ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Справа № 903/3/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого,
Дроботової Т.Б., Мачульського Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Луцької міської ради
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 20.07.2017
у справі№903/3/17 Господарського суду Волинської області
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
доЛуцької міської ради
пропоновлення договору оренди землі,
У судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: ОСОБА_4 (особисто);

від відповідача: Войтина А.М. (представник за дов. від 11.08.2017);

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року до господарського суду Волинської області надійшла позовна заява підприємця ОСОБА_4 до Луцької міської ради про визнання поновленим на п'ять років до 12.01.2020 року договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 8 договору.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за півтора місяця до закінчення строку дії спірного договору на адресу відповідача направлено лист-повідомлення про поновлення договору. Позивач повторно звернувся з заявою за місяць до закінчення дії договору та додав проект додаткової угоди. Відповідачем не виставлено жодних заперечень, надіслано лист з витребуванням додаткових документів. Не надійшли заперечення і протягом місяця після закінчення дії договору. Лише 02.02.2016 року рішенням Луцької міської ради позивачу відмовлено в поновленні договору оренди землі.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.02.2017, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.07.2017, позов задоволено. Визнано поновленим договір від 04.12.2009 року оренди землі площею 191 кв.м. по АДРЕСА_1, кадастровий номерНОМЕР_2, зареєстрований у Волинській філії ДП "Центр ДЗК" 12.01.2010 року за №477 на п'ять років до 12.01.2020 року.

Луцька міська рада подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 08.02.2017 року і постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 року та прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі".

На думку скаржника, висновок суду про те, що орендар належним чином не повідомив про намір скористатися переважним правом не відповідає дійсності, оскільки проект додаткової угоди не надходив, договір не може вважатися поновленим.

Заявник касаційної звертає увагу, що висновок суду про те, що позивач 11.12.2014 року подав до Луцької міської ради заяву про поновлення договору оренди землі, до якого долучив проект додаткової угоди, не відповідає дійсності та спростовується листом департаменту "ЦНАП у місті Луцьку" від 06.01.2017 №6-9/12.

Крім того, скаржник посилається на безпідставне застосування судами до спірних правовідносин статті 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції чинній на грудень 2009 року.

Також заявник касаційної скарги зазначив, що викладення змісту додаткової угоди в судовому рішення є обов'язковою умовою його поновлення, однак суди попередньої інстанції визнавши поновленим договір оренди земельної ділянки, не зазначили умов додаткової угоди, на яких вона має бути укладена, що зумовлює недієздатність цього способу захисту.

У запереченнях позивач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним у задоволені касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Судами встановлено, що 04 грудня 2009 року, на підставі рішення Луцької міської ради №49/101 від 04 листопада 2009 року, між Луцькою міською радою, як орендодавцем, та ФОП ОСОБА_4, як орендарем, було укладено Договір оренди землі, згідно умов якого орендодавець передає строком на 5 років, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться в АДРЕСА_1, з нормативною грошовою оцінкою станом на листопад 2009 року - 175 819,32 грн., для обслуговування торгового павільйону, літнього кафе та дитячого автомістечка, загальною площею 0,0191 га, з орендною платою у розмірі 8% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 14065,55 грн. на 2009 рік.

Згідно п.8 даного Договору, після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, повідомивши, не пізніше ніж за 30 днів закінчення строку дії договору, письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

12 січня 2010 року цей Договір було зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" під №04.

В цей же день, 12 січня 2010 року, за актом прийому-передачі орендарю було передано, зазначену у Договорі від 04 грудня 2009 року, земельну ділянку.

21 листопада 2014 року, ФОП ОСОБА_4 звернувся до Луцької міської ради із заявою про продовження терміну оренди земельної ділянки для обслуговування торгівельного павільйону, літнього кафе та дитячого автомістечка за адресою. АДРЕСА_1 на 25 років згідно Договору №04 від 12 січня 2010 року, яка була отримана Луцькою міською радою 24 листопада 2014 року.

11 грудня 2014 року, ФОП ОСОБА_4 звернувся до Луцької міської ради із заявою щодо поновлення договору оренди землі на той самий термін і на тих самих умовах з проектом додаткової угоди, яка отримана Луцькою міськрадою 11 грудня 2014 року.

18 грудня 2014 року, листом №К-1054/1-020 про поновлення договору оренди землі, Луцька міська рада повідомила ФОП ОСОБА_4 про те, що для розгляду питання поновлення договору оренди землі необхідно подати ряд додаткових документів.

05 жовтня 2015 року, листом №1.1-11/5696 про поновлення договору оренди землі, Луцька міська рада повідомила позивача про те, що подані ним документи містять недоліки, які слід усунути до внесення відповідного проекту рішення.

13 листопада 2015 року, листом №29-4/1076 про поновлення договору оренди землі, Луцька міська рада повідомила ФОП ОСОБА_4 про те, що його заява від 02 листопада 2015 року і документи, подані до дозвільного відділу департаментом Луцької міської ради "Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку" розглянуті, управлінням земельних ресурсів Луцької міської ради підготовлений проект рішення, який буде переданий у відділ секретеріату Луцької міської ради для включення до переліку питань, що пропонуються для почергового розгляду на засіданнях постійної комісії з питань земельних відносин та земельного кадастру на сесії Луцької міської ради.

Згідно довідки Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 09 січня 2016 року заборгованість підприємця ОСОБА_4 по оплаті орендної плати за договором оренди землі №04 від 12 січня 2010 року відсутня.

02 лютого 2016 року, рішенням Луцької міської ради №3/5 було відмовлено ФОП ОСОБА_4 в поновленні договору оренди землі на АДРЕСА_1, площею 0,0191 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для обслуговування торгового павільйону, літнього кафе та дитячого автомістечка.

Таким чином, між сторонами виник спір стосовно поновлення договору оренди землі, що і стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду першої інстанції.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з приписами статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності упродовж одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність наступних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони повинні укласти угоду про поновлення договору оренди.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25.02.15 у справі №6-219цс14.

Оскільки законодавство, що регулює спірні правовідносини визначає два випадки для поновлення договору оренди, то в даному випадку судами обґрунтовано задоволено позов та поновлено договір оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, які були у ньому передбачені, позаяк встановлено, що після закінчення строку дії договору оренди землі, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, сплачувати відповідну орендну плату за користування земельною ділянкою, і жодних заперечень протягом місяця після закінчення строку договору, з боку орендодавця не надходило.

Відтак касаційна інстанція визнає правомірними висновки попередніх судів щодо визнання спірного договору оренди земельної ділянки від 04.11.2009 року поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Доводи заявника касаційної скарги про не отримання додаткової угоди, спростовуються матеріалами справи та текстом оскаржуваної постанови, з якої вбачається, що надходження заяв підтверджується копіями реєстраційно-контрольних карток Луцької міської ради та відбитком штемпеля на самому листі-повідомленні, оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні.

Інші доводи заявника викладені ним у касаційній скарзі, колегія вважає такими, що не відповідають приписам чинного законодавства, спростовуються матеріалами та встановленими судами першої та апеляційної інстанції обставинами справи.

З огляду на викладене підстави для скасування або зміни рішення і постанови та задоволення касаційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 у справі №903/3/17 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Т.Б. Дроботова

Г.М. Мачульський