ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.10.2017 Справа №905/1005/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, м.Краматорськ Донецької області, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ Донецької області, ,

про стягнення 34060333,77 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не зявився,

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 22.06.2017р. по 10.07.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі», м.Краматорськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №08-18/586 від 18.04.2017р. до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 34060333,77 грн., у тому числі: суми заборгованості за спожиту активну електроенергію, в розмірі 32257443,39грн., спожиту за період вересень листопад 2016р., суми пені в розмірі 1146010,87грн., нарахованої з 07.10.2016р. по 26.12.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за вересень листопад 2016р., суми 3% річних в розмірі 121685,57грн., нарахованої з 07.10.2016р. по 26.12.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за вересень листопад 2016р., суми інфляційних в розмірі 535193,94грн. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за вересень жовтень 2016р.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1005/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 10.05.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1005/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору про постачання електричної енергії №3 0200 000 від 19.12.2008р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобовязань з оплати вартості спожитої активної електроенергії по рахункам за вересень листопад 2016р., внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок заборгованості, у копіях: договір про постачання електричної енергії №3 0200 000 від 19.12.2008р. разом із додатками №2 від 19.12.2008р. Порядок розрахунків, №5 від 19.12.2008р. «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії», додатковою угодою №6 від 03.01.2014р. до нього, рахунки за спожиту електроенергію за вересень 2016р. №35/30200000 від 30.09.2016р., за жовтень 2016р. №35/30200000 від 31.10.2016р., за листопад 2016р. №35/30200000 від 30.11.2016р., рахунки за перетікання реактивної електроенергії за жовтень 2016р. №35/30200000р від 31.10.2016р., за листопад 2016р. №35/30200000р від 30.11.2016р., акти про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії за вересень-листопад 2016р., акти про обсяги та вартість перетікання реактивної електроенергії за жовтень-листопад 2016р., довіреності на представників відповідача №47/79 від 30.12.2015р., №47/80 від 30.12.2015р., витяг з веб-сайту Міністерства юстиції України «Безкоштовний запит» щодо відповідача, правоустановчі документи позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.526, 530, 551, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 216 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 12, 13, 54 Господарського процесуального кодексу України та ст.26 Закону України Про електроенергетику.

06.06.2017р. позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання б/н від 06.06.2017р., у якому повідомлено про відсутність на розгляді у іншого судді даних позовних вимог та повідомлено про відсутність відносно відповідача провадження по справі про банкрутство.

До клопотання додано документи, наведені у переліку.

22.06.2017р. відповідачем представлено суду клопотання №17/637 від 21.06.2017р. про проведення судової почеркознавчої експертизи в порядку ст.41 Господарського процесуального кодексу України, до якого додано документи, наведені у переліку.

22.06.2017р. відповідачем представлено відзив №17/639 від 21.06.2017р., за змістом якого зауважено, що додатки №3.1, №3.2, №4, №10, №17 до договору №3 0200 000 від 19.12.2008р. підписані невстановленою особою, бо неможливо встановити ані особу, яка підписала ці документи, ані її повноваження на їх підписання від імені постачальника; не можна встановити факти, які мають значення для правильного вирішення спору; наполягав на проведенні почеркознавчої експертизи; просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

05.07.2017р. до канцелярії господарського суду Донецької області надійшла зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області, в порядку ст.60 ГПК України, №17/706-1192 від 04.07.2017р. по справі №905/1005/17 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі», м.Краматорськ Донецької області, про визнання недійсними додатків №3.1, №3.2, №4, №10, №17 до договору про постачання електричної енергії №30200000 від 19.12.2008р. з моменту їх укладання.

Ухвалою суду від 05.07.2017р. відповідачу відмовлено у прийнятті означеного позову.

Ухвалою суду від 10.07.2017р. провадження по справі №905/1005/17 зупинено до усунення обставин, що зумовили його зупинення.

10.07.2017р. позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання б/н б/д, до якого додано документи, наведені у переліку.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.07.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ Донецької області, на ухвалу господарського суду Донецької області про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви від 05.07.2017р. у справі №905/1005/17, повернуто заявникові.

04.08.2017. позивачем представлено суду пояснення б/н від 10.07.2017р., у яких вказано про технічну описку, допущену у розрахунку ціни позову при нарахуванні суми пені у вересні 2016р. за період прострочки з 18.10.2016р. по 27.10.2016р., замість вірної 53533,67грн., помилково зазначено 91551,37 грн.; визначено вірною загальну суму пені у розмірі 1146010,87грн.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.09.2017р. Публічному акціонерному товариству Енергомашспецсталь відмовлено у прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.07.2017р. зі справи №905/1005/17; касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12.07.2017р. зі справи №905/1005/17 повернуто Публічному акціонерному товариству Енергомашспецсталь.

Листом господарського суду Донецької області №905/1005/17 від 05.10.2017р. призначено розгляд питання про поновлення провадження по справі №905/1005/17 на 24.10.2017р. о 14:00 год.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.10.2017р. відмовлено у прийнятті зустрічного позову №17/1054-1793 від 10.10.2017р. Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ Донецької області, до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, м.Краматорськ Донецької області, про визнання недійсними додатків №3.1, №3.2, №4, №10, №17 до договору про постачання електричної енергії №30200000 від 19.12.2008р. з моменту їх укладання.

Ухвалами господарського суду Донецької області від 24.10.2017р. поновлено провадження по справі №905/1005/17 та розгляд справи призначено на 24.10.2017р. о 14:05год.; продовжено строк розгляду спору по справі №905/1005/17 на три дні по 27.10.2017р. в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за наявності відповідного клопотання позивача.

Представник позивача у судовому засіданні 24.10.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 24.10.2017р. не зявився, витребувані судом документи не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

19.12.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Сервіс - Інвест (нині- Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі та далі - Постачальник) та Відкритим акціонерним товариством Енергомашспецсталь (нині- Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь та далі - Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №3 0200 000.

Згідно п.1.1 договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 452000 кВА, а Споживач оплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Строк дії договору, згідно з п.9.4, встановлено до 31.12.2009р. включно. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах.

За умовами вказаного договору Постачальник зокрема зобовязався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 Договору; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до Правил улаштування електропристроїв (далі-ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; із дотриманням на межі балансової належності електромереж в точках продажу електричної енергії граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, дотримання яких залежить від Постачальника; забезпечити отримання Споживачем в точках продажу електричної енергії на межі балансової належності електромереж електричної енергії на рівні дозволеної потужності 448000 кВА, на умовах відповідних договорів, передбачених ПКЕЕ (п.2.2.2 договору), а Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії, знімати та надавати Постачальнику відомості про показання розрахункових приладів обліку згідно додатків Порядок розрахунків та Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії Споживача (п.2.3.3 договору).

Згідно п.п.3.2 п.3 додатку №2 Порядок розрахунків до договору Споживач зобовязаний здійснювати оплату отриманих від Постачальника рахунків самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на відповідні рахунки наступним чином, зокрема, до 06 числа (включно) щомісячно сплачує суму остаточного розрахунку за попередній розрахунковий період.

При цьому, п.п.3.4 п.3 наведеного додатку передбачено, при оформленні платіжного доручення у графі призначення платежу Споживач повинен вказати період, за який здійснюється оплата, та підставу для оплати, тобто № договору, № та дату рахунку. У разі відсутності у платіжному документі посилань на період, за який здійснюється оплата, Постачальник має право зарахувати перераховану Споживачем суму, як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення, суму, що залишилась після погашення існуючої заборгованості, Постачальник зараховує у першу чергу, як сплату за електроенергії, спожитої у поточному періоді, залишок суми на оплату авансового платежу на наступний розрахунковий період.

Матеріали справи містять акти про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії за вересень-листопад 2016р., які підписано сторонами та скріплено їх печатками без зауважень. Згідно даних актів обсяги спожитої відповідачем електроенергії наступні:

- за вересень 2016р. активна електроенергія 9914992 кВт/год на суму 11138793,31 грн. (з урахуванням податку на додану вартість);

- за жовтень 2016р. активна електроенергія 9756231 кВт/год на суму 12905662,69 грн. (з урахуванням податку на додану вартість);

- за листопад 2016р. активна електроенергія 10275541 кВт/год на суму 12838534,30грн. (з урахуванням податку на додану вартість).

З представлених суду доказів вбачається, що позивачем відповідачу виставлено рахунки за активну енергію згідно договору про постачання електричної енергії №30200000 від 19.12.2008р., спожиту у визначений спірний період.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. (далі - ПКЕЕ) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За умовами п.6.1 ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2 ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як свідчать фактичні обставини справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за вересень-листопад 2016р. активної електричної енергії у загальному обсязі 29946764 кВт/год на суму 36882990,30 грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії.

Також, позивач надав, а відповідач отримав рахунки за спожиту електроенергію за вересень 2016р. №35/30200000 від 30.09.2016р. на суму 11138793,31 грн. 01.10.2016р., за жовтень 2016р. №35/30200000 від 31.10.2016р. на суму 12905662,69 грн. 01.11.2016р., та за листопад 2016р. №35/30200000 від 30.11.2016р. на суму 12838534,30 грн. 01.12.2016р., про що свідчить відмітка останнього на даних документах.

Повноваження особи, що здійснила приймання перелічених документів від імені Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь підтверджено довіреністю останнього №47/79 від 30.12.2015р.

Доказів протилежного суду не надано.

Як було зазначено вище, відповідно до п.п.3.2 п.3 додатку №2 Порядок розрахунків до договору Споживач зобовязаний здійснювати оплату отриманих від Постачальника рахунків самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на відповідні рахунки наступним чином, зокрема, до 06 числа (включно) щомісячно сплачує суму остаточного розрахунку за попередній розрахунковий період.

Тобто, сплата за зобов'язанням вересня 2016р. повинна бути здійснена: не пізніше 06.10.2016р.;

жовтня 2016р. не пізніше 06.11.2016р.;

листопада 2016р. не пізніше 06.12.2016р.

Проте, відповідач розрахунки за спожиту активну електроенергію у визначений спірний період не здійснив, у звязку з чим порушив строки обумовлені сторонами у договорі.

Як свідчить представлена суду банківська виписка відповідачем 17.10.2016р. здійснено частковий розрахунок за спірним зобовязанням вересня 2016р. у загальній сумі 4625546,91грн.

Зважаючи на викладені обставини, позивачем належним чином доведено факт виконання обовязку щодо поставки активної електроенергії за спірним правочином протягом вересня-листопада 2016р. та невиконання відповідачем в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошового зобовязання в розмірі 32257443,39грн. у встановлені договором строки.

Відповідачем доказів, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

З огляду на наведене, виходячи з системного аналізу наведених норм та обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу у повному обсязі.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобовязання тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на таке, позивачем нараховано інфляційні витрати за прострочення основного зобовязання у загальній сумі 535193,94 грн. (нарахування здійснено: за зобовязанням вересня 2016р. на суму 6513246,40 грн. місяць нарахування інфляційних витрат - жовтень-листопад 2016р.; за зобовязанням жовтня 2016р. на суму 12905662,69 грн. листопад 2016р.).

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог, встановлено невідповідність визначеного позивачем періоду прострочення дійсному, з огляду на що здійснив перерахунок інфляційних витрат, з дотриманням приписів постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р., суд дійшов висновку про дійсний розмір інфляційних витрат у сумі 117238,44грн.

Одночасно, позивачем заявлено до стягнення 3% річних 121685,57 грн. (нарахування здійснено з урахуванням проведених відповідачем оплат: за зобовязанням вересня 2016р. на суму 11138793,31 грн. з 07.10.2016р. по 17.10.2016р., на суму 6513246,40 грн. з 18.10.2016р. по 26.12.2016р.; за зобовязанням жовтня 2016р. на суму 12905662,69 грн. з 07.11.2016р. по 26.12.2016р.; за зобовязанням листопада 2016р. на суму 12838534,30 грн. з 07.12.2016р. по 26.12.2016р.).

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування 3% річних, з урахуванням встановленого вище, суд дійшов висновку про помилкове визначення періоду прострочення, з огляду на те, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування, якщо інше не встановлено за домовленістю сторін. Беручи до уваги відсутність змін укладеним між сторонами правочином даного, за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН, здійснено перерахунок цих позовних вимог та встановлено дійсний розмір 3% річних у загальній сумі 120973,96 грн.

Підпунктом 4.2.1 п.4.2 договору про постачання електричної енергії сторони обумовили, що за внесення платежів, передбачених умовами цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком Порядок розрахунків, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

За розрахунком позивача загальна сума пені за прострочення основного зобовязання становить 1146010,87 грн., з урахуванням пояснень №б/н від 10.07.2017р. (нарахування здійснено за зобовязанням вересня 2016р. на суму 11138793,31 грн. з 07.10.2016р. по 17.10.2016р., на суму 11138733,31 грн. з 18.10.2016р. по 27.10.2016р., на суму 6513246,40грн. з 28.10.2016р. по 26.12.2016р.; за зобовязанням жовтня 2016р. на суму 12905662,69 грн. з 07.11.2016р. по 26.12.2016р.; за зобовязанням листопада 2016р. на суму 12838534,30 грн. з 07.12.2016р. по 26.12.2016р.).

Згідно Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За змістом п.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування пені, з урахуванням встановленого вище, за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН, виходячи з того, що, за умовами укладеного між сторонами договору, день фактичної оплати включається в період часу, за який здійснюється нарахування, суд дійшов висновку про дійсний розмір цих вимог в сумі 1142883,51 грн.

З огляду на таке, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі у частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь 3% річних, інфляційних витрат та пені підлягають задоволенню частково, у сумі встановленої судом.

Заявлене відповідачем клопотання №17/637 від 21.06.2017р. про проведення судової експертизи не підлягає задоволенню, адже не вбачається дійсної необхідності у дослідженні освітленого у зверненні питання, оскільки не відноситься до предмету доказування у межах спору, окрім того, судом враховано факт підписання та скріплення печатками сторін актів про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії за вересень-листопад 2016р., а також проведену часткову оплату за спірним зобовязанням вересня 2016р., що у сукупності свідчить про підтвердження даних, відображених у приведених первинних документах.

Беручи до уваги викладене, заперечення відповідача, викладені у відзиві №17/639 від 21.06.2017р., судом до уваги не прийнято.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-36, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі», м.Краматорськ Донецької області, до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 34060333,77 грн., у тому числі: суми заборгованості за спожиту активну електроенергію, в розмірі 32257443,39грн., спожиту за період вересень листопад 2016р., суми пені в розмірі 1146010,87грн., нарахованої з 07.10.2016р. по 26.12.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за вересень листопад 2016р., суми 3% річних в розмірі 121685,57грн., нарахованої з 07.10.2016р. по 26.12.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за вересень листопад 2016р., суми інфляційних в розмірі 535193,94грн. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за вересень жовтень 2016р., задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецької області, м.Краматорськ, ПАТ «Енергомашспецсталь», , банківські реквізити не вказано) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, б.8, поштова адреса: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Бахчіванджі, б.72, , р/р №6747 у АТ «Ощадбанк» філія Дніпропетровське обл. упрвління, МФО 3059,30 грн., у тому числі 32257443,39 грн. суми боргу за активну електроенергію, 1142883,51 грн. пені, 120973,96 грн. 3% річних та 117238,44 грн. суми інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 237027,90грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 24.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 30.10.2017р.

Суддя О.В. Кротінова