ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 р. Справа № 909/899/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Юрчак С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Надвірнянська автобаза", вул. Майданська, 10, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400,

до відповідача: Комунального підприємства Міське комунальне підприємство "Надвірнашляхбуд", вул. Комунальна, 3, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400,

про стягнення збитків пов'язаних з порушенням договірних зобов'язань щодо постачання електроенергії в сумі 45 877,34 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, (паспорт серія НОМЕР_1 від 02.02.2006 р.)

від позивача: Сікомас С.В. - адвокат, угода про надання послуг адвоката від 11.08.17

від відповідача: Дмитрук Олег Іванович - юрисконсульт відділу з претензійно-позовної роботи, (довіреність № 39 від 15.05.2017 року)

від відповідача: Марцінковська Олександра Ігорівна - юрисконсульт по обслуговуванню філії АТ "Надвірнянський РЕМ", (довіреність № 56 від 15.05.2017 року)

від відповідача ТзОВ "Надвірнянська автобаза": Гуменюк Богдан Степанович - представник, (довіреність б/н від 05.09.17)

від відповідача Комунального підприємства Міське комунальне підприємство "Надвірнашляхбуд": Голець Г.М., (довіреність № 75 від 01.11.17)

.

встановив: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Відкритого акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (далі - відповідач) про стягнення збитків пов'язаних з порушенням договірних зобов'язань щодо постачання електроенергії в сумі 45 877 грн.34 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем ВАТ "Прикарпаттяобленерго" умов договору про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010 року, зокрема припинення постачання електричної енергії з невідомих позивачу причин (тобто не попередження останнього про її припинення), внаслідок чого позивачу завдано збитків в сумі 45 877 грн. 34 коп. В підтвердження позовних вимог позивач посилається на Акт про припинення електропостачання від 02.06.2017 року.

В судовому засіданні 18 жовтня 2017 року позивачем подано заяву за вх. № 16353/17 від 18.10.17 відповідно до якої позивач просить суд стягнути з АТ "Прикарпаттяобленерго" штрафні санкції в розмірі 45 877 грн. 34 коп. Судом розцінена дана заява як заява про зміну підстави позову. Ухвалою суду від 18.10.2017 року розгляд даної заяви відкладено в наступне судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача уточнив вимоги щодо заяви за вх. № 16353/17 від 18.10.17 та вказав на зміну предмету позову.

Виходячи зі змісту поданої позивачем заяви, суд розцінює її як заяву про зміну предмету позову.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

За наведеного, суд приймає вказану заяву до розгляду. Отже, предметом позову у даній справі є вимоги вказані в заяві представника позивача за вх. № 16353/17 від 18.10.17, а саме стягнення штрафних санкцій в розмірі 45 877 грн. 34 коп.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та заяві за вх. № 16353/17 від 18.10.17 та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№16347/17 від 18.10.17) та просить суд в позові відмовити. Свої заперечення обгрунтовує тим, що позивач є субспоживачем електричної енергії, оскільки електрична енергія йому передається відповідно до умов договору мережами ВАТ "Надвірнянська автобаза" та МКП "Шляхбуд", а тому вина з боку ПАТ "Прикарпаттяобленерго" щодо припинення постачання електричної енергії 02.06.2017 року відсутня.

В судовому засіданні представник товариства з обмеженою відповідальністю "Надвірнянська автобаза" проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№17272/17 від 01.11.17) та просить суд в позові відмовити. Свої заперечення мотивує тим, що вартість недопоставленої електричної енергії не є збитками в розумінні вимог чинного законодавства. При цьому зазначає, що у відповідності до чинного законодавства із змінами та доповненнями не передбачено відповідальності споживача перед субспоживачем у вигляді штрафних санкцій. Разом з тим, вказує на те, що жодного договору між ним та позивачем не укладено, а тому жодних штрафних санкцій до нього не може бути застосовано.

Представник відповідача Комунального підприємства Міське комунальне підприємство "Надвірнашляхбуд" проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просить суд в позові відмовити. Свої заперечення обгрунтовує тим, що ним жодних дій у перешкоджанні постачання електричної енергії позивачу не вчинялись, оскільки жодного договору між ним та позивачем не укладено, а тому відсутні підстави стягнення санкцій за невиконання зобов"язань.

Розглянувши матеріали справи іх врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, вислухавши представників сторін, всебічно та повно оцінивши докази по справі та надавши їм належної правової харектиристики, суд виходить з наступного.

30 листопада 2010 року між ВАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі директора філії "Надвірнянський РЕМ ВАТ "Прикарпаттяобленерго" Будняк Д.В. (по договору - постачальник/по справі - відповідач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (по договору - споживач/по справі - позивач) укладено договір №590 про постачання електричної енергії.

12 квітня 2011 року ВАТ "Прикарпаттяобленерго" перейменовано у ПАТ "Прикарпаттяобленерго". Згідно із рішенням Загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства від 12.04.2017 року (Протокол №18 від 12.04.2017 року) змінено тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство. У зв"язку з чим змінено повне найменування товариства з "Публічне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" на "Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго".

Відповідно до умов зазначеного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 100,00 кВА (кВт), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії на об'єкт "Пилорама" встановлена між основним споживачем та Субспоживачем. Балансова належність електромереж відображена у Додатку 8.1 до ДПЕЕ.

Згідно "Однолінійної схеми електропостачання Споживача", яка є Додатком до Договору , межа балансової належності, яка збігається з точкою продажу електроенергії , знаходиться у точці кріплення проводу повітряної відпайки до ізоляторів на опорі №11 ПЛ-0,4 кВ КП "Шляхбуд". Власником кабельного вводу 0,4 кВ від вхідних контактів комутуючого пристрою в РУ 0,4 кВ ЗТП-435 є ВАТ "Надвірнянська автобаза" ПЛ - 0,4 кВ кабельний ввід 0,4 кВ від опори №11 до ВРП КП "Шляхбуд" та до ВРП пилорами по АДРЕСА_2.

На виконання вимог ПКЕЕ, щодо спільного використання технологічних електричних мереж між ТзОВ "Надвірнянська автобаза" (власник мереж) та АТ "Прикарпаттяобленерго" укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж №60с від 20.03.2013 року.

02 червня 2017 року позивачем складено акт про припинення електропостачання, яким встановлено відсутність електропостачання на опорі №11 та відсутність електропостачання на кабельному вводі 0,4 кВ, який належить КП "Шляхбуд" (копія долучена до матеріалів справи).

Претензією від 04 серпня 2017 року позивач звернувся до АТ "Прикарпаттяобленерго" про усунення недоліків при постачанні електричної енергії.

Дана претензія АТ "Прикарпаттяобленерго" відхилена.

На підставі наведених обставин позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача штрафу за порушення правил постачання електричної енергії.

За своєю правовою природою між сторонами виник спір під час виконання договору на постачання продукту, яким виступає електрична енергія. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про те, що учасниками судового процесу є суб'єкти господарювання, в розумінні ст. 55 ГК України, тому до спірних правовідносин слід застосувати норми права, які регулюють питання постачання продукції електричної енергії, зокрема договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Так, згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача АТ "Прикапаттяобленерго" штрафних санкцій в сумі 45 877 грн. 34 коп., у зв'язку з перериванням (припиненням) постачання електричної енергії.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов»язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Постачання електричної енергії, як визначено у ст.1 Закону України "Про електроенергетику" це господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконання частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, а бо у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступення його виконання, а бо у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає правові наслідки порушення зобов'язання.

Частина 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема долученого до матеріалів справи Додатку 8.1 до договору про постачання електричної енергії точка продажу електричної енергії на об'єкт "Пилорама" встановлена між основним споживачем та Субспоживачем.

Згідно "Однолінійної схеми електропостачання Споживача", яка є Додатком до Договору , межа балансової належності, яка збігається з точкою продажу електроенергії , знаходиться у точці кріплення проводу повітряної відпайки до ізоляторів на опорі №11 ПЛ-0,4 кВ КП "Шляхбуд". Власником кабельного вводу 0,4 кВ від вхідних контактів комутуючого пристрою в РУ 0,4 кВ ЗТП-435 є ВАТ "Надвірнянська автобаза" ПЛ - 0,4 кВ кабельний ввід 0,4 кВ від опори №11 до ВРП КП "Шляхбуд" та до ВРП Пилорами по АДРЕСА_2.

Таким чином, позивач є субспоживачем електричної енергії, оскільки електрична енергія йому передається через мережі ВАТ "Надвірнянська автобаза" та МКП "Шляхбуд". Дана обставина визнається позивачем по справі.

У відповідності до п.1.7 ПКЕЕ у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією , у тому числі їх взаємна відповідальність регулюється договором про спільне використання технологічних електричних мереж , що укладається між ними на основі типового договору . Основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Як підтверджується матеріалами справи, між ТзОВ "Надвірнянська автобаза" (власник мереж) та АТ "Прикарпаттяобленерго" укладено Договір про спільне використання технологічних електричних мереж №60с від 20.03.2013 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Таким чином, електричну енергію філія "Надвірнянський РЕМ" АТ "Прикарпаттяобленерго" доставляє до точки продажу і таким чином свої зобов'язання згідно Договору про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010 року виконує. Даний факт підтверджується актом обстеження схеми електропостачання об'єкта електричної енергії, з якого вбачається, що енергія постачається до ТзОВ "Надвірнянська автобаза" та МКП "Шляхбуд".

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Вимоги статті 34 ГПК України визначають, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім, ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В супереч вказаним вище нормам, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено наявність вини відповідача АТ "Прикарпаттяобленерго", як основної умови настання відповідальності, у припиненні (перериванні) постачання електроенергії, яке відбулось 02.06.2017 року, а відсутність вини відповідача виключає можливість застосування відповідальності у вигляді штрафної санкції. Разом з тим позивач не довів наявності в діях відповідача ознак протиправної поведінки (дії та бездіяльності), оскільки як встановлено в ході розгляду справи АТ "Прикарпаттяобленерго" не припиняло постачання електричної енергії позивачу та не давало відповідних доручень на проведення таких дій третій особі. Позивач також не надав суду належного розрахунку штрафних санкцій.

З наведеного слідує, що АТ "Прикарпаттяобленерго" не вчиняло жодних дій щодо припинення поставки електричної енергії позивачеві на об'єкт по АДРЕСА_2 за Договором про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010, що в свою чергу свідчить про відсутність порушення ним умов договору, разом з тим і притягнення до відповідальності у вигляді стягнення штрафних санкцій.

Щодо правової позиції решти відповідачів по справі, зокрема Товариства з обмеженою відповідальністю "Надвірнянська автобаза" та Комунального підприємства Міське комунальне підприємство "Надвірнашляхбуд", то суд зазначає наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, договірні відносини зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Надвірнянська автобаза" та Комунального підприємства Міське комунальне підприємство "Надвірнашляхбуд" з позивачем по справі відсутні, а отже і відсутні правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України , встановлених у разі порушення договірних зобов'язань, зокрема стягнення штрафу з вказаних вище відповідачів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у сфері постачання електроенергії станом на сьогоднішній день діють Закон України "Про ринок електричної енергії" та "Правил користування електричною енергією ", затверджені постановою НКРЕ від 31.07.1996 року №28 та зареєстрованою в Мінюсті 02.08.1996 року за №417/1442 із наступними змінами та доповненнями, згідно яких теж не передбачено відповідальності споживача перед субспоживачем у вигляді штрафних санкцій.

Наведене вище свідчить про відсутність цивільно-правової відповідальності Товариства з обмеженою відповідальністю "Надвірнянська автобаза" та Комунального підприємства Міське комунальне підприємство "Надвірнашляхбуд" перед позивачем за невиконання договірних зобов"язань.

З огляду на недоведеність позивачем вини ПАТ "Прикарпаттяобленерго" , а також не встановлення судом вини інших відповідачів, які залучені судом до участі у справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір по справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 549, 610, 611, 614, 714 Цивільного кодексу України, ст.ст.55, 174, 193, 216, 230, 231, 275 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33 34, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

відмовити в позові Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до відповідачів Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", Товариства з обмеженою відповідальністю "Надвірнянська автобаза", Комунального підприємства Міське комунальне підприємство "Надвірнашляхбуд" про стягнення штрафних санкцій в сумі 45 877 грн.34 коп через порушення договірних зобов'язань щодо постачання електроенергії .

Судовий збір по справі залишити за позивачем

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.11.17

Суддя Фанда О.М.