ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Справа № 910/24005/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівАлєєвої І.В., Корсака В.А.
за участю представників:
позивача Бондарук О.В.
відповідача не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лоджістик Трейд"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 31.05.2017
у справі№ 910/24005/16 господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лоджістик Трейд"
доПриватного підприємства "Мєга-Вуд"
простягнення 288431,60 грн.
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Лоджістик Трейд" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Мєга - Вуд" про стягнення 288431,60 грн. з яких: 282200,00 грн. основного боргу, 5628,54 грн. пені та 603,06 грн. відсотків за користування грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортно-експедиційного обслуговування вантажів від 27.04.2015 №75ЕЛТ/2015.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.03.2017 (суддя Марченко О.В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з ПП "Мєга-Вуд" на користь ТОВ "Євро Лоджістик Трейд" 169913,97 грн. заборгованості, 363,10 грн. 3% річних та 2554,15 грн. судового збору.

У задоволенні решти позову відмовлено.

За апеляційною скаргою Приватного підприємства "Мєга-Вуд" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 (головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Куксов В.В.) скасоване. Прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Лоджістик" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2017 в частині відмови у позові та скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 і прийняти нове рішення про задоволення позову посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 712 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.20167справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Алєєва І.В., Корсак В.А.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.10.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача та присутніх у судовому засіданні 01.11.2017 представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково касаційну скаргу у справі з огляду на таке.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 27.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Лоджістик Трейд" (експедитор) і Приватним підприємством "Мєга-Вуд" (клієнт) укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування вантажів №75ЕЛТ/2015, за умовами пункту 1.1 якого клієнт доручає, а експедитор за плату, за дорученням клієнта і за його рахунок організовує транспортно-експедиційне обслуговування внутрішньоукраїнських, експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта і порожнього транспорту при їх перевезенні територією України та інших країн.

Згідно підпунктів 2.1.1, 2.1.2 пункту 2.1 договору експедитор зобов'язаний надати рекомендації з формулювань транспортних умов для укладання контрактів та консультації з вибору раціональних маршрутів прямування вантажів клієнта. Узгоджувати з учасниками перевізного процесу вартість транспортування вантажів клієнта, залежно від роду і об'єму вантажу, оплачувати з отриманої від клієнта суми грошових коштів провізні та інші пов'язані з транспортуванням платежі.

Клієнт зобов'язаний:

- надсилати заявки на перевезення, відвантаження та переадресування вантажів за 5 (п'ять) робочих днів до початку перевезення (відвантаження, переадресування) або прибуття вагонів на станцію переадресування (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 договору);

- оплатити вартість послуг експедитора за Договором та відшкодувати вартість усіх передбачених платежів, у тому числі і за декларуванням, страховій премії, якщо дане перевезення, вантаж або рухомий склад були застраховані, а також відшкодувати всі понесені експедитором збитки або завдану останньому матеріальну шкоду (підпункт 2.2.8 пункту 2.2 договору);

- з метою належного виконання, юридичного та бухгалтерського оформлення Договору підписати всі надані експедитором документи (додатки, акти виконаних робіт та інші) (підпункт 2.2.9 пункту 2.2 договору);

Відповідно до пункту 3.3 договору клієнт здійснює на розрахунковий рахунок експедитора 100% попередню оплату вартості перевезення і транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, суми страхової премії, якщо перевезення, вантаж або рухомий склад застраховані, вартості митно-брокерських послуг, або за інших погоджених сторонами в установленому Договором порядку послуг на підставі рахунків експедитора, не менш ніж за 5 (п'ять) банківських днів до дати початку перевезення; попередня оплата вважається здійсненою належним чином в день надходження коштів на банківський рахунок експедитора в повному обсязі.

Згідно пункту 3.4 договору у разі, якщо за згодою експедитора перевезення вантажу клієнта розпочато до надходження 100% попередньої оплати в порядку пункту 3.3 Договору, клієнт повинен провести 100% оплату за фактичне завантаження вагонів, що здійснюється згідно з Договором, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати початку перевезення певної партії вантажу.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що у разі прострочення платежів клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національно банку України (далі - НБУ) від суми заборгованості за кожен день такого прострочення, а також 3% річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно пункту 5.1 договору обсяг наданих експедитором та прийнятих клієнтом послуг остаточно узгоджується сторонами в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг); клієнт підписує наданий експедитором акт приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту його отримання або направляє протягом зазначеного строку на адресу експедитора претензію з аргументованою відмовою від підписання такого акта; у випадку відмови клієнта від підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) і неподання на адресу експедитора претензії в обумовлений строк акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) вважається підписаним клієнтом і повністю з ним узгодженим, а послуги за цим актом - такими, що були виконані експедитором належним чином та в передбачений договором додатками до договору або заявкою строк.

Відповідно до пункту 7.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання і діє по 31.12.2015, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань; у тих випадках, коли перевезення заявленого вантажу клієнтом розпочато в межах терміну дії договору, а закінчується після 31.12.2015, дія договору автоматично продовжується на весь період перевезення даного вантажу.

Згідно пункту 7.2 договору якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору не зробить письмової заяви про припинення дії договору, договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що позивачем на виконання умов договору було виконано роботи (надано послуги) на загальну суму 1903713,97 грн. (з урахуванням акта-коригування від 08.06.2016 №1/9-75ЕЛТ/15), що підтверджується такими актами виконаних робіт (наданих послуг):

- від 31.10.2015 №3-75ЕЛТ/15 на суму 247438,80 грн.;

- від 30.11.2015 №4-75ЕЛТ/15 на суму 536279,94 грн.;

- від 31.12.2015 №5-75ЕЛТ/15 на суму 397851,30 грн.;

- від 31.01.2016 №6-75ЕЛТ/15 на суму 98054,46 грн.;

- від 29.02.2016 №7-75ЕЛТ/15 на суму 231734,16 грн.;

- від 31.03.2016 №8-75ЕЛТ/15 на суму 184631,58 грн.;

- від 30.04.2016 №9-75ЕЛТ/15 на суму 207723,73 грн.

Вказані акти виконаних робіт (наданих послуг) підписані уповноваженими представники сторін договору та скріплені печатками підприємств.

Надані суду копії актів виконаних робіт (наданих послуг) від 31.08.2015 №1-75ЕЛТ/15 на суму 168729,43 грн. і від 30.09.2015 №2-75ЕЛТ/15 на суму 395295,07 грн. не підписані відповідачем та судами не взято до уваги.

Судами попередніх інстанцій також було встановлено, що 16.11.2016 позивачем було надіслано відповідачу лист №1411/2016-1 від 14.11.2016, у якому зазначалося про невиконання відповідачем свого обов'язку з оплати отриманих послуг та прохання сплатити заборгованість у сумі 285000,00 грн. Надіслання вказаного листа підтверджується наявною в матеріалах справи копією опису вкладення у цінний лист від 16.11.2016.

Відповідно до інформації з офіційного сайту українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" лист від 14.11.2016 №1411/2016-1 відповідачем отримано 23.11.2016. Однак відповіді на вказаний лист, як зазначає позивач, від відповідача не отримував.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що на виконання умов договору ним за період з 27.04.2015 по 22.09.2016 було виконано роботи (надано послуги) на загальну суму 1903713,97 грн., однак відповідач в порушення своїх зобов'язань за договором, не здійснив повну оплату отриманих послуг, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 282200,00 грн. (з урахуванням проведених розрахунків після підписання акта звіряння: 20.10.2016 на суму 10000 грн., 01.12.2016 на суму 700,00 грн., 06.12.2016 на суму 600,00 грн., 13.12.2016 на суму 500,00 грн. і 20.12.2016 на суму 1000,00 грн., а всього 12800,00 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач, отримавши від позивача послуги (за підписаними належним чином актами), не виконав умови договору та не здійснив їх повну оплату, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 169913,97 грн. (1903713,97 грн. (загальна вартість наданих послуг) - 1721000 грн. (попередня оплата послуг) - 12800,00 грн. (часткова оплата, після підписання актів виконаних робіт)) основної заборгованості.

При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що згідно з попередніми оплатами, здійсненими відповідачем, про що зазначено в актах виконаних робіт (наданих послуг), відповідач сплатив позивачу 1721000,00 грн.

Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення місцевого господарського суду та відмовляючи у задоволення позовних вимог виходив із того, що згідно наданої позивачем до позовної заяви копії виписки ПАТ "УкрСиббанк" по рахунку №2200 за період з 27.04.2015 по 22.12.2016 ПП "Мєга-Вуд" за період з 27.04.2015 по 22.12.2016 перерахувало на рахунок ТОВ "Євро Лоджістик Трейд" грошові кошти у сумі 2180453,63 грн. з призначенням платежів по договору №75ЕЛТ/2015 від 27.04.2015.

Суд апеляційної інстанції вказав, що банківська виписка відповідає вищезазначеним положенням законодавства України, а тому колегія суддів визнала її належним та допустимим доказом, у розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України, підтвердження виконання відповідачем свого зобов'язання з оплати отриманих послуг за договором.

Однак, колегія суддів касаційної інстанції не може погодитися з такими висновками з огляду на наступне.

За приписами частини 1 статті 929 Цивільного кодексу України та статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Так, як було зазначено вище на підставі актів виконаних робіт (наданих послуг) та з урахуванням акта - коригування від 08.06.2016 №І/9-75ЕЛТ/15 ТОВ "Євро Лоджістик Трейд" на користь TOB "Мєга-Вуд" було надано послуги на загальну суму 2462653,63 грн.

Згідно пункту 5.1. договору, обсяг наданих Експедитором та прийнятих Клієнтом послуг остаточно узгоджується сторонами в акті приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг).

У випадку відмови Клієнта від підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) і неподання на адресу Експедитора претензії в обумовлений строк, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) вважається підписаним клієнтом і повністю ним узгодженим, а послуги за цим актом такими, що були виконані експедитором належним чином та в передбачений цим договором. додатками до нього та заявкою строк.

Судами було встановлено, що 21.06.2016 ТОВ "Євро Лоджістик Трейд" на адресу ПП "Мєга-Вуд" було направлено лист (вих.№2106/2016-1), відповідно до якого ТОВ "Євро Лоджістик Трейд" повідомляло, що згідно договору №75ЕЛ/2015 від 27.05.2015 товариством виконані всі обов'язки перед ПП "Мєга-Вуд".

Як вбачається із листів, отриманих від ПП "Мєга-Вуд" (від 05.07.2016, від 11.07.2016) останнім не заперечувалась сума заборгованості, а навпаки, у наданих листах ПП "Мєга-Вуд" було зазначено, що відповідач не відмовляється від виконання своїх зобов'язань, передбачених договором від 27.05.2015 в частині оплати існуючої на той час заборгованості у розмірі 324915,17 грн., просив не звертатися до суду за стягненням грошових коштів за невиконання зобов'язання за вказаним договором та натомість відповідачем було запропоновано графік погашення заборгованості перед ТОВ "Євро Лоджістик Трейд".

Згідно пункту 5.2 договору сторони зобов'язані підписати акт звірки наданих експедитором послуг та акт звірки розрахунків між сторонами не пізніше 15 числа місяця, наступного за тим, в якому надавалися послуги клієнту. У разі відмови клієнта від підписання актів, і не надходження від клієнта аргументованої відмови від їх підписання, експедитор робить остаточний розрахунок вартості винагороди і транспортування вантажу самостійно, за наявними у нього даними. У цьому випадку сума, розрахована експедитором, є остаточною, і клієнт не має права пред'являти будь-які претензії експедитору. Акт вважається узгоджений і прийнятим обома сторонами. Недоплачена клієнтом, за розрахунками експедитора або, в разі підписання зазначена в актах звірки на послуги сума повинна бути оплачена клієнтом протягом 1 (одного) банківського дня після закінчення строку, зазначеного в даному пункті, для підписання актів звірки на послуги та звірки розрахунків між сторонами, або отриманого клієнтом письмового розрахунку вартості винагороди і транспортування вантажу.

Судами попередніх інстанцій не було надано оцінки тій обставині, що станом на 22.09.2016 заборгованість відповідача перед скаржником була зафіксована актом звіряння взаємних розрахунків за період з 27.04.2015 по 22.09.2016 та згідно акта звіряння становила 295000,00 грн. Вказаний акт завірений печатками сторін та підписаний.

Також, судами було встановлено, що після підписання акта звірки взаємних розрахунків за період з 27.04.2015 по 22.09.2016 та отримання листа претензії позивача від 14.11.2016, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, провівши оплату частково на суму 12800,00 грн.

Крім того, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що відповідно до підписаного сторонами акта звіряння взаємних розрахунків за період з 27.04.2015 по 22.09.2016, останніми погоджено, що вартість виконаних робіт (наданих послуг) ТОВ "Євро Лоджістик Трейд" становить 2462653,63 грн. Згідно до банківських виписок, які знаходяться в матеріалах справи, відповідач Приватне підприємство "Мєга-Вуд" за період з 27.04.2015 по 22.12.2016 перерахувало на рахунок позивача грошові кошти у сумі 2180453,63 грн.

Також, судами попередніх інстанцій не було враховано, що згідно пункту 5.2 договору сторони зобов'язані підписати акт звірки наданих експедитором послуг та акт звірки розрахунків між сторонами не пізніше 15 числа місяця, наступного за тим, в якому надавалися послуги Клієнту. Недоплачена Клієнтом, за розрахунками Експедитора або, в разі підписання зазначена в актах звірки на послуги сума повинна бути оплачена Клієнтом протягом 1 (одного) банківського дня після закінчення строку, зазначеного в даному пункті, для підписання актів звірки на послуги та звірки розрахунків між сторонами, або отриманого клієнтом письмового розрахунку вартості винагороди і транспортування вантажу.

Однак, ні суд першої інстанцій ні апеляційний господарський суд, при винесенні судових рішень на зазначені докази уваги не звернули та дійшли помилкових висновків.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мас викопуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписам статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахування викладеного, господарськими судами при розгляді даної справи не було взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про неповне з'ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору у даній справі.

Таким чином, з наведеного слідує, що приймаючи оскаржувані судові рішення, суди всупереч вимогам статті 43 Господарського процесуального кодексу України не забезпечили виконання вимог процесуального закону щодо об'єктивності та всебічності з'ясування дійсних обставин справи, оскільки не надали ґрунтовної юридичної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, виходячи, зокрема, з принципу їх належності та допустимості, що мало своїм наслідком порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Згідно статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вимоги статті 1117 цього ж Кодексу, відповідно до яких касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова, прийняті у даній справі, підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального та, дотримуючись норм процесуального права, вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лоджістик Трейд" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 у справі №910/24005/16 та рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2017 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя М. Данилова

Судді І. Алєєва

В. Корсак