ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Справа № 5027/1358/2011

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого,
Дроботової Т.Б., Кравчука Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційних скарг1.Чернівецької міської ради 2. Приватного підприємства "Гарант"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 04.07.2017
у справі№5027/1358/2011 Господарського суду Чернівецької області
за позовомТзОВ "Чернівецька нафтобаза" ВАТ "Облагропостачсервіс"
до1.Чернівецької міської ради 2. Приватного підприємства "Гарант"
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради
провизнання недійсними договору купівлі - продажу земельної ділянки від 07.10.2005 та Державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.11.2005
У судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: Продан Л.Д. (представник за дов. Від 17.01.2017);

від відповідача-1: не з'явилися;

від відповідача-2: не з'явилися;

від третьої особи: не з'явилися;

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівецька нафтобаза" Відкритого акціонерного товариства "Облагропостачсервіс" звернулося з позовом до Чернівецької міської ради та Приватного підприємства "Гарант" про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2005р. та Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА №932669 від 03.11.2005р.

В процесі розгляду даної справи відповідачами до місцевого господарського суду були подані заяви в порядку частин 3-4 статті 267 Цивільного кодексу України, про застосування позовної давності.

16.03.2017р. позивачем до місцевого господарського суду подано клопотання про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 27.03.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що спірним договором порушені його права та законні інтереси, у зв'язку з чим у задоволенні позову в частині визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2005р. відмовив. У задоволенні позову в частині визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку також відмовлено, оскільки дана вимога є похідною від вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2005р.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 04.07.2017 року рішення місцевого господарського суду скасував та прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю.

Не погоджуючись з постановою, Чернівецька міська рада подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить її скасувати, а рішення господарського суду Чернівецької області залишити в силі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Скаржник звертає увагу, що оскільки відповідач-2 володіє 3/100 часток будинковолодіння у м. Чернівці, по вул. Зелена, 6-А (приміщення-будівля під літерою Ж згідно плану копіровки площею 98,80 кв.м.), він має право на 3/100 від земельної ділянки розміром 1,4544 га, що становить 0,0436 га і цей розмір земельної ділянки повинен бути наданий йому в силу приписів статті 120 Земельного кодексу України.

Крім того, заявник касаційної скарги зазначає, що враховуючи той факт, що ухвалами господарського суду Чернівецької області від 24.11.2004 року, 06.12.2004 року, 07.12.2004 року у справі №9/335 визнано недійсним пункт 18.2 рішення №231/7 виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 21.03.2001 року в частині надання ТОВ "Чернівецька нафтобаза" ВАТ "Облагропостачсервіс" частини земельної ділянки по вул. Зеленій, 6-А, у м. Чернівцях, що повинна бути надана МПП "Гарант", спірна частина земельної ділянки площею 0,0436 га не перебувала у правомірному (юридичному) користуванні позивача, а відтак, на думку скаржника, застосування до правовідносин частини 5 статті 116, статей 141, 143 Земельного кодексу України є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Приватне підприємство "Гарант" також подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, в якій просить її скасувати, а рішення господарського суду Чернівецької області залишити в силі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 120 ЗК України.

Заявник касаційної скарги зазначає, що діючим законодавством не встановлено недійсності (нікчемності) договору, укладеного на підставі органу місцевого самоврядування, яке в подальшому визнане судом не чинним.

У відзиві ТзОВ "Чернівецька нафтобаза" ВАТ "Облагропостачсервіс" просить залишити постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

До суду касаційної інстанції надійшли клопотання Чернівецької міської ради та Приватного підприємства "Гарант" про відкладення розгляду справи, в зв'язку з зайнятістю їх представників в іншому судовому засіданні, які не підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи №5027/1358/2011, провадження у справі було порушено Господарським судом Чернівецької області 07.12.2011, тобто до набрання чинності 30.09.2016 Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VІІІ від 02.06.2016. Отже, відповідачі не позбавлені права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні інших представників, з числа, як своїх працівників, так і осіб не пов'язаних з ними трудовими відносинами. Доказів щодо неможливості такої заміни представників і неможливості розгляду справи без участі представників Чернівецької міської ради та Приватного підприємства "Гарант" не надано. До того ж, заявлені клопотання не містять прохання щодо продовження терміну розгляду скарги, без наявності якого касаційна інстанція в силу положень ч. 3 ст.69 ГПК України позбавлена можливості вийти за межі встановленого ст. 1118 цього Кодексу строку розгляду касаційних скарг.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним касаційні скарги задовольнити частково, враховуючи наступне.

З матеріалів справи слідує, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 21.03.2001р. № 231/7 на підставі листа-згоди від 12.12.2000р. № 01-09/80 у ВАТ "Облагропостачсервіс" було вилучено земельну ділянку по вул. Зеленій, 6-А площею 1,4544 га, надану рішенням виконкому міської ради від 03.05.2000р. №337/9, у зв'язку з переходом права власності на будівлі (літери "Г", "Е", "Ж", "З", "И", "К", "Л", "М", "Н", "О", "У", "Ф", "Щ", "Э", "Ю", вбиральня літ. "А-1") (пункт 18 рішення) та надано ТзОВ "Чернівецька нафтобаза ВАТ "Облагропостачсервіс" земельну ділянку по вул. Зеленій, 6-А площею 1,4544 га в постійне користування для організації та обслуговування продовольчого ринку в тому числі на підставі свідоцтва про право власності на будівлі (літери "Г", "Е", "Ж", "З", "И", "К", "Л", "М", "Н", "О", "У", "Ф", "Щ", "Э", "Ю", вбиральня літ. "А-1") від 30.11.2000р., акта № 2 приймання-передачі основних засобів до статутного фонду від 31.07.2000 р.

19.04.2001р. ТзОВ "Чернівецька нафтобаза ВАТ "Облагропостачсевіс" видано Державний акт серії І-ЧВ № 001571 на право постійного користування землею площею 1.5273 га в межах згідно з планом землекористування для виробничих потреб відповідно до рішення виконкому Чернівецької міської Ради народних депутатів від 29.01.2001р. № 42/2. До розділу "Зміни в землекористуванні" даного акта внесений запис про надання земельної ділянки загальною площею 1.4544 га по вул. Зеленій,6-А для організації і обслуговування продовольчого ринку, відповідно до рішення МВК від 21.03.2001р. № 231/7. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1850.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2002р. по справі №7-2692-411/16 за МПП "Гарант" визнано право власності на приміщення - будівлю літери "Ж" площею 98,80 кв.м. (за зовнішнім розміром 116,40 кв.м.), що знаходиться по вул. Зеленій,6-А у м. Чернівцях.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 23.08.2002р. по справі №2/297 визнано факт належності МПП "Гарант" ідеальної частки в будинковолодінні за адресою: м. Чернівці, вул. Зелена,6/А на приміщення - будівлю літери "Ж" площею 98,80 кв.м. (за зовнішнім розміром 116,40 кв.м.); зобов'язано Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації зареєструвати за МПП "Гарант" право власності на приміщення - будівлю літери "Ж" площею 98,80 кв.м. (за зовнішнім розміром 116,40 кв.м.), що складає 3/100 часток будинковолодіння.

11.07.2003р. зареєстровано право власності за МПП "Гарант" на вказане вище нерухоме майно, що підтверджується копією з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.12.2008р. №21117956.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 24.11.2004р. по справі № 3/335 визнано недійсним рішення №231/7 виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 21.03.2001р. в частині виділення ТзОВ "Чернівецька нафтобаза ВАТ "Облагропостачсервіс" земельної ділянки по вул. Зеленій, 6"А", що повинна бути надана МПП "Гарант" у зв'язку з правом власності на будівлю, в частині вимог про визнання Державного акта на право постійного користування землею таким, що не має чинності, провадження у справі припинено на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України.

У подальшому до зазначеної ухвали внесені виправлення ухвалами від 06.12.2004р. та від 07.12.2004р.

В остаточній редакції пункт 3 резолютивної частини ухвали від 24.11.2004р. викладено в такій редакції: "Визнати недійсним п. 18.2 рішення № 231/7 виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 21.03.2001р. в частині надання ТзОВ "Чернівецька нафтобаза ВАТ "Облагропостачсервіс" частини земельної ділянки по вул. Зеленій, 6"А" у м. Чернівці, що повинна бути надана МПП "Гарант" у зв'язку із правом власності на будівлю".

Ухвалою від 03.06.2009р. роз'яснено п. 3 резолютивної частини ухвали господарського суду Чернівецького області в редакції ухвал від 06.12.2004р. та від 07.12.2004р. таким чином: "Приймаючи рішення про визнання недійсним п. 18.2 рішення № 231/7 виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 21.03.2001р. в частині надання ТзОВ "Чернівецька нафтобаза ВАТ "Облагропостачсервіс" частини земельної ділянки по вул. Зеленій, 6"А" у м. Чернівці, що повинна бути надана МПП "Гарант" у зв'язку із правом власності на будівлю, суд мав на увазі приміщення-будівлю під літерою "Ж" згідно плану копіровки за адресою м. Чернівці вул. Зелена, 6"А" площею 98,80 кв.м. (за зовнішнім розміром 116,40 кв.м), право власності на яку визнано за МПП "Гарант".

При цьому, як зазначено у мотивувальній частині ухвали, рішення про те, яка саме частина земельної ділянки по вул. Зеленій, 6 "А" у м. Чернівці повинна бути надана МПП "Гарант" у зв'язку із правом власності на будівлю, ухвалою від 24.11.2004р. не приймалося, оскільки предметом спору в справі № 9/335 є визнання рішення недійсним, а не надання земельної ділянки.

Рішенням Чернівецької міської ради від 24.02.2005р. №702 МПП "Гарант" надано дозвіл на складання проекту виділення земельної ділянки, пропорційної 3/100 ідеальної частки у праві власності на будівлі, площею 0,0436 га із загальної площі 1,4544 га земельної ділянки по вул. Зеленій, 6-А в м. Чернівці та підготовку документів на викуп виділеної земельної ділянки (підпункти 2; 2,1; 3 вказаного рішення).

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 11.05.2005 року по справі №5/36, що залишене без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.04.2006 року, визнано частково недійсним рішення 30 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 25.02.2005 № 702 у частині надання ПП "Гарант" дозволу на складання проекту виділення земельної ділянки, пропорційної 3/100 ідеальної частки у праві власності на будівлі, площею 0,0320 га із загальної площі 1,4544 га земельної ділянки по вул. Зеленій, 6-А в м. Чернівці та підготовку документів на викуп виділеної земельної ділянки (підпункти 2; 2,1; 3; 4 вказаного рішення)

Рішенням 36 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 29.09.2005 року № 848 МПП "Гарант" затверджено проект відведення земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,436 га, що знаходиться по вул. Зеленій,6/а у м. Чернівцях та надано згоду на її продаж із цільовим призначенням - для організації та обслуговування продовольчого ринку.

Вищевказане рішення Чернівецької міської ради визнано протиправним та скасовано постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.12.2010 року по справі№2-а-564/10 (залишене без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.09.2011 року).

07.10.2005р. між Чернівецькою міською радою та ПП "Гарант" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0436 га, що знаходиться по вул. Зеленій,6 «А» у м. Чернівцях. Цільове призначення - для організації та обслуговування продовольчого ринку.

03.11.2005р. на земельну ділянку площею 0,0436 га, що знаходиться по вул. Зеленій,6 «А» у м. Чернівцях ПП "Гарант" видано Державний акт на право власності серії ЯА №932669.

Позивач вважаючи, що оскільки рішення Чернівецької міської ради № 702 від 24.02.2005р. та № 848 від 29.09.2005р., на підставі яких було укладено спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки, визнанні протиправним і скасовано, відповідно наявні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2005р. та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 932669 від 03.11.2005р., у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, апеляційний господарський суд виходив з того, що спірну земельну ділянку відповідач-2 отримав у власність з порушенням вимог статті 116 Земельного кодексу України.

При цьому судом зазначається, що прийняті Чернівецькою міською радою рішення № 702 від 24.02.2005р. та № 848 від 29.09.2005р., на підставі яких було укладено спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки, були визнані незаконними та скасовані судовими рішеннями, а отже, Чернівецька міська рада не мала повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою та відчужувати її за оспорюваним договором купівлі-продажу ПП «Гарант».

У зв'язку з чим підлягає визнанню недійсним договір купівлі-продажу від 07.10.2005р. укладений між Чернівецькою міською радою та ПП "Гарант", оскільки продаж спірної земельної ділянки здійснено Чернівецькою міською радою за рахунок земельної ділянки позивача, не припинивши право його землекористування в установленому Земельним кодексом порядку.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується враховуючи наступне.

За приписами частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За приписами частини 1 статті 215 цього ж Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. На підставі статті 215 Цивільного кодексу України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд повинен відмовити у визнанні правочину недійсним, коли ці вимоги ґрунтуються на акті державного чи іншого органу, що не відповідає законодавству.

У розгляді позовів про визнання недійсними правочинів, при вчиненні яких було застосовано акти державних та інших органів, у подальшому скасовані, визнані не чинними або недійсними, згідно з судовими рішеннями, що набрали законної сили, господарським судам необхідно виходити з того, що сам лише факт такого скасування, визнання нечинним або недійсним, не може вважатися достатньою підставою для задоволення відповідних позовів без належного дослідження господарським судом обставин, пов'язаних з моментом вчинення правочину та з його можливою зміною сторонами з метою приведення у відповідність із законодавством.

Тобто судам необхідно оцінити самі умови спірного договору.

Отже, до предмету доказування у даній справі входить відповідність саме договору купівлі - продажу земельної ділянки вимогам законодавства на момент його укладення.

Як установлено судами, 07.10.2005 на підставі рішення 30 сесії IV скликання Чернівецької міської ради від 24.092.2005 року за №702 та рішення 36 сесії IV скликання Чернівецької міської ради від 29.09.2005 року №848 Чернівецька міська рада та Приватне підприємство "Гарант" уклали спірний договір купівлі - продажу земельної ділянки. Зазначені рішення ради є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які були реалізовані шляхом укладання спірного договору купівлі продажу, внаслідок чого вичерпали свою дію.

Апеляційний господарський суд, як на підставу недійсності спірного договору купівлі - продажу земельної ділянки обмежився лише посиланнями на скасування рішень ради, які передували виникненню на їх підставі правовідносин сторін за договором.

При цьому, як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, судом апеляційної інстанції не досліджувалось питання відповідності спірного договору купівлі - продажу земельної ділянки вимогам законодавства на момент його укладення, що свідчить про неповне дослідження судом всіх обставин справи.

Відповідно до положень ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено усю сукупність обставин, які мають значення для справи, не з'ясовано дійсні правовідносини сторін, не застосовано законодавство, яке регулює спірні правовідносини, та порушено норми процесуального і матеріального права, то ухвалену по справі постанову не можна вважати законною й обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2017р. у справі № 5027/1358/2011 скасувати.

Справу направити до Львівського апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Т.Б. Дроботова

Г.А. Кравчук