ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" жовтня 2017 р. Справа № 922/2459/17

Вх. номер 34226

Суддя господарського суду Добреля Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

за участю представників:

заявника (боржника) - ОСОБА_1, за довіреністю від 16.12.2016 року.

стягувача - ОСОБА_2, за довіреністю № 2-549 від 28.12.2016 року.

розглянувши Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про розстрочку виконання рішення суду (вх. № 34226) від 18.10.2017 року по справі за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз"

до Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"

стягнення 17345674,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз" до Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про стягнення 16 884 326,24грн. основного боргу, 258 974,35грн., інфляційних втрат в сумі 171 297,15грн., 3% річних в сумі 31 076, 92грн., які виникли у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 371 від 31.03.2016 року в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.10.2017 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, село Подвірки, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз"(61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А, )- 11853361,57 грн. заборгованості за надані послуги з транспортування природного газу у травні - серпні 2017р., 11539,04 грн. інфляційних втрат, 103992,98 грн. 3% річних, 179533,40 грн. судового збору.

18.10.2017 року господарським судом Харківської області на виконання вищезазначеного рішення видано відповідний наказ.

18.10.2017 року на адресу господарського суду Харківської області від Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду від 03.10.2017 року рівними частинами на 6 місяців.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду України від 23.10.2017 року, у зв`язку з відпусткою судді Присяжнюка О.О. призначено повторний автоматизований розподіл заяви по справі №922/2459/17.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.10.2017 року для розгляду заяви призначено суддю Добрелю Н.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.10.2017 року заяву Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про розстрочку виконання рішення суду від 03.10.2017 року рівними частинами на 6 місяців прийнято до розгляду та призначено до слухання у судовому засіданні на 31.10.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 31.10.2017 року представник стягувача надав заперечення на заяву (вх. № 35532), в яких зазначає, що тяжкий фінансовий стан боржника не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду. Крім того стягувач вказує, що ПАТ "Укртрансгаз" є підприємством трубопровідного транспорту державного сектору економіки та здійснює суспільно-важливу і стратегічну функцію по своєчасному й безперебійному забезпеченню суб`єктів господарювання та соціальної сфери України природним газом.

Представник боржника (заявника) в судовому засіданні 31.10.2017 року підтримав заяву про надання розстрочки виконання рішення суду від 03.10.2017 року рівними частинами на 6 місяців.

Представник стягувача в судовому засіданні 31.10.2017 року проти заяви боржника про надання розстрочки виконання рішення суду заперечував, просив суд відмовити в її задоволенні.

Суд, розглянувши заяву боржника про розстрочку виконання рішення суду, зазначає наступне.

Відповідно до ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання, про що приймається ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Враховуючи питання про відстрочку виконання рішення суду, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст.121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

У ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII, який діє з 05.10.2016 року, передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Отже, у ГПК України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок примусового виконання рішень судів, не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання розстрочки (відстрочки), а також відсутнє обмеження стосовно можливого та допустимого строку відстрочки (розстрочки) виконання остаточного рішення.

Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.12.2012 року № 9, господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.12.2012 року № 9, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В даному випадку посилання відповідача на важкий фінансовий стан не є винятковою обставиною в розумінні ст.121 ГПК України, за наявності якої можливе надання розстрочки виконання рішення суду.

Крім того, надана заявником в обґрунтування своїх вимог довідка про стан розрахунків не є підставою, що ускладнює чи робить неможливим виконання рішення по даній справі.

Слід звернути увагу також на те, що в своїй заяві боржник просить суд розстрочити виконання рішення на шість місяців рівними частками, проте доказів наявності даних коштів на розрахункових рахунках останній не надав.

Також боржником було додано до заяви копію договору про реструктуризацію заборгованості, проте зазначений договір не підписаний з боку ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та є лише проектом або наміром укласти відповідний договір.

Суд також при наданні розстрочки виконання рішення суду має враховувати майнові інтереси обох сторін.

В даному випадку стягувач - ПАТ "Укртрансгаз" є складовою нафтогазової галузі - "галузі України, яка разом з іншими галузями забезпечує пошук, розвідку та розробку родовищ фанти і газу, транспортування, переробку, зберігання і реалізацію нафти, газу та продуктів їх переробки" (ст. 1 ЗУ "Про нафту і газ").

Крім того, як зазначає стягувач, для забезпечення технологічного процесу транспортування природного газу магістральними трубопроводами високого тиску ПАТ "Укртрансгаз" використовує природний газ, в зв`язку із чим повинен нести значні затрати на закупівлю його обсягів на власні технологічні потреби. Більше 70% витрат стягувача припадає на закупівлю природного газу на власні технологічні потреби.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, суд звертає увагу що у рішенні Європейського суду (п.37 рішення у справі "ОСОБА_1 та Палек проти України" (заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року) наголошується, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося не виконаним на шкоду однієї зі сторін.

Згідно з ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні заяви (вх. № 34226 від 18.10.2017 року) Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 33, 43, 86, 121 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. № 34226 від 18.10.2017 року) Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про розстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 03.10.2017 року відмовити.

Суддя Добреля Н.С.

922/2459/17