отримання від`ємного значення: "Сторони погодились, що від`ємне значення приросту врожаю по Сої середній виникло по причині порушення агротехнічних норм захисту посівів від ХВОЩА ПОЛЬОВОГО, наявність якого спричинила загальну хворобу поля, а 3-х разова обробка дослідної частини поля стимулятором росту - гуматом калію ГК-В-40 призвела до збільшення зеленої маси ХВОЩА із відповідним припиненням росту і зменшенням врожаю Сої. Відповідальність за несвоєчасний захист врожаю від ХВОЩА ПОЛЬОВОГО слід повністю віднести до агрономічної служби Покупця "Агрокомпанії "Дружба".

Дані рівня врожайності зафіксовані у ОСОБА_6 №2 від 04.10.2016р. (93 т.), який підписаний директором Продавця як Додаток №4 до договору, та згідно даних якого визначена кінцева сума до розрахунку: 372 108,98 грн. в т.ч. ПДВ.

Слід зазначити, що у супровідному листі №275 від 23.09.2016р., згідно тексту якого направлялися ОСОБА_6 на адресу відповідача, дані врожаю зібрані на площах 440га та 60га відповідають даним зазначеним у ОСОБА_6, а саме 69,08 т. із 440 га та 37,2 т. із 60 га.

Твердження позивача про приріст сої на 440 га з використанням товару документально не підтверджений, а його розрахунок не відповідає дійсності, оскільки на даній ділянці, згідно даних ОСОБА_6 №1, який долучений до позовної заяви, зібрано 1,57ц/га сої (69.08:440), а не 15,7ц/га, як стверджує позивач (690.8 :440).

Отже, із даних ОСОБА_6, які складалися позивачем, випливає, що загальний приріст врожайності на дослідних полях порівняно із контрольними мав від`ємне значення, а саме мінус 528,72 тонн (1,57 - 12,7= - 11,13 х 440 = - 489,72т.; 6,6 - 12,7 = - 6.5 х 60 = -39т.).

Крім того, в процесі розгляду справи позивач надав докази направлення відповідачу вимоги про сплату боргу №55 від 17.05.2017р. та ОСОБА_6 №1 та №2, дані яких є іншими, та згідно яких приріст врожаю із площі 500 га складає 150 тон, та які відповідачем не підписані.

Відповідачем у відзиві на позов від 04.10.2017р. підтверджено, що дослідні поля значилися за №№ 1р, 2-4р, 3-5р, 6р, 7р, 14р та контрольні поля №№ 7р, 14р (їх частина 50га ) та, що зібраний урожай із дослідних полів склав від`ємне значення: із 440 га мінус 69,08 тон та із 60 га мінус 37,2 тон.

Враховуючи, що стягнення вартості (початкової ціни) поставленого товару умовами договору №01-03/2016-ГКВ від 16.03.2016р. не передбачено, обовязок оплати такого настає у відповідача тільки у випадку приросту врожаю, а у разі відсутності приросту врожаю на дослідних полях Покупець не здійснює оплати за поставлений товар, такий вважається поставлений безкоштовно, а матеріалами справи позивач підтвердив відсутність приросту врожаю, тому в позові відмовляється.

Не довівши заборгованість відповідача у сумі 114 840 грн. за Договором №01-03/2016-ГКВ від 16.03.2016р., позивач не довів правомірність стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, а тому у позовних вимогах про стягнення 12 603,50 грн. інфляційних нарахувань та 2 557,94 грн. 3% річних, як похідних вимог від вимоги про стягнення суми основного боргу, також відмовляється.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо того, що останній не був повідомлений за три дні до початку дій відповідачем про: - здійснення посіву с/г культур; - збирання врожаю; - застосування товару, що унеможливило участь при таких діях його представників, оскільки такі спростовуються: умовами договору, а саме пунктом 9.4 передбачено тільки повідомлення про такі дії та не передбачено спосіб повідомлення та участь таких при їх виконанні; позивачем не підтверджено інше (за відсутності представників) джерело інформації щодо даних рівня врожайності, зазначених ним у ОСОБА_6 №№ 1,2; не спростовано обізнаність щодо причини низького рівня врожайності, зазначеного позивачем у ОСОБА_6 №1 хвороба поля через відсутність захисту посівів від ХВОЩА ПОЛЬОВОГО, ріст якого стимулював гумат калію ГК-В-40.

Крім того, згідно п.п. 9.3, 9.4 умов Договору, працівники Продавця здійснюють консультування Покупця, а Покупець має надати представнику Продавця (за умови надання останнім належного документа, який підтверджує його повноваження) право на постійний огляд дослідних та контрольних полів. Позивач не надав доказів на підтвердження неможливості його представників здійснювати огляд полів та доказів, що такими надавалися консультації щодо використання товару та попередження про можливі негативні наслідки у разі його застосування при не здійсненні заходів по знищенню ХВОЩА ПОЛЬОВОГО.

Також, не приймаються судом до уваги надані позивачем акти та звіти про використання товару на інших полях інших областей та іншими субєктами господарювання, оскільки сторони договором визначили конкретні поля, які є дослідними та які є контрольними, такі не є ідентичними по географічному розміщенні та не можуть бути належними доказами, оскільки оцінюються у сукупності з виконанням умов договорів, які не є предметами розгляду даного спору.

Не приймаються судом до уваги і доводи представників позивача щодо обовязку відповідача провести оплату на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки ОСОБА_8 поставлявся на підставі укладеного між сторонами договору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32-33, 43, 49, 82, 84 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено "7" листопада 2017р

Суддя М.С. Стадник