УХВАЛА

19.10.2017Справа № 910/24032/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд»

до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія»

про визнання недійсними договорів про внесення змін до договору поруки

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Давидова О.М. (за дов.)

від відповідача не прибув

від третьої особи не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» про визнання недійсними договорів № 3 від 14.11.2013, № 4 від 13.03.2014, № 5 від 29.04.2014, № 6 від 29.07.2014, № 7 від 12.09.2014, № 8 від 06.10.2014, № 9 від 26.11.2014, якими вносились зміни до договору поруки № 10-06047/179к/П-01 від 10.09.2010.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.02.2017 позов задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

05.09.2017 Вищий господарський суд України скасував рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017, справу передав на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва своєю ухвалою від 22.09.2017 призначив розгляд справи на 19.10.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» подало клопотання про заміну публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс». Так, 22.05.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» (новий кредитор) та публічне акціонерне товариство «ВТБ банк» (первісний кредитор) уклали договір № 22 В про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами та прав вимоги за договорами забезпечення, в тому числі за кредитним договором № 10-0604/179к від 17.05.2006 та за договором поруки № 10-06047/179к/П-01 від 10.09.2010.

Частиною 1 статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

За ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 515 Цивільного кодексу України).

Нормами статті ст. 25 ГПК України передбачено, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» подало відмову від позову.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 49, 80 ч. 1 п. 4, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» задовольнити.

2. Замінити публічне акціонерне товариство «ВТБ банк» його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» (код 37881514).

3. Прийняти відмову товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» від позову.

4. Припинити провадження у справі.

Суддя С. А. Ковтун