ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

30.10.2017 Справа № 904/7538/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Пархоменко Н.В., Євстигнеєва О.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017р. у справі №904/7538/17

за позовом: ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення середенього заробітку за час вимушеного прогулу та матеріальної допомоги

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017р. у даній справі (суддя Полєв Д.М.), в задоволенні клопотання ПАТ "Криворізька теплоцентраль" №3279/09 від 20.09.2017р. про зупинення провадження у справі відмовлено.

Позов задоволено частково.

Стягнуто Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 48253,52грн. (сорок вісім тисяч двісті п'ятдесят три грн. 52 коп.) середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 03.02.2017р. по 16.05.2017р.), 3636,50грн. (три тисячі шістсот тридцять шість грн. 50 коп.) витрат на послуги адвоката.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1, ) на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , рахунок отримувача 0001, банк одержувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1163,68грн. (одна тисяча сто шістдесят три грн. 68 коп.). судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, до апеляційного господарського суду звернулась ОСОБА_1 із апеляційною скаргою. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 року по справі №904/7538/17 в частині відмови у стягненні з відповідача матеріальної допомоги на оздоровлення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення у сумі 18095,01 грн.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови господарського суду мотивовано тим, що скаржник не була присутня у судовому засіданні 22.09.2017 року. Також скаржник зазначає, що оскаржуване рішення отримано лише 06.10.2017 року.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі "Делькур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається ГПК України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи за своєю ініціативою господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.

За положеннями частини першої статті 93 цього Кодексу апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

За положеннями частини другої статті 93 цього Кодексу апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку

Норми ГПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Суд вважає за можливе відновити ОСОБА_1 строк на подачу даної апеляційної скарги, визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною та прийняти до розгляду апеляційну скаргу, оскільки ОСОБА_1 не була присутня у судовому засіданні, а оскаржуване рішення отримала лише 06.10.2017 року.

Керуючись статтями 86, 93, 94, 98 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відновити строк подання апеляційної скарги.

2. Прийняти апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017р. у справі №904/7538/17 до розгляду.

3. Розгляд справи призначити у судовому засіданні 20.11.2017р. о 10:30год. Засідання відбудеться в приміщенні Дніпропетровського апеляційного господарського суду за адресою: м.Дніпро, пр.-т.Дмитра Яворницького, 65, зал №201.

4. Учасникам апеляційного провадження у справі подати письмові пояснення по апеляційній скарзі, оригінали документів в обгрунтування своїх доводів та заперечень, забезпечити явку повноважних представників у судове засідання.

Роз'яснити сторонам, що за ухилення від вчинення вказаних апеляційним господарським судом дій, з винної сторони стягується штраф у порядку і розмірі, передбаченому п.5 ст.83 та ст.99 ГПК України.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя О.С. Євстигнеєв