ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" листопада 2017 р. Справа № 911/1165/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Матеріа Медика-Україна", 03062, місто Київ, вулиця Невська, будинок 20

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам КО", 08131, Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Леніна, будинок 114

про стягнення 3625053,05 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №28 від 10.04.2017);

від відповідача: не з'явився.

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Матеріа Медика-Україна" звернулось у господарський суд Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам КО" про стягнення 3 465 935,30грн. основного боргу та 159 117,75 грн. пені за сукупний період з 11.01.2017 по 07.04.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань щодо оплати товару за Договором поставки №2 від 12.01.2015.

Відповідач у відзиві на позов (т. 1 арк с. 73-90) проти позову заперечує з посиланням на відсутність належних та допустимих доказів в підтвердження заявлених вимог, а саме, вважає, що видаткові накладні оформлені з порушенням встановленої законом процедури (відсутній відтиск мокрої печатки підприємства-отримувача, відсутні посада та повноваження особи-отримувача, відсутнє посилання на реквізити довіреності, згідно якої отримані ТМЦ, відсутнє посилання на договір, згідно якого здійснюється поставка).

Відповідач подав клопотання б/н від 03.11.2017 (вх. суду №23218/17 від 06.11.2017) про відкладення розгляду справи, яке суд залишив без задоволення, оскільки відкладення розгляду справи є неможливим у зв'язку із закінченням строків вирішення спору, передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи обмежений статтею 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, а також те, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, явка відповідача обов'язковою не визнавалась і його відсутність не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, а матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, суд відмовляє в задоволенні клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд

встановив:

12.01.2015 між ТОВ Матеріа Медика-Україна (Постачальник) та ТОВ Фрам Ко (Покупець) було укладено договір поставки № 2 (т.1, а.с. 13-21), відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник постачає Покупцю лікарські засоби, дієтичні добавки, вироби медичного призначення та інші товари лікувального, косметичного та медичного призначення, згідно замовлень Покупця в асортименті, що вказаний в додатку №1 до даного договору, а Покупець зобовязується оплатити поставлений товар на умовах договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору поставка товару здійснюється зі складу Постачальника, відповідно до попереднього замовлення Покупця, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання замовлення Постачальником. Замовлення, на поставку відповідної партії товару, подається Покупцем за допомогою електронних засобів звязку і має містити інформацію щодо асортименту та кількості товару.

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що Поставка Товару здійснюється Постачальником на склад Покупця Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 114, літера Б, корпус №2. (на умовах СРТ згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року). Поставка Товару здійснюється транспортним засобом і за рахунок Постачальника або Покупця (за домовленістю Сторін).

Відповідно до пунктів 2.4. та 2.5. Договору право власності від Постачальника до Покупця переходить у момент передачі Товару. Моментом передачі Товару Сторони вважають належне оформлення (підписання і скріплення печаткою (штампом) відповідальною особою Покупця видаткової та товарно-транспортної накладної.

При отриманні Товару Покупець повинен надати довіреність на право отримання товарно-матеріальних цінностей, форма якої узгоджена Сторонами в Додатку №3 до Договору.

Згідно пунктів 5.1. та 5.2. Договору оплата здійснюється в національній валюті України - гривні, шляхом сплати грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Інформація про обсяги реалізації Покупцем, придбаного за цим Договором Товару, надається Постачальнику до 5 (пятого) числа кожного наступного місяця за попередній, за допомогою засобів електронного звязку або шляхом доступу на внутрішній сайт Покупця.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що розрахунок здійснюється Покупцем за реалізований товар, оплата реалізованого товару має бути проведена Покупцем протягом 5 (пяти) календарних днів з дати надання Постачальнику інформації про обсяги реалізації товару за звітний місяць.

На виконання умов Договору в період з 30.11.2016 по 24.01.2017 позивач поставив відповідачу товари на загальну суму 4 537 798 (Чотири мільйони пятсот тридцять сім тисяч сімсот девяносто вісім) гривень 75 коп. згідно видаткових накладних: №165 від 30.11.2016, №166 від 30.11.2016, №167 від 30.11.2016, №168 від 30.11.2016, №172 від 14.12.2016, №173 від 14.12.2016, №174 від 14.12.2016, №175 від 14.12.2016, №181 від 28.12.2016, №182 від 28.12.2016, №183 від 28.12.2016, №184 від 28.12.2016, №3 від 17.01.2017, №4 від 17.01.2017, №5 від 17.01.2017, №6 від 17.01.2017, №12 від 24.01.2017, №13 від 24.01.2017 та №14 від 24.01.2017 (т.1, а.с. 27-45) та відповідних товарно-транспортних накладних (т.1, а.с. 180-198).

Товар по вказаних накладних одержаний представником ТОВ ФРАМ КО ОСОБА_2, про що свідчать її підписи у накладних в графі одержувач з відтиском штампу ТОВ ФРАМ КО.

Повноваження представника ТОВ ФРАМ КО ОСОБА_2 на отримання від ТОВ "Матеріа Медика-Україна" цінностей (мед-тів) підтверджені довіреностями №6390К від 30.11.2016, №6659К від 14.12.2016, №6951К від 28.12.2016, №186К від 17.01.2017 та №314К від 24.01.2017 (т.1, а.с. 175-179), в яких вказані номери вищевказаних видаткових накладних.

За таких обставини суд вважає, що товар за вказаними видатковими накладними отриманий відповідачем.

Як стверджує позивач, згідно звітів про обсяги реалізації товару (т.1, а.с. 54-57) з грудня 2016 оку по березень 2017 року відповідачем реалізовано Товару на суму 3 802 428 (Три мільйони вісімсот дві тисячі чотириста двадцять вісім) гривень 39 коп.

Як вбачається з підписаних та скріплених печатками сторін ОСОБА_1 звіряння взаємних розрахунків від 03.01.2017 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (т.1, а.с. 46-47) та ОСОБА_1 звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 по 22.03.2017 (т.1, а.с. 48) станом на 22.03.2017 заборгованість відповідача за договором поставки №2 від 12.01.2015 становить 4536035,08 грн.

Позивач зазначає, що відповідач розрахунків за поставлений товар в повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 3465935,30грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав Відповідачу ОСОБА_3 № 22 від 23.03.2017 (т.1, а.с. 48), з вимогою сплатити вищевказану заборгованість.

Проте дана претензія залишена відповідачем без відповіді та належного реагування, у звязку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Матеріа Медика-Україна" звернулось до суду.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів частини першої статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача щодо неналежного оформлення вищезазначених видаткових накладних доводів позивача не спростовують, оскільки факт поставки товару підтверджується видатковими накладними, які містять підписи особи, що прийняла товар, повноваження якої підтверджуються відповідними довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, доказів відмови відповідача від отримання товару суду не надано, сама лише відсутність у спірних накладних посилань на посаду одержувача товару не звільняє відповідача від виконання ним грошового зобов'язання, а згідно з вимогами статті 9 Закону від 16.07.1999 "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" засвідчення печаткою накладної не є обов'язковим.

Враховуючи, що заборгованість за договором поставки №2 від 12.01.2015 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази оплати отриманого відповідачем товару відсутні, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 3465935,30грн. основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у звязку з неналежним виконанням умов договору щодо своєчасного здійснення розрахунків, позивач просить стягнути із відповідача та 159 117,75 грн. пені за сукупний період з 11.01.2017 по 07.04.2017.

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що у разі порушення терміну оплати за поставлений Товар, Покупець сплачує Постачальнику, за кожний день прострочення пеню, яка нараховується в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом строку прострочення від суми заборгованості, але не більше 10 % від суми заборгованості.

Відповідно до пункту 3) частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, встановив, що заявлені позивачем до стягнення суми не суперечать вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення з відповідача 159 117,75 грн. пені за сукупний період з 11.01.2017 по 07.04.2017, підлягає задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 465 935,30грн. основного боргу та 159 117,75 грн. пені за сукупний період з 11.01.2017 по 07.04.2017.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам КО" (код 39443405) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Матеріа Медика-Україна" (код 30308109) 3 465 935 (три мільйони чотириста шістдесят пять тисяч девятсот тридцять пять) грн. 30 коп. основного боргу, 159 117 (сто пятдесят девять тисяч сто сімнадцять) грн. 75 коп. пені та 54 375 (пятдесят чотири тисячі триста сімдесят пять ) грн. 80 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 10.11.2017.