ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 жовтня 2017 р. Справа №903/735/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "ВОЛИНЬГАЗ"

до відповідача: Турійського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області

про стягнення 2274,07 грн.

Суддя Шум М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Кирись З.Л., довіреність №007.1Др-12-0617 від 02.06.2017р.;

від відповідача: н/з

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "ВОЛИНЬГАЗ" звернулося з позовом до Турійського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення 2274,07 грн. заборгованості, судові витрати просять покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем договору №094208IMGXFB016 від 01.01.2016р. розподілу природного газу, акт №ВЛ000000126 від 31.01.2017р. надання послуг з розподілу природного газу на суму 2274,07 грн..

Ухвалою суду від 22.09.2017р. розгляд справи призначено на 24.10.2017р..

10.10.2017р. від відповідача надійшов лист, в якому наявну заборгованість за розподіл природного газу у визначеній позивачем сумі визнає і не оспорює.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, позов просила задоволити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

встановив:

01.01.2016р. між Турійським районним відділом УМВС України у Волинській області та ПАТ «Волиньгаз» було укладено Договір №094208IMGXFB016 розподілу природного газу.

Згідно п. 2.1. вищевказаного Договору, оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п.6.4 Договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 5 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Згідно акту наданих послуг з розподілу природного газу №ВЛ000000116 від 31.01.2017р. відповідачу в січні 2017 р. було надано послуг з розподілу 2,656 тис. м. куб. природного газу на суму 2274,07 грн..

Проте відповідач за надані послуги не розрахувався, станом на час розгляду справи, заборгованість Турійського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області перед ПАТ «Волиньгаз» згідно Договору становить 2274,07грн..

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором..

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, відносини між позивачем та відповідачем носять договірний характер, укладений між останніми Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Згідно ч.5 ст.22 ГПК України, відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно ч.1 ст.35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом, відповідно до ст.ст.22, 78 ГПК України, прийнято визнання відповідачем позову, останнє є таким, що не суперечить законодавству, також судом не встановлено порушення прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Беручи до уваги підписання сторонами Договору, отримання відповідачем на його виконання послуг позивача, не проведення при цьому розрахунку за них, господарський суд, враховуючи визнання позову відповідачем, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про підставність та обґрунтованість пред'явленого позивачем до відповідача позову та вважає за необхідне позовні вимоги задоволити, стягнути з відповідача на користь позивача 2274,07 грн..

Оскільки спір до суду було доведено з вини відповідача, судові витрати в порядку ст.ст.44,49 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Турійського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області(44800, Волинська обл., Турійський район, селище міського типу Турійськ, ВУЛИЦЯ ЛУЦЬКА, будинок 40, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "ВОЛИНЬГАЗ"(43000, Волинська обл., місто Луцьк, ВУЛИЦЯ ФРАНКА, будинок 12, ) 2274,07 грн. заборгованості та 1600 грн. витрат позивача по оплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

30.10.2017

Суддя М. С. Шум