РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017Справа №910/16321/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Київдормістпроект"

про стягнення 87 507,66 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кроллау О.В. - представник за довіреністю № 31-2383 від 28.09.2017 р;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Київдормістпроект" про стягнення 87 507,66 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.06.2011 р. між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" та товариством з обмеженою відповідальністю "Інститут Київдормістпроект" укладено договір № ТКДМП-1011/А на здійснення авторського нагляду.

Державною аудиторською службою України проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2016 р., результатом якої став акт ревізії від 26.04.2017 р. № 06-21/12. Актом ревізії було встановлено, що внаслідок допущеного порушень ТОВ "Інститут Київдормістпроект" завдано матеріальної шкоди (збитків) КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" та відповідному місцевому бюджету на суму 862 301,59 грн.

Унаслідок недотримання вимог ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 відповідачем завищено вартість проектних робіт по даному об'єкту на загальну суму 87 507,66 грн.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача зайво сплачених коштів в розмірі 87 507,66 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.09.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 17.10.2016 року.

У судовому засідання 17.10.2017 р. оголошено перерву до 06.11.2017 р.

В судове засідання 06.11.2017 р. представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 17.10.2017 р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

24.06.2011 р. між комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" та товариством з обмеженою відповідальністю "Інститут Київдормістпроект" укладено договір № ТКДМП-1011/А на здійснення авторського нагляду.

Відповідно до п.1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених ДБН-А.2.2.-4-2003 «Положення про авторський нагляд за будівництвом будинків і споруд», затверджених наказом Державного комітет України з будівництва та архітектури № 84 від 13.06.2003 р. та іншим чинним законодавством України та даним договором замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання за плату, відповідно до умов цього договору, здійснювати авторський нагляд по об'єкту: проектування будівництва під'їзної автомобільної дороги від Червонозоряного проспекту (поблизу примикання вул.. Кіровоградської) до міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) у Солом'янському районі. Авторський нагляд І та ІІ черги.

Згідно з статтею 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з п.2.1 договору, вартість робіт по договору згідно з протоколом погодження загальної вартості робіт (Додаток № 2) авторського нагляду складає 201 924,00 грн.

Відповідно до календарного плану робіт (додаток №1 до договору № ТКДМП-1011/А), протоколу погодження договірної ціни робіт (додаток №2 до договору №ТКДМП-1103) та зведеного кошторису на проектні роботи (додаток №3) розмір договірної ціни становить 201 924,00 грн. з ПДВ.

В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди договору, а саме: 30.03.2012 р. № 2, від 28.12.2012 р., від 27.12.2013 р. № 4, від 30.12.2014 р. № 5, від 31.12.2015 р. № 6, від 21.11.2016 р., від 30.12.2016 р. № 8 до договору № ТКДМП-1011/А, якими внесено зміни в частин перенесення строків виконання робіт по авторському нагляді, коригування календарних планів та зміни строків дії договору без зміни загальної вартосі здійснення авторського нагляду.

Судом встановлено, що ТОВ "Інститут Київдормістпроект" виконано роботи, які оплачені позивачем в повному обсязі.

Державною аудиторською службою України відповідно до п.2.7 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної аудиторської служби України на I квартал 2017 року була проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" за період з 01.01.2013 року 31.12.2016 року, результатом якої став акт ревізії № 06-21/12 від 26.04.2017 року. Актом ревізії встановлено, що внаслідок допущеного порушення ТОВ "Інститут Київдормістпроект" завдано матеріальної шкоди (збитків) КП "ДБШТС м. Києва" та відповідному місцевому бюджету на суму 862 301,59 грн.

Відповідно до довідки Державної аудиторської служби України зустрічної звірки в товаристві з обмеженою відповідальністю "Інститут Київдормістпроект" щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" № 06-21/11з від 13.04.2017 року, за період з 01.01.2013 по 31.12.2016 ТОВ "Інститут Київдормістпроект" (виконавець) виконував проектні роботи по п'ятнадцять договорах та здійснював авторський нагляд по п'ятьох договорах укладених з комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва".

Унаслідок недотримання вимог ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут Київдормістпроект" завищено вартість проектних робіт по даному об'єкту на загальну суму 87 507,66 грн., зокрема по об'єкту: "Проектування будівництва під'їзної автомобільної дороги від Червонозоряного проспекту (поблизу примикання вул. Кіровоградської) до міжнародного арепорту «Київ» (Жуляни) у Солом'янському районі. Авторський нагляд І та ІІ черги (договір № ТКДМП-1011/А від 24.05.2011 р.) - 87 507,66 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 31-1556 від 29.06.2017р. про повернення коштів, що зайво сплачені

За умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на акт Державної аудиторської служби України, який носить рекомендаційний характер, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, що узгоджується з позицією Верховного Суду України, наведену в постанові № 3-69гс12 від 22.01.2013 р., відповідно до якої стверджується, що виявлені внутрішньою ревізією порушення не можуть впливати на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

У той же час, виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством України порядку.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 02.10.2013 зі справи № 922/1609/13.

Крім того, судом взято до уваги те, що ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 "Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної організації на будівництва" (затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України), на які посилається позивач прийняті з 01.01.2014 року, тоді як договір №ТКДМП-1103 укладений 21.04.2011 року і всі дії відносно умов договору були здійснені до набрання чинності зазначеного ДСТУ Б Д.1.1-7:2013.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст.ст. 33, 34, ст. 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 09.11.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий