КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р. Справа№ 925/656/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від прокуратури: Мамушкіна А.І. - за посвідченням;

від позивача: Житнікова Т.А. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-1: Каленчук М.А. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-2: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради

на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.08.2017р.

у справі № 925/656/17 (суддя Потапенко В.В.)

за позовом Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради

до відповідача-1 Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради

відповідача-2 Благодійного фонду "Дахнівська січ"

про визнання недійсною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди та повернення нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради та Благодійного фонду "Дахнівська січ" про визнання недійсною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди та повернення нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказував, що угода від 29.04.2016р. про внесення змін до договору оренди № 1762 від 29.01.2016р. та включення до об'єкту оренди будинку для відпочинку (літ. И-1, и) площею 123,50 кв.м., укладена з порушенням вимог законодавства, підлягає визнанню недійсною в судовому порядку та застосування наслідків недійсності правочину.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.08.2017р. позов задоволено повністю. Визнано недійсною угоду про внесення змін до договору оренди №1762 від 29.01.2016р., укладену 29.04.2016р. між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Благодійним фондом "Дахнівська Січ". Зобов'язано Благодійний фонд "Дахнівська Січ" повернути Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради будинок для відпочинку (літ. И-1, и) загальною площею 123,50 кв.м., що розташований по вулиці Дахнівська, 36 у селі Свидівок Черкаського району Черкаської області, з підписанням акту прийому-передачі. Стягнуто солідарно з Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, Благодійного фонду "Дахнівська Січ" на користь Прокуратури Черкаської області 1 600,00 грн. судового збору. Стягнуто з Благодійного фонду "Дахнівська Січ" на користь Прокуратури Черкаської області 1 600,00 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд і скасування рішення, скаржником зазначено на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема, Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Положень про оренду комунального майна територіальної громади м. Черкаси та процесуального права щодо представництва прокурора інтересів держави у господарському процесі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017р. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.10.2017р.

11.10.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник вказував на незаконність прийнятого судом першої інстанції рішення та підставність для задоволення апеляційної скарги.

17.10.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від прокуратури надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

11.10.2017р. у судовому засіданні оголошено перерву до 01.11.2017р.

01.11.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач до судового засідання, що відбулось 01.11.2017 року, не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 29.01.2016 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (орендодавець) та Благодійним фондом "Дахнівська січ" (орендар) укладено договір оренди об'єкта нерухомості №1762 (далі - договір), згідно до якого орендодавець передає орендарю у строкове платне користування комплекс будівель і споруд загальною площею 5 941,90 кв.м. (об'єкт оренди), що знаходяться по вул. Дахнівська, 36 в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області та належать до міської комунальної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 137287, виданого 08.06.2005р. згідно з рішенням виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради № 53 від 26.02.2005р. для організації роботи оздоровчого закладу для дітей та молоді.

Згідно до пунктів 3.1, 3.2 договору встановлено, що при передачі об'єкта складається акт прийому-передачі, який підписується сторонами (додаток №2) та об'єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання акту.

Договір оренди укладено на термін з 01.02.2016р. по 31.12.2018р. і вступає в дію з дати приймання об'єкта за актом приймання-передачі (пункт 4.1 договору).

Зі змісту пункту 5.1 договору випливає, що сторони погодили розмір орендної плати за користування об'єктом нерухомості з 01.02.2016р. по 22.04.2017р. у сумі 2 000,00 грн. в місяць, а з 23.04.2017р. по 31.12.2018р. згідно з розрахунком орендної плати на підставі звіту про вартість комунальної частки об'єкту оренди, наданого орендарем до 15.04.2017р.

29.01.2016р. актом приймання-передачі об'єктів нерухомості (додаток №2 до договору) орендодавцем передано орендарю об'єкт оренди.

В подальшому 29.04.2016р. між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Благодійним фондом "Дахнівська січ" на підставі звернення останнього №154-01-9 від 11.04.2016р. (враховуючи угоду про внесення змін від 05.05.2016р.) про збільшення орендованої площі комплексу будівель і споруд укладено угоду про внесення змін до договору оренди № 1762 від 29.01.2016р. (далі - угода) про включення до об'єкту оренди будинку для відпочинку (Літ. И-1, и) площею 123,50 кв.м., внаслідок чого загальна площа орендованого майна по договору склала 6 065,40 кв.м.

29.04.2016р. актом приймання-передачі орендодавцем передано у користування орендарю будинок відпочинку (літ. И-1,и), загальною площею 123,50 кв.м.

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури, на підставі ч.ч. 3,4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Черкаської міської ради, стверджуючи про те, що при укладенні додаткової угоди від 29.04.2016р. про внесення змін до договору оренди № 1762 від 29.01.2016р. не було дотримано процедури передачі в оренду майна, що належить територіальній громаді міста Черкаси, та рішення Черкаської міської ради (власника майна) №3-1129 від 06.09.2012р. «Про порядок оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Черкаси».

На думку прокурора, вказаний правочин суперечить вимогам Закону України «Про оренду державного та комунального майна», підлягає визнанню недійсним в судовому порядку із застосуванням наслідків його недійсності.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Таким чином, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає необхідність обґрунтування прокурором наступних підстав для представництва:

- порушення або загроза порушення інтересів держави;

- нездійснення або неналежне здійснення органом державної влади, місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, захисту цих інтересів.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Прокурор зазначав, що необхідність звернення з позовом пов'язана порушенням права територіальної громади міста Черкаси, яка незаконно позбавлена можливості щодо реалізації свого права на розпорядження належного їй нерухомого майна. При цьому, Черкаською міською радою заходи щодо відновлення порушених прав не вживались.

Вказане свідчить про неналежне здійснення захисту порушених інтересів держави уповноваженим органом Черкаською міською радою, тож відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявні підстави для представництва інтересів держави в суді прокурором.

Таким чином, прокурором при зверненні до суду з даним позовом дотримані вимоги ст. ст. 2, 29 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» в частині визначення порушення інтересів держави та обґрунтування необхідності їх захисту, а також зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Пунктом 1 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено що фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

11.04.2016р. Благодійний фонд "Дахнівська січ" звернувся із заявою до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради з проханням про надання в оренду будинку для відпочинку літ. "И"-1 та приєднання його до діючого договору (отримана відповідачем-1 за вх. №154-01-9 від 11.04.2016р.).

Відповідач-1 розмістив оголошення в газеті "Робота Черкаси" №15 від 15.04.2016р., в якому зазначено, що "Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради пропонує для передачі в оренду для підприємницької діяльності нежитлові приміщення, розташовані у м. Черкаси за адресою: буд. И-1, розташований у с. Свидівок, вул. Дахнівська, 36".

Відповідно до пункту 1.5 Положення про оренду комунального майна територіальної громади м. Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради №3-1129 від 06.09.2012р., передача нерухомого майна в оренду може здійснюватись без конкурсної процедури у випадках, передбачених законом.

Пунктом 4 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що протягом 10 робочих днів після розміщення оголошення орендодавець приймає заяви про оренду відповідного майна. Протягом 3 робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди.

29.04.2016р. орендодавцем видано Наказ №106 "Про передачу майна в оренду", в якому зазначено, що враховуючи відсутність у визначений термін заяв на оренду об`єктів міської комунальної власності, інформація про які розміщена у газеті "Робота Черкаси" №15 від 15.04.2016р., об'єкти міської комунальної власності - нежитлові приміщення, розташовані за адресами: - с. Свидівок, вул. Дахнівська, 36 буд. И-1 (заг. площею 123,5 кв.м) надати в оренду без застосування конкурсної процедури.

Оскільки за твердженнями позивача та відповідачів інших заяв на оренду нерухомого майна не надійшло, відповідач-1 не проводив конкурс, а 29.04.2016р. уклав угоду із заявником (відповідачем-2).

Згідно статей 253, 254 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Листом від 31.07.2017р. за №03-0717, адресованому Черкаській міській раді, ФОП ОСОБА_1 вказував, що номер газети "Робота Черкаси" №15 від 15.04.2016р. надрукований 14.04.2016р. та переданий для продажу 14.04.2016р. і його продаж вже здійснювався з 15.04.2016р.

Враховуючи наведене, кінцевим терміном на подання заяв про намір взяти в оренду майно є 29.04.2016р., відтак уклавши угоду 29.04.2016р. відповідачі порушили порядок укладання договору оренди комунального майна, передбаченого Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Крім цього, територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.06.2005р. є власником дитячої оздоровчої бази "Орлятко", до складу якої входить будинок для відпочинку, позначений І И, и, 123,5 кв.м., а не будинок, позначений літерою И-1 чи И-1, и, як в заяві відповідача-2, оголошенні, наказі та угоді.

Беручи до уваги викладене, опис об'єкта оренди по угоді не відповідає опису, що знаходиться в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 08.06.2005р., у зв'язку з чим ототожнити ці два об'єкти неможливо, а відтак не можна зробити висновок, що об'єкт оренди по угоді і є тим об'єктом, опис якого знаходиться в свідоцтві про право власності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійними" від 06.11.2009р. встановлено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійними необхідно враховувати, що згідно із ст. ст. 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Враховуючи встановлене, суд апеляційної інстанцій дійшов до висновку, що оскаржувана угода укладена без належних на те правових підстав, суперечить вимогам законодавства та підлягає визнанню недійсною. Крім того, відповідачем-2 отримано в користування об'єкт, з приводу оренди якого він не звертався до відповідача-1, а отже процедура передачі в оренду майна територіальної громади міста Черкаси відповідачем-1 була розпочата безпідставно.

З урахуванням положень ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ГК України виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

У п. 2.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що частиною третьою статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє. При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення. Отже, зобов'язання за спірним договором вважаються недійсними на майбутнє з моменту набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

Так, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що згідно 29.04.2016р. актом приймання-передачі орендодавцем передано у користування орендарю будинок відпочинку (літ.И-1,и), загальною площею 123,50 кв.м.

За таких умов вимога прокурора про зобов'язання повернути нерухоме майно, визначене актом приймання-передачі до угоди від 29.04.2016р. про внесення змін договори оренди №1762 від 29.01.2016р. з урахуванням її недійсності правомірно підлягає задоволенню. Враховуючи, що відповідач-2 вже здійснив користування орендованим майном, застосувати реституцію в частині повернення орендної плати неможливо. При цьому, відповідно до пунктів 11.3, 11.4 договору поточний та капітальний ремонт об'єкта оренди компенсації також не підлягає.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.08.2017р. у справі № 925/656/17- залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 02.08.2017р. у справі № 925/656/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/656/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко