ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2017 р. Справа № 925/1276/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом гр. ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАМАКС.УКР», м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 47, оф. 423

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- гр. ОСОБА_2, АДРЕСА_2

про припинення юридичної особи та зобов'язання вчинити реєстраційну дію,

за участю представників сторін:

від позивача: Чередник С.В. - адвокат - за договором;

від відповідача: участі не брав;

третя особа: участі не брав.

Гр. ОСОБА_1 звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАМАКС.УКР» про припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАМАКС.УКР» та зобов'язання уповноваженого реєстратора центру надання адміністративних послуг Корсунь-Шевченківської державної адміністрації вчинити реєстраційну дію, а саме: внести до Єдиного реєстру запис про припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАМАКС.УКР».

В судовому засіданні:

Представник позивача вимоги підтримав та пояснив, що для прийняття рішення на загальних зборах про ліквідацію товариства потрібна згода обох засновників. Другий засновник (ОСОБА_2) ухиляється від участі у зборах і прийнятті відповідних рішень.

Звернення до правоохоронних органів з приводу фіктивної діяльності товариства результату не дало.

Позивач використав саме такий спосіб для захисту свого права та господарського інтересу.

Вимога до державного реєстратора не сформульована.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив. Ухвала суду про порушення провадження та відкладення розгляду справи направлялась відповідачу за двома адресами: юридичною та місцем реєстрації другого засновника. Причини неприбуття невідомі.

Ухвалою суду від 26.10.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача співвласника та співзасновника товариства:

- гр. ОСОБА_2, АДРЕСА_2

Третя особа свого представника в засідання суду не направила.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі доказами та матеріалами відповідно до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені такі взаємовідносини сторін та обставини.

В 2014 році позивач гр. ОСОБА_1 виступив засновником товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАМАКС.УКР» (надалі ТОВ «МЕГАМАКС.УКР», відповідач по справі) з часткою у статутному капіталі в розмірі 500 грн., що становить 50% Статутного фонду.

Ще одним (другим) співзасновником ТОВ «МЕГАМАКС.УКР» виступив гр. ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області 04.01.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрований: АДРЕСА_2. Частка у статутному капіталі складає 500 грн., що становить 50% Статутного фонду.

Рішенням Загальних зборів засновників ТОВ «МЕГАМАКС.УКР», оформленим протоколом №2 від 21.09.2016р. вирішено:

1. Виключити ОСОБА_2 зі складу засновників Товариства та передати частини належної йому частки ОСОБА_1;

2. Затвердити новий розподіл часток учасників Товариства у статутному капіталі, а саме: ОСОБА_1, ІН НОМЕР_2 - 1000,00 гривень, що володіє 100% загального розміру статутного капіталу Товариства;

3. Внести до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань додаткові види економічної діяльності за КВЕД ДК 009:2010-

46.17 діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами;

46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

4. Звільнити ОСОБА_2 з посади керівника Товариства;

5. Призначити ОСОБА_1 Директором Товариства;

6. Змінити місцезнаходження Товариства;

7. Затвердити зміни до Статуту Товариства в зв'язку зі зміною складу засновників Товариства та змінити місцезнаходження Товариства.

Позивач не брав участі в загальних зборах засновників ТОВ «МЕГАМАКС.УКР», що оформлені протоколом №2 від 21.09.2016р., оскільки не знав про їх проведення. Згоди на проведення зборів з порядком денним, який був вирішений та оформлений вказаним протоколом, - позивач не давав. Протокол №2 загальних зборів - не підписував.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 10.05.2017р. по справі №925/383/17 рішення Загальних зборів засновників ТОВ «МЕГАМАКС.УКР», що оформлене протоколом №2 від 21.09.2016р. - було визнано господарським судом недійсним.

Про факт перереєстрації ТОВ «МЕГАМАКС.УКР» позивач дізнався лише після того, як на свою адрес проживання отримав листа від представника ПАТ «Росава», відповідно до якого невідома особа від імені та без згоди позивача проводить фінансово-господарську діяльність товариства. Також з Єдиного державного реєстру судових рішень позивачу стало відомо про фінансово-господарські операції між ТОВ «МЕГАМАКС.УКР» та приватним акціонерним товариством «Росава», державним підприємством «Машинобудівна фірма «Атем», державним підприємством «Новатор» та публічним акціонерним товариством «Полтавакондитер». В зазначених правовідносинах невідома особа від імені позивача, як директора ТОВ «МЕГАМАКС.УКР», укладало угоди на поставку товару, який в подальшому поставлений не був, при цьому невідома особа отримала грошові кошти від зазначених підприємств як передоплату відповідно до договорів.

Серед іншого - за визначенням позивача - підставами для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою-підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є наявність ознак фіктивності діяльності суб'єкта господарювання, до яких належить зокрема (ст. 551 Господарського кодексу України):

- зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи;

- зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», Законом України від 15.12.2006p. № 483-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів» (далі - закон №483-V), до підвідомчості господарських судів віднесено справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також: між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відносини між сторонами у даному спорі є корпоративними та врегульовані приписами ст. 167 Господарського кодексу України.

Суд враховує, що суб'єкт господарювання припиняється за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законом - за рішенням суду.

В установчих документах підприємства мають бути зазначені, зокрема, умови ліквідації суб'єкта господарювання, якщо інше не передбачено законом (п. 2 ст. 57 Господарського кодексу України).

Рішення про добровільну ліквідацію компанії приймається на зборах власниками (учасниками, акціонерами), які мають контрольний пакет корпоративних прав. Їм достатньо лише проголосувати про прийняття рішення щодо ліквідації компанії. Такі рішення оформляються відповідним протоколом, в якому зазначається кількість учасників, які беруть участь у зборах, порядок денний, результати розгляду питань порядку денного, призначається ліквідаційна комісія, визначаються її повноваження та порядок прийняття рішень.

Способи припинення суб'єктів господарювання - юридичних осіб є універсальними і не залежать від виду та організаційно-правової форми. Залежно від того, чи відбувається правонаступництво, розрізняють два способи їх припинення:

1) передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам (реорганізація);

2) ліквідація.

Проведення державної реєстрації припинення суб'єкта господарювання регулюється Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (ст. ст. 17 - 18).

Цим Законом законодавчо врегульовано всі процедури здійснення державної реєстрації. Це стосується, зокрема, реєстрації змін до установчих документів, реєстрації припинення суб'єктів підприємницької діяльності (в т. ч. на підставі судових рішень, в разі реорганізації, в разі смерті фізичної особи - підприємця).

Згідно п. 4 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» спрощена процедура державної реєстрації припинення юридичної особи шляхом її ліквідації проводиться на підставі:

1) судового рішення про скасування (визнання недійсною) державної реєстрації юридичної особи у випадках, передбачених законом, якщо таке рішення прийнято судом до 1 липня 2004 року, крім судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом;

2) судового рішення про припинення юридичної особи, не пов'язаного з банкрутством юридичної особи, якщо таке рішення прийнято судом після 1 липня 2004р., і в разі якщо голова ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи або ліквідатор юридичної особи протягом трьох років з дати оприлюднення повідомлення про постановлення судового рішення про припинення юридичної особи, не пов'язаного з банкрутством юридичної особи, не надав суб'єкту державної реєстрації документи, необхідні для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

3) неподання головою ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи або ліквідатором юридичної особи документів, необхідних для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації протягом одного року з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про зупинення проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

При ліквідації слід враховувати вимоги ст. 111 Цивільного кодексу України, відповідно до якої з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені строки.

Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунку, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Крім того, ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо проведення інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств і майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

Ліцензії, документи дозвільного характеру та інші документи, а також печатки і штампи, які підлягають поверненню органам державної влади, органам місцевого самоврядування, повертаються їм ліквідаційною комісією (ліквідатором).

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає контролюючим органам звітність за останній звітний період.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання контролюючим органам.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.

Інформація щодо процедури зняття з обліку платників податків у контролюючих органах міститься у розділіПорядку №1588.

У разі отримання контролюючим органом документів згідно з пунктами 11.1 - 11.4 цього Порядку (зокрема, заяви за формою № 8-ОПП від платника податків, відомостей державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи) та/або якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків, то цим органом приймається рішення про проведення документальної позапланової перевірки платника.

Жодної з вказаних дій позивач не виконав.

Приписи ст. 551 ГК України не можуть бути застосовані до спірних відносин, як того вимагає позивач.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (ст. 80 ЦК України). Виходячи з принципу публічної достовірності даних державного реєстру, презюмується, що кожна юридична особа створена законно. Для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Поняття фіктивної юридичної особи законодавчо не закріплене. На практиці використовується термін «фіктивна фірма». В судовій практиці фіктивним підприємством вважається організація, щодо якої судом установлено недійсність їх установчих документів і свідоцтв платників податків із моменту реєстрації. На думку суду, фіктивною є юридична особа, яка створена внаслідок фіктивного засновницького правочину. Особа, яка зазначена засновником, або взагалі не брала участі у заснуванні, або була примушена до цього, або мала іншу мету (наприклад, отримання плати від ініціаторів заснування, надання їм послуг, погашення зобов'язань). Ознаки фіктивності юридичної особи:

- це зареєстрована організація (внесена до реєстру);

- в організатора є умисел на досягнення протиправної мети - господарську діяльність від імені юридичної особи здійснюють не засновники, а ініціатори;

- управління юридичною особою здійснюється в інтересах ініціаторів. Виявлення ознак фіктивності є підставою для звернення до суду з

адміністративним позовом про припинення юридичної особи. Застосовується ст. 551 ГК України. Юридична особа існує до моменту внесення запису про її припинення до державного реєстру. Тому навіть за наявності очевидних ознак її фіктивності, вона ще тривалий час залишається правоздатною і дієздатною. Водночас, саме по собі встановлення ознак фіктивності юридичної особи впливає на оцінку діяльності, правочинів, окремих господарських операцій та документів цього суб'єкта. Якщо підприємство створене з протиправною метою, то всі його дії будуть сприйматися як спосіб досягнення цієї мети. Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Якщо органи фіктивної юридичної особи були сформовані фіктивно, то юридична особа не набуває цивільних прав та обов'язків. Інститут схвалення правочинів, укладених неналежним представником (ст. 241 ЦК України) на ці правовідносини не поширюється, оскільки схвалення повинно здійснюватися належним представником, а таких фіктивна юридична особа не має.

З урахуванням визначеного поняття, яке наведене законодавцем у ст. 208 КК України, фіктивна господарська діяльність - це створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона. Фіктивна господарська діяльність може здійснюватися суб'єктом, який був створений правомірно, а отже не є фіктивним. Після створення суб'єкта господарської діяльності він не може стати фіктивним, оскільки засновницьке волевиявлення вже виконане. В даному випадку можливо лише припускати здійснення фіктивної діяльності.

У ст. 551 ГК України, яка має назву «Фіктивна діяльність суб'єкта господарювання» йдеться про ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення уповноваженого державною органу до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними. Такими ознаками є:

- відсутність реєстрації у державних органах, якщо обов'язок реєстрації передбачено законодавством. Законодавець не конкретизує, про які саме органи йдеться;

- реєстрація (перереєстрація) суб'єкта господарювання:

а) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи;

б) фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження;

в) провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників. Окремі ознаки фіктивної господарської діяльності перекликаються з ознаками фіктивної юридичної особи, оскільки створення юридичної особи є способом здійснення фіктивної господарської діяльності. Водночас ці поняття є самостійні одне щодо одного.

Фіктивність господарської діяльності товариства має доводитись позивачем належними доказами в господарському процесі. Суд не може підміняти своїм рішенням проведення відповідних перевірок чи здійснення відповідних кримінальних проваджень.

Запропонований позивачем спосіб припинення юридичної особи не відповідає визначеним законодавцем способам захисту права особи.

Позивач не доводить, яке його право порушено. Позивач не доводить у суді факту створення ліквідаційної комісії та дотримання процедури ліквідації товариства з обмеженою відповідальністю за рішенням засновника (власника).

Суд дійшов висновку, що позивач необґрунтовано та безпідставно звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до відповідача про припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАМАКС.УКР» за рішенням суду та зобов'язання уповноваженого реєстратора центру надання адміністративних послуг Корсунь-Шевченківської державної адміністрації вчинити реєстраційну дію, а саме внести до Єдиного реєстру запис про припинення юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАМАКС.УКР».

Уповноваженого реєстратора центру надання адміністративних послуг Корсунь-Шевченківської державної адміністрації не залучали до участі у справі в якості відповідача і відповідні клопотання позивача відсутні.

Відсутня також і вимога до державного реєстратора.

Провадження в частині зобов'язання уповноваженого реєстратора центру надання адміністративних послуг Корсунь-Шевченківської державної адміністрації внести до Єдиного реєстру запис про припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАМАКС.УКР» належить припинити, оскільки даний спір не підлягає розгляду в господарських судах України - приписи ст. 12 ГПК України. Даний спір не може розглядатись за правилами господарського судочинства, оскільки має ознаки адміністративного спору за суб'єктним складом учасників.

В решті вимог до ТОВ «Мегамакс.Укр» позивачу належить відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Провадження в частині зобов'язання уповноваженого реєстратора центру надання адміністративних послуг Корсунь-Шевченківської державної адміністрації припинити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 09.11.2017р.

Суддя Г.М. Скиба