ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.11.2017 Справа № 904/12552/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпро

до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

про визнання недійсним рішення

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: начальник відділу претензійно-позовної роботи ОСОБА_1, довіреність № 221юр від 30.12.2016;

від відповідача: начальник юридичного відділу ОСОБА_2, довіреність № 83 від 16.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 року № 40/01-14/06-16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Рішенням суду від 14.03.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2016, позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2017 судові акти попередніх інстанцій скасовано та передано справу № 904/12552/16 на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами розподілу автоматизованого системного документообігу суду у відповідності до вимог ст. 21 Господарського процесуального кодексу України дана справа передана на розгляд судді Воронько В.Д.

Ухвалою суду від 29.09.2017 справу № 904/12552/16 призначено до розгляду.

17.10.2017 позивач подав пояснення, у яких повністю підтримав позовні вимоги та вважає, що рішення Антимонопольної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 № 40/01-14/06-16 по справі № 36/06-03-1/16 підлягає скасуванню, як прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Заперечуючи проти позову, відповідач надав відзив, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, оскільки рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права та в межах повноважень територіального відділення з висновками, що відповідають обставинам справи.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.10.2017 оголошено перерву до 02.11.2017.

02.11.2017 відповідач подав пояснення, у яких підтримав свою позицію у відзиві на позовну заяву.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2016 адміністративною колегією Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 36/06-03-1/16 прийнято рішення № 40/01-14/06-16, яким визнано Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" субєктом господарювання, який протягом 2015 року, поточного періоду 2016 року, займав монопольне (домінуюче) становище на ринку розподілу природного газу в територіальних межах міста Дніпро та Дніпропетровського району (крім сіл Любимівка, Перше травня, Степове, Чумаки, Маївка, Зоря, Балівка, Партизанське та радгоспу "Дзержинець") Дніпропетровської області; визнано дії останнього щодо встановлення відмінного від визначеного законодавством порядку відновлення газопостачання споживачу ОСОБА_3, що мешкає за адресою: вул. Ужгородська, 7, м. Дніпро, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом другим статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді дій субєкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели до обмеження інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування конкуренції на ринку.

На підставі вказаного рішення, за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції на ПАТ "Дніпрогаз" накладено штраф у розмірі 68 000 грн.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що при прийнятті спірного рішення відповідачем допущено неправильне застосування норм матеріального права, а висновки, викладені в ньому, не відповідають обставинам справи.

Так, оспорюваним рішенням встановлено, що Товариство здійснює свою діяльність на підставі ліцензій, виданих Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), щодо розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ у межах території міста Дніпро та Дніпропетровського району (крім названих сіл та радгоспу) Дніпропетровської області. За результатами дослідження регіонального ринку надання населенню послуг з газопостачання територіальне відділення АМК дійшло висновку, що у 2015 році та в поточному 2016 році на ринку розподілу природного газу у вказаних територіальних межах становище Товариства мало ознаки монопольного (домінуючого), зважаючи на відсутність на цьому ринку у нього жодних конкурентів.

14.11.2015 за адресою споживача: м. Дніпропетровськ вул. Ужгородська, 7 сталася пожежа, що призвела до руйнування стелі, пошкодження приміщення кухні та загоряння газового обладнання (газового котла, АГВ та ПГ-4), у звязку з чим, за заявкою споживача № 760, працівниками Аварійно-диспетчерської служби (АДС) ПАТ "Дніпрогаз" було припинено газопостачання шляхом встановлення заглушок на всі газові прилади, про що складено акт № 1384.

Матеріалами справи, також підтверджується, що пожежа не була повязана з експлуатацією системи газопостачання, але в результаті пожежі порушена цілісність димових та вентиляційних каналів, при обстеженні системи газопостачання на об'єкті споживача співробітниками АДС було виявлено пошкодження газових приладів та відсутність вільного доступу до відключаючого пристрою на газопроводі-вводі в будинок, який знаходиться у прибудованому приміщенні. Внаслідок вказаних порушень ГІБСГ, газопостачання до будинку було припинено окремо на кожний прилад із встановленням інвентарних заглушок.

За твердженнями споживача, після звернення 16.11.2015 із заявою про відновлення газопостачання останньому було видано заяву - "бігунок", форма якої передбачала погодження споживачем відновлення газопостачання з різними службами Товариства. Форма заяви містила вимоги стосовно відповідного узгодження, що, на думку споживача, призвело до обмеження її інтересів, оскільки пов'язані з цим дії потребували додаткового часу, у зв'язку з чим вона тривалий час не отримувала послуги газопостачання, тобто Товариство висунуло до споживача додаткові вимоги, не передбачені чинним законодавством, для відновлення газопостачання.

Рішення суду від 14.03.2017, залишене без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2016, ґрунтується на тому, що факт подання такої заяви не є беззаперечною підставою для відновлення газопостачання, бо законодавством в якості обов'язкової підстави для цього передбачено додаткові умови - усунення порушень; сплата споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству.

Доказів усунення споживачем наслідків пожежі (відновлення цілісності димових та вентиляційних каналів; газових приладів, пошкоджених пожежею) на час звернення споживача до позивача щодо відновлення газопостачання до матеріалів справи не надано. В заяві ж споживача йдеться про те, що вказані роботи були виконані 17.11.2015, з посиланням на акт № 24166 від 17.11.2015, який також не було долучено до матеріалів справи.

Відсутні у справі і докази звернення споживача до ПАТ "Дніпрогаз" з письмовою заявою про відновлення газопостачання та усунення наслідків пожежі, з дати подання якої і відраховується строк відновлення газопостачання оператором ГРМ.

Отже, матеріали справи свідчать, що споживачем у листопаді 2015 року отримано у структурному підрозділі ПАТ "Дніпрогаз" бланк зазначеної заяви, але не було оформлено його і не забезпечено усунення порушень ПБСГ, що стались внаслідок пожежі та загрожували безпечному функціонуванню системи газопостачання.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 19.09.2017, судові акти попередніх інстанцій скасовано та направлено справу на новий розгляд, посилаючись на той факт, що для прийняття рішення по цій справі, суду необхідно з'ясувати обставини, пов'язані з тим, чи дійсно позивач - ПАТ "Дніпрогаз" встановив для споживача - громадянки ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: вул. Ужгородська, 7, м. Дніпро порядок відновлення газопостачання відмінний від визначеного законодавством, яке було дійсним під час виникнення спірних правовідносин, зокрема, чи обумовлювало Товариство можливість такого відновлення поданням споживачем документа у невстановлений таким законодавством спосіб, а також, чи потягло це наслідки у вигляді ущемлення чи можливості ущемлення інтересів споживача.

Як зазначив Вищий господарський суд України, під час прийняття попереднього рішення та постанови по цій справі, суди, з'ясувавши велику кількість обставин, які не були предметом доказування по справі, не з'ясували саме тих обставин, про які йдеться у попередньому абзаці, хоча вони безпосередньо стосуються предмета доказування у справі.

За результатами нового розгляду з врахуванням позиції Вищого господарського суду України, дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та необхідність відмовити у задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до наведеного вище суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні документальні докази, які б були складені 14.11.2015 та доводили пов'язаність пожежі за адресою споживача з системою газопостачання, пошкодження димо-вентиляційних каналів та газових приладів.

Згідно з п. 1 ч. 7 "Порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам" розділу VI Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об'єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема у випадку визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Пунктом 6 частини 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що відновлення газопостачання здійснюється оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання.

В акті на припинення газопостачання, який було складено за адресою споживача від 14.11.2015 № 1384, у графі "Причины отключения газа" зазначено "пожар в доме №7", будь-які інші причини припинення газопостачання (порушення) в акті відсутні, а в акті на відновлення газопостачання споживачу від 11.07.2016 №1392 не зафіксовано факту усунення порушень, графа "Причины отключения газа" не заповнена.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що за адресою споживача, станом на дату припинення, були виявлені порушення, які останній мав усунути (або усунув) для відновлення газопостачання.

Так, після ліквідації пожежі, що не була пов'язана з системою газопостачання, споживач звернувся до газорозподільного підприємства в особі ПАТ "Дніпрогаз", з питання відновлення газопостачання, де останньому було видано заяву "бігунок".

Відповідач зазначив, що позивачем не було запропоновано споживачу відповідно до Правил написати заяву у довільній формі, а відразу надано заяву "бігунок", яка передбачала вчинення споживачем дій, що не передбачені нормами чинного законодавства у вигляді збору погоджень різних служб ПАТ "Дніпрогаз" на підключення газу. Саме ці дії і кваліфіковано територіальним відділенням як зловживання монопольним становищем.

Отже, суд приходить до висновку, що пожежа була аварійною ситуацією та не є наслідком порушення зі сторони споживача, тому газопостачання мало бути відновлено у строки встановлені Правилами та Кодексом, після усунення наслідків аварійної ситуації та звернення до оператора ГРМ, а саме: 16.11.2015.

Однак, після отримання заяви на відновлення газопостачання, ПАТ "Дніпрогаз" не вжило заходів щодо відновлення газопостачання споживачу у дводенний термін у місті, як передбачено Кодексом газорозподільних систем, обмежившись наданням споживачу заяви "бігунок", яка передбачала вчинення останнім дій, що не передбачені нормами чинного законодавства у вигляді збору погоджень різних служб ПАТ "Дніпрогаз" на підключення газопостачання.

Факт висування вимог до споживача у вигляді оформлення заяви за визначеною позивачем формою - "бігунок" з погодженням відновлення газопостачання з різними службами ПАТ "Дніпрогаз" доведено та підтверджено матеріалами справи. Позивачем також підтверджена наявність такого "бігунка", що фактично є підтвердженням встановлення останнім відмінного від визначеного законодавством порядку відновлення газопостачання споживачу.

Суд погоджується з доводами відповідача та зазначає, що такі дії Товариства ущемляють інтереси споживача, оскільки газопостачання за його адресою не було відновлено в установлений законодавством строк, а необхідність збору підписів різних служб ПАТ "Дніпрогаз" значно затягує та ускладнює процес відновлення газопостачання. До того ж, порушення зі сторони споживача не було зафіксовано позивачем належним актом ані в день аварійної ситуації (14.11.2015), ані в день звернення до оператора ГРМ з заявою про відновлення газопостачання (16.11.2015). Акт про порушення за адресою споживача було складено лише 22.04.2016, а порушень ПБСГУ у вигляді руйнування димо-вентиляційних каналів у будинку громадянкою ОСОБА_3 станом на 16.11.2015 не зафіксовано, а як наслідок і підстави для не відновлення газопостачання у ПАТ "Дніпрогаз" також відсутні.

З огляду на що суд, аналізуючи викладене вище та норми чинного законодавства України, не вбачає порушень споживачем Правил безпеки систем газопостачання та Кодексу ГРМ, а тому вимоги позивача є безпідставними.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем доведено, що ПАТ "Дніпрогаз" обумовило можливість відновлення газопостачання споживачу встановленням додаткових, не передбачених законодавством зобов'язань, у вигляді збору погоджень різних служб ПАТ "Дніпрогаз" у заяві "бігунок" на підключення газопостачання, а відтак встановило відмінний від визначеного законодавством порядок відновлення газопостачання споживачу, що призвело до ущемлення його інтересів. Споживач тривалий час без об'єктивних причин не отримував послуги газопостачання.

Вказані дії були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, оскільки за умов існування значної конкуренції на ринку відбувалося б змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття переваг над іншими учасниками ринку завдяки власним досягненням. Тобто, за наявності альтернативи вибору газорозподільного підприємства, ПАТ "Дніпрогаз" змушено було б дотримуватись встановленого законодавством України порядку надання населенню послуг з розподілу природного газу, оскільки могло б втратити своїх споживачів. Споживачі, у разі висування до них вимог погодження "бігунка", який не передбачений законодавством, відмовлялися б від послуг ПАТ "Дніпрогаз". В дослідженій територіальним відділенням ситуації, виключно завдяки ринковій владі монополіста та відсутності альтернативи у споживачів, ПАТ "Дніпрогаз" висуває незаконні вимоги до споживачів по погодженню "бігунка".

З обставин та доказів зібраних у справі розглянутій адміністративною колегією територіального відділення № 36/06-03-1/16 вбачається, що ПАТ "Дніпрогаз", встановлено відмінний від визначеного законодавством порядок відновлення газопостачання ОСОБА_3 Такі дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції передбаченим пунктом другим статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем та вчинення дій суб'єктом господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Оскаржуване рішення адміністративної колегії територіального відділення від 06.12.2016 № 40/01-14/06-16 по справі № 36/06-03-1/16 прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, в межах повноважень територіального відділення, а висновки викладені в ньому відповідають обставинам справи. Підстави для визнання його недійсним, передбачені статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відсутні, а вимоги скаржника не підлягають задоволенню оскільки є необґрунтованими.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно з п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України на позивача покладаються витрати, здійснені на оплату судового збору при зверненні з позовною заявою до суду та на користь відповідача з нього підлягають стягненню 3169,40 грн, що були сплачені відповідачем при подачі апеляційної та касаційної скарг.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (м. Дніпро, вул. Конинського, 5; ідентифікаційний код 20262860) на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 2; ідентифікаційний код 20306037) витрати по сплаті судового збору в сумі 3169,40 грн, видати наказ відповідачу після набрання рішенням суду законної сили.

3. Витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн за подання позову покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2017.

Суддя ОСОБА_4