ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" жовтня 2017 р. Справа № 911/3213/17

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк ОСОБА_2, м.Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка-Крим, м. Дніпропетровськ

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Гранд ОСОБА_3, смт Губиниха Дніпропетровської області

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

30.10.2017 Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_1 (далі-ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк ОСОБА_2 (далі-позивач) повторно звернулось до Господарського суду Київської області (далі-суд) із позовною заявою №22/2-24397 від 06.09.2017 до Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка-Крим та Товариства з обмеженою відповідальністю Гранд ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до позовної заяви додається доказ про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України Про судовий збір. У відповідності до ч. 1 ст. 4 зазначеного закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У порушення п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, позивач повторно подав заяву №22/2-24398 від 06.09.2017, в якій просить суд, відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі. У заяві зазначає про важке фінансове становище та відсутність можливості сплати судового збору. Зазначає, що постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014 №733 Про віднесення ПАТ ВіЕйБі Банк ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 віднесений до категорії неплатоспроможних. Також, на підставі постанови правління Національного банку України від 19.03.2015 №188 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 20.03.2015 №63 Про початок процедури ліквідації ПАТ ВіЕЙБІ Банк та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк. Разом з цим, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.02.2016 №213 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк до 19.03.2018 включно. Крім того, позивач у заяві посилається на судову практику з приводу задоволення господарськими судами заяв про відстрочення сплати судового боргу.

Так, відповідно до ч.1ст. 8 Закону України Про судовий збірсуд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду.

При цьому, як зазначено у п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (ст. 8 Закону України Про судовий збір) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (ст. 5 Закону України Про судовий збір) господарським судам слід враховувати те, що єдиною підставою для вчинення господарським судом таких дій, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Аналіз правового змісту ст. 8 Закону України Про судовий збір свідчить про те, що, зокрема, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позовної заяви.

Особа, яка заявляє клопотання (заяву) про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, необхідно зазначити, що позовна заява подана ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

Водночас, ст.129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст. 24 Конституції України, ст. 4-2 ГПК України.

У контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобовязані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Проаналізувавши викладе та зміст заяви, суд вважає, що позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі. А самі лише обставини, пов'язані з тим, що ПАТ ВіЕйБі Банк перебуває в стані ліквідації не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі заява № 28249/95 від 19.06.2001). У даному випадку, накладення судового збору на заявника, передбаченого пп.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин у суду відсутні правові підстави для надання позивачу відстрочки сплати судового збору, а тому заява про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ураховуючи викладене, керуючись п. 4, ч. 1 ст. 63, 86 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволені заяви №22/2-24398 від 06.09.2017 Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк ОСОБА_2 про відстрочення слати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву №22/2-24397 від 06.09.2017 та додані до неї документи повернути Публічному акціонерному товариству Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк ОСОБА_2 без розгляду.

Позивачу доводиться до відома, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя О.С. Янюк