ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 листопада 2017 року Справа № 923/794/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Крутьковій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Позивача: Херсонської міської ради м. Херсон

до Відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександр Санн" м.Херсон,

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Об'єднання власників багатоквартирного будинку "ОСОБА_1, 101" м. Херсон

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 дов. № 9-555-9/21 від 14.07.2017;

від відповідача - ОСОБА_3 дов. від 06.06.2017;

від третьої особи - ОСОБА_4 дов. б/н від 01.05.2017, голова ОСОБА_5, паспорт серія МР номер 227553, виданий Суворовським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області 06.09.2007, виписка з ЄДР

в с т а н о в и в:

18.08.2017р. Херсонська міська рада (позивач) звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександр Санн" (відповідач) за участю третьої особи - Об'єднання власників багатоквартирного будинку "ОСОБА_1, 101" про зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку по вул. Потьомкінській 101.

Позивач зазначає, що відповідач самовільно використовує зазначену земельну ділянку без правовстановлюючих документів. ОСОБА_6 споживчого ринку міської ради було надано Відповідачу відповідний лист (узгодження) стосовно організації роботи сезонного літнього майданчику за зазначеною адресою з 01.05.2017 до 01.11.2017, на підставі погодження його роботи в сезонний період вищевказаною постійною депутатською комісією міської ради, із підписанням Відповідачем гарантійного листа, де він зобов'язується розміщувати літній майданчик та провадити торговельну діяльність лише в місцях, позначених у графічних схемах, розроблених відповідно до архітектурно-будівельних і санітарних норм і правил, погоджених з управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудування та землекористування міської ради, а також за наявності узгодження відкриття закладу ресторанного господарства, виданого управлінням споживного ринку міської ради, дотримуватися Правил благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в м. Херсоні.

Перед початком роботи відповідач був зобов'язаний укласти договори про вивезення сміття та прибирання прилеглих територій з відповідною підрядною організацією на термін здійснення сезонної торгівлі, та демонтувати літній майданчик після закінчення сезонної роботи.

Разом з тим, постійною комісією на засіданнях від 16.05.2017, 23.05.2017 та 30.05.2017 розглядалися питання стосовно законності функціонування кафе «Олександр Санн», розташованого у приміщенні житлового будинку № 101 по вулиці Потьомкінській та на виконання її рекомендацій та пропозицій управління споживчого ринку міської ради видано наказ від 16.05.2017 № 01-10/04 щодо скасування листа управління про організацію ТОВ «Олександр Санн» роботи сезонного літнього майданчика (столиків, стільців, парасольок) біля кафе «Олександр Санн» за вищевказаною адресою.

За поясненнями позивача, спеціалістами Інспекції з контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Херсона Херсонської міської ради було складено акт обстеження від 19.05.2017р., де встановлено що власником кафе «Олександр Санн» , розташованим по вул. Потьомкінській, 101 виконано будівельні роботи із одночасним залиттям бетонною сумішшю основних металевих опор споруди без дозвільних документів, що порушує п. 2.3.3.7 Правил благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку міста Херсона, встановлених рішенням міської ради від 31.05.2011 року № 221.

Виходячи з викладеного Відповідачем також порушуються Правила благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в місті Херсоні, встановлених рішенням міської ради від 31.05.2011 року № 221.

Позивач зазначає, що конструкція, яка встановлена ТОВ «Олександр Санн» на земельній ділянці за адресою: м. Херсон вул. Потьомкінській (ОСОБА_1), 101, не дає ОСББ «Карла Маркса 101» можливості належно утримувати прибудинкову територію житлового будинку № 101, що зачіпає права та обов'язки, які встановленні у Законі України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм).

Ухвалою від 19.08.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в засіданні суду 08.09.2017.

Ухвалою від 08.09.2017 розгляд справи відкладено на 24.10.2017. Продовжено строк вирішення спору на 15 днів - до 02.11.2017. Допущено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Об'єднання власників багатоквартирного будинку "ОСОБА_1, 101". Крім того, судом було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду адміністративної справи № 766/12450/17.

В засіданні суду 24.10.2017 судом оголошувалась перерва до 02.11.2017 відповідно до ст. 77 ГПК України.

24.10.2017 відповідачем подано клопотання про припинення провадження у справі за відсутністю предмету спору у зв'язку з тим, що спірна земельна ділянка зайнята металевою конструкцією літнього майданчику, яка (металева конструкція) на момент подання позову належала відповідачу, але 16.10.2017 дана конструкція була продана ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу, яка взяла на себе зобов'язання з оформлення права користування земельною ділянкою. Таким чином, відповідач не може звільнити земельну ділянку, оскільки вона не зайнята майном відповідача.

Позивач надав письмові заперечення на клопотання відповідача про припинення провадження у справі, в яких посилається на те, що відповідно до акту за результатами обстеження від 19 травня 2017 року Інспекцією з контролю за благоустроєм та санітарним станом Херсонської міської ради було встановлено що Відповідач по справі здійснюється будівництво тимчасової споруди без будь-яких дозвільних документів. З огляду на фотознімки які були здійсненні Інспекцією, можна встановити, що на земельній ділянці відсутній літній майданчик а саме: столики, стільці та парасольки дозвіл на яких видавався Відповідачу ОСОБА_6 споживчого ринку Херсонської міської ради.

З огляду на договір купівлі-продажу від 16 жовтня 2017 року, Продавець - ТОВ «Олександр Санн» зобов'язується передати у власність Покупцеві - ОСОБА_7 товар, а саме: літній майданчик (1. шт.) та легкі металеві конструкції, які знаходяться в.м. Херсон, вул. Потьомкінська, 101 біля входу в кафе ОСОБА_8.

Позивач зазначає, що предметом договору купівлі-продажу від 16.10.2017р. є незрозумілі об'єкти, які на спірній земельній ділянці не знаходяться, а саме літній майданчик (столики, стільці та парасольки). Згідно акту обстеження на спірній земельній ділянці Відповідачем встановлені Тимчасова споруда, та з матеріалів справи визначено, що дозвільні документи (паспорт прив'язки) виконавчими органами Херсонської міської ради не видавався.

Позивач звертає увагу суду, на той факт що відповідно до пункту 3.2. договору купівлі - продажу встановлено, що Покупець здійснює оплату проданого товару в безготівковій формі в місячний строку з моменту укладення договору. Договір був укладений 16.10.2017 року, останнім днем оплати товару є - 16.11.2017. Тому позивач вважає, що визнання договору здійсненним є передчасним, фактично перехід товару може і не відбутися, якщо Покупець не сплатить кошти за товар. Згідно частини 2 статті 212 Цивільного кодексу України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

Тому, на сьогодні даний позивач вважає, що договір купівлі-продажу є ще не виконаним, а припинення провадження по справі є передчасним.

Позивач вважає, що даний договір купівлі-продажу порушує публічний порядок, а саме порушення права власності територіальної громади м. Херсона та інтереси третьої особи - 0СББ «ОСОБА_1, 101», тому що предмети даного договору встановленні на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Херсонської міської ради. З огляду на це, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Заслухавши вищенаведені заперечення позивача, суд зазначає, що відповідно до п.1.2 наданого відповідачем договору купівлі-продажу від 16.10.2017р. продавець ТОВ «Олександр Санн» зобов'язується передати у власність фізичній особі ОСОБА_7 літній майданчик у комплектності - легкі металеві конструкції, місцезнаходження м.Херсон вул.Потьомкінська,101, біля входу в кафе ОСОБА_8 (тобто, на спірній земельній ділянці).

Договір укладено 16.10.2017р. Згідно п.2.1 договору продавець повинен повністю передати товар покупцю протягом трьох днів з моменту укладення договору. Сторони домовились, що перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцеві (п.2.2 договору). Акт приймання-передачі товару сторонами підписано 17.10.2017р. (а.с.60). Відтак, з 17.10.2017р. власником лезких металевих конструкцій, що знаходяться на літньому майданчику по вул.Потьомкінська,101, біля входу в кафе ОСОБА_8 у м.Херсоні є фізична особа ОСОБА_7

При цьому сторони домовились, що оплату отриманого товару покупець здійснює у безготівковій формі в місячний строк з моменту укладення договору (п.3.2 договору).

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що умови договору щодо переходу права власності на товар та порядок і строки оплату товару не протирічать положенням цивільного законодавства. За таких обставин суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що договір купівлі-продажу від 16.10.2017р. є нікчемним.

Третя особа також надала письмові заперечення на клопотання відповідача про припинення провадження у справі, посилаючись на те, що при укладенні договору купівлі-продажу від 16.10.2017 сторони порушили вимоги ч. 2 ст. 203 ЦК України, оскільки за даним договором неможливо ідентифікувати покупця. Крім того, в договорі йдеться про "літній майданчик", але відсутнє його правове оформлення. Таким чином, третя особа вважає, що договір купівлі-продажу від 16.10.2017 не є належним доказом та не може братись судом до уваги при вирішенні справи.

Крім того, третьою особою подано письмову позицію щодо позовних вимог, в якій він просить позов задовольнити.

Розглянувши заперечення третьої особи, суд зазначає, що чинне законодавство не містить обов'язку державної реєстрації права власності на легкі металеві конструкції, зміст правочину не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, форма договору сторонами дотримана, правочин направлений на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені.

Відсутні також і ознаки неукладеності або нікчемності правочину - договору купівлі-продажу від 16.10.2017р.

Цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються Цивільним кодексом України та іншими актами законодавства.

Згідно із статтями 4, 10, та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України . Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діє на момент вчинення правочину.

Відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Якщо сторона посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам сторони. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Так, виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання

правочину недійсним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом, зокрема статтями 547, 719, 981, 1055, 1059, 1107, 1118 ЦК ( 435-15 ) тощо.

З підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

При розгляді справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Відтак, аналізуючи наданий договір купівлі-продажу від 16.10.2016р. суд не віднайщов підстав, з якими законодавство пов'язує визнання угод недійсними, нікчемними або неукладеними.

За таких обставин суд не приймає до уваги заперечення третьої особи та заперечення проти припинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання відповідача про припинення провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Згідно з договором купівлі-продажу від 16.10.2017 відповідач продав, а ОСОБА_7 купила літній майданчик, комплектність - легкі металеві конструкції, місцезнаходження - м. Херсон вул. Потьомкінська, 101, біля входу в кафе ОСОБА_8. Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору загальна вартість товару становить 10000 грн, які мають бути сплачені в безготівковій формі в місячний строк з моменту укладення договору.

Зазначений договір недійсним у встановленому законом порядку не визнавався.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору продавець повинен передати товар покупцю протягом 3 днів з моменту укладення договору, що оформлюється актом приймання-передачі.

За актом приймання-передачі від 17.10.2017 відповідач передав ОСОБА_7 літній майданчик, комплектність - легкі металеві конструкції, місцезнаходження - м. Херсон вул. Потьомкінська, 101, біля входу в кафе ОСОБА_8.

Таким чином, станом на день розгляду справи відповідач не є власником майна, яке знаходиться на земельній ділянці, яку позивач просить звільнити. Отже, позовні вимоги не можуть бути задоволені за рахунок відповідача, оскільки новим власником майна є ОСОБА_7

ОСОБА_7 є фізичною особою, а тому не може бути стороною у господарському процесі відповідно до ст. 1, 21 ГПК України, у зв'язку з чим її неможливо залучити до участі у даній справі в якості відповідача.

Відтак предмет спору між позивачем та відповідачем на даний момент відсутній, а тому провадження у справі необхідно припинити.

Суд звертає увагу, що частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Частиною статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до платіжного доручення № 1573 від 02.08.2017 позивачем було сплачено 1600 грн судового збору.

Згідно з п. 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне в порядку визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернути позивачу суму сплаченого ним судового збору у розмірі 1600 грн, оскільки провадження у справі припиняється з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

Керуючись п. 1-1 ч.1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд

ухвалив:

1. Провадження у справі припинити.

2. Повернути з Державного бюджету України Херсонській міській раді (м. Херсон пр. Ушакова, 37, ) 1600 (Одна тисяча шістсот ) гривень судового збору, сплаченого платіжним дорученням від 02.08.2017 № 1573, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №923/794/17.

3. Копію ухвали надіслати сторонам та третій особі.

Суддя Т.Г. Пінтеліна