ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2017 р. Справа № 925/1232/17

За позовом селянського (фермерського) господарства "Агросвіт"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт"

про стягнення 276000 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1Й за довіреністю від 03.08.2015;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 01.11.2017.

Селянське (фермерське) господарство "Агросвіт" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" про стягнення 276000 грн., попередньої оплати за непоставлений товар.

Позивач у позові також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору у сумі 4140 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним між сторонами договором поставки від 22.12.2016 №295/12/16 та специфікації до нього щодо передачі позивачу попередньо оплаченого ним товару та на не повернення відповідачем позивачу на вимогу останнього суми попередньої оплати у розмірі 276000 грн.

Ухвалою від 29.09.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву селянського (фермерського) господарства "Агросвіт" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 26.10.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши при цьому у поданому ним до господарського суду відзиві на позов та письмовому уточненні до заперечень проти позову, що поставка оплаченого позивачем товару не відбулася з вини самого позивача через не повідомлення ним відповідача про намір отримати попередньо оплачений товар, не узгодження позивачем з відповідачем терміну поставки товару, не направлення позивачем автотранспорту для отримання товару зі складу відповідача.

Ухвалою від 26.10.2017 господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 12 годину 02.11.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У засіданні суду, яке відбулося 02.11.2017 за участю представників обох сторін, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав, а представник відповідача підтримав заперечення проти позову, викладені в письмовому уточненні до заперечень проти позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт", як постачальник, та селянське (фермерське) господарство "Агросвіт", як покупець, уклали між собою договір поставки №295/12/16 (далі договір №295/12/16) та підписали специфікацію до цього договору, згідно з якими продавець зобовязався передати покупцю, а останній зобовязався прийняти та оплатити мінеральні добрива у кількості та за цінами вказаними у специфікації.

Відповідно до п. 3.3 договору №295/12/16 оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставлених рахунків фактур, видаткової накладної та поставленого товару і здійснюється до моменту розгрузки поставленого постачальником товару на адресу (склад) покупця.

У специфікації до договору №295/12/16 сторони вказали, що товар поставляється автомобільним транспортом на умовах ЕХW передано за адресом (на складі) постачальника м. Черкаси, Черкаська область. Термін поставки узгоджується сторонами додатково.

У п. 8.1 договору №295/12/16 його сторони передбачили строк дії цього договору до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

22 грудня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" виставило та селянському (фермерському) господарству "Агросвіт" рахунок-фактуру №СФ-0000498 на оплату 855600 грн. за 124 тонни селітри аміачної.

26 грудня 2016 року селянське фермерське господарство "Агросвіт" за платіжним дорученням від 26.12.2016 №51 на підставі рахунку-фактури товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" від 22.12.2016 №СФ-0000498 перерахувало цьому товариству на його рахунок в установі банку 855600 грн. попередньої оплати за 124 тонни селітри аміачної.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" свої зобовязання за договором №295/12/16 та специфікацією до нього щодо поставки селянському (фермерському) господарству "Агросвіт" попередньо оплаченої ним селітри аміачної виконало частково, поставивши за видатковими накладними: від 06.02.17 №РН-0000041, від 08.02.17 №РН-0000048; від 13.02.17 №РН-0000056, від 17.02.17 №РН-0000068 лише 84 тонни селітри аміачної на суму 579600 грн. Решту попередньо оплаченої селітри аміачної у кількості 40 тонн на суму 276000 грн. (855600 грн. 579600 грн.) товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" селянському (фермерському) господарству "Агросвіт" не поставило.

Наявність у товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" заборгованості перед селянським (фермерським) господарством "Агросвіт" станом на 22.05.2017 підтверджується підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017 по 22.05.2017.

22 травня 2017 року селянське (фермерське) господарство "Агросвіт" надіслало товариству з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" письмову вимогу від 22.05.2017 №57 про допоставку не пізніше 7 днів з моменту отримання цієї вимоги 40 тонн селітри аміачної на суму 276000 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" вказану письмову вимогу від 22.05.2017 №57 одержало 24.05.2017, але 40 тонн попередньо оплаченої селітри аміачної селянському (фермерському) господарству "Агросвіт" так і не поставило та не повернуло останньому суму попередньої оплати у розмірі 276000 грн., що й спричинило даний спір.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов до таких висновків.

З договору №295/12/16 та специфікації до нього у відповідача виникло зобовязання щодо поставки позивачу попередньо оплаченої останнім селітри аміачної у кількості 124 тонни вартістю 855600 грн., яке відповідач виконав лише частково. Оскільки строк поставки недопоставленої частини селітри аміачної у кількості 40 тонн вартістю 276000 грн. не був встановлений за згодою сторін, відповідач відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України зобовязаний був поставити вказану кількість селітри аміачної позивачу в семиденний строк від дня одержання письмової вимоги позивача від 22.05.2017 №57, тобто до 01.06.2017. Відповідач цього зобовязання не виконав, тому позивач в силу спеціальної норми, яка передбачена частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, вправі вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати у розмірі 276000 грн.

Доводи відповідача про те, що поставка 40 тонн попередньо оплаченої позивачем селітри аміачної не відбулася з вини самого позивача є не переконливими і не підтверджуються доказами, як того вимагає ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

У даному випадку відповідач, як зобовязана сторона щодо поставки позивачу попередньо оплаченої ним селітри аміачної, має довести, що у нього була реальна можливість виконання цього зобовязання у строк до 01.06.2017 і він вчинив усі необхідні для цього дії, зокрема і повідомив позивача про конкретний час подання ним транспорту для вивезення 40 тонн селітри аміачної зі складу постачальника. Відповідач вказані обставини не доказав.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 4140 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" (вул. Припортова, буд. 22А, м. Черкаси, Черкаська область, 18021, ) на користь селянськомго (фермерського) господарства "Агросвіт" (с. Грушківка, Камянський район, Черкаська область, 20810, ) 276000 грн. попередньої оплати та 4140 грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 06.11.2017.

СУДДЯ М.В. Дорошенко