ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02.11.2017р. № 905/2480/17 Суддя господарського суду Донецької області Мельниченко Ю.С., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел ОСОБА_1», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство», м. Добропілля, Донецька область

про стягнення 299 370 грн. 50 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпел ОСОБА_1», м. Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство», м. Добропілля, Донецька область, про стягнення 299 370 грн. 50 коп., з яких: 259 520 грн. 06 коп. сума основного боргу, 26 027 грн. 27 коп. сума пені, 3 827 грн. 17 коп. сума 3% річних та сума інфляційних втрат у розмірі 9 996 грн.

Вирішуючи питання про прийняття даної позовної заяви до розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до порядку надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів, встановленого ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України, позивач при поданні позову зобов'язаний надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

За приписами п.2 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення сторонам копій позовної заяви і доданих до неї документів.

Так, в силу статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів можуть вважатися документи, що підтверджують надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) та опис вкладення із зазначенням документів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом було встановлено, що в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, позивачем надано фіскальний чек № 069 від 26.10.2017р. разом із описом вкладення від 26.09.2017р.

Додані до позовної заяви фіскальний чек від 26.10.2017 та опис вкладення у цінний лист від 26.09.2017р. не можуть вважатись належним доказом направлення позивачем відповідачам саме позовної заяви б/н від 26.10.2017р. з доданими до неї документами, з якою позивач звернувся до суду, оскільки зазначена позовна заява не могла бути відправлена відповідачу 26.09.2017р. (згідно дати, що міститься на описі вкладення), тобто раніше за дату її складання. Інших доказів фактичного вручення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу позивачем надано не було.

Окрім того, суд зазначає, що фіскальний чек № 069 від 26.10.2017р. без опису вкладення до поштового відправлення не може бути належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, в розмінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів можуть вважатися документи, що підтверджують надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) та опис вкладення із зазначенням документів.

Таким чином, наданий до позовних матеріалів опис вкладення у цінний лист не може вважатись належним доказом виконання позивачем вимог статей 56, 57 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання на адресу відповідача копії саме тієї позовної заяви, з якою позивач звернувся до господарського суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів відправки копії поданого до суду позову з додатками в адресу відповідача, що є передбаченою п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

З огляду на викладене, керуючись ст. 34, ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву б/н від 26.10.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел ОСОБА_1», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моспінське вуглепереробне підприємство», м. Добропілля, Донецька область, про стягнення 299 370 грн. 50 коп., з яких: 259 520 грн. 06 коп. сума основного боргу, 26 027 грн. 27 коп. сума пені, 3 827 грн. 17 коп. сума 3% річних та сума інфляційних втрат у розмірі 9 996 грн., і додані до неї документи без розгляду.

Звернути увагу позивача, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток (на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел ОСОБА_1»): позовна заява б/н від 26.10.2017р. на 12 арк. та додані до неї документи, в т.ч. платіжне доручення №341 від 20.10.2017р. на суму 4 490,56 грн., конверт.

Суддя Ю.С. Мельниченко