ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017 Справа № 904/6446/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» , м. Дніпро

До : Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК «Енерго-Інвест», м.Дніпро

Про : стягнення 1 273 057,88 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача : ОСОБА_1 ( дов. від 01.04.15 р.) ;

Від відповідача : ОСОБА_2 ( дов. № 34 від 14.06.16 р. )

СУТЬ СПОРУ :

ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» ( позивач) звернувся з позовом до ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» ( відповідач) про стягнення 1 273 057, 88 грн. заборгованості ( в т.ч.: 653 044, 57 грн. - основна заборгованість; 565 533, 29 грн. - інфляційні втрати та 54 480, 02 грн. - 3% річних) за договором №2067/20-220 від 17.06.14р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставну відмову відповідача оплатити вартість поставленого позивачем на користь відповідача товару відповідно до умов цього договору.

ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» ( відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на наявність укладеної між сторонами угоди про розрахунки від 01.08.14р. , згідно з умовами якої сторони дійшли згоди про наступне : вимоги ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» до ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» за договором №2067/20-220 від 17.06.14р. станом на 01.08.14 р. складають 653 044, 57 грн. ; вимоги ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» до ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» за договором № 01-08/13-У від 01.08.13 р. про відступлення права вимоги станом на 01.08.14 р. складають 857 313,25 грн. ; на підставі приписів ст.601 ЦК України сторони здійснили залік зустрічних однорідних вимог на суму 653 044, 57 грн. , після чого заборгованість ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» перед ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» за договором № 01-08/13-У від 01.08.13 р. складає 204 268,68 грн.

ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» ( позивач ) заперечує факт укладання ним вищенаведених угоди про розрахунки від 01.08.14р. та договору № 01-08/13-У від 01.08.13 р. про відступлення права вимоги станом на 01.08.14 р. , стверджуючи , що повноважні посадові особи товариства не укладали та не підписували ці правочини .

02.08.17р. до канцелярії суду від позивача надійшли клопотання про призначення колегіального розгляду справи; про здійснення технічної фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису; про витребування від відповідача доказів та про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Під час судового засідання 03.08.17р. було задоволено клопотання позивача про здійснення технічної фіксації судового процесу та оглянуто оригінали угоди про розрахунки від 01.08.14р. та договору про відступлення права вимоги від 01.08.13р. №01-08/13-У, наданих представником відповідача. Відповідач клопотав про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

З метою встановлення фактичних обставин справи та перевірки тверджень позивача стосовно не укладання ним вищенаведених правочинів суд двічі витребував від районних підрозділів та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області інформацію щодо відображення ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» та ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» у податковому обліку операцій за угодою про розрахунки від 01.08.14р. та договором про відступлення права вимоги від 01.08.13р. №01-08/13-У. Також суд викликав до судового засідання 15.08.17р. для дачі пояснень щодо обставин укладання договору про відступлення права вимоги №1-08/13-У від 01.08.13р. та угоди про розрахунки від 01.08.14р. посадових осіб (фінансового директора, директора по безпеці, юрисконсульта) ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів», які засвідчили своїми підписами договір відступлення права вимоги №1-08/13-У від 01.08.13р. ; та витребував від позивача журнал реєстрації договорів на підприємстві за період з 01.08.13 р. по 01.08.14 р.

Але ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» під час судового засідання 15.08.17 р. витребувані судом докази не надав та явку до судового засідання для дачі пояснень посадових осіб товариства не забезпечив , пославшись на неможливість здійснення таких дій. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області інформацію , витребувану судом , також не надало .

За наявними в справі матеріалами суд не в змозі був визначити : чи підтверджується документально за даними бухгалтерського та податкового обліку заборгованість ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» перед ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» за договором №2067/20-220 від 17.06.14р. станом на 01.06.17 р.? чи відображено в бухгалтерському та податковому обліку ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» та ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» операції за угодою про розрахунки від 01.08.14р. та договором про відступлення права вимоги від 01.08.13р. №01-08/13-У ? чи підтверджується документально за даними бухгалтерського та податкового обліку заборгованість ТОВ «НПП Транс-Технологія» ( 49024, м. Дніпро , вул. Універсальна ,10 , ) перед ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» за договором відступлення права вимоги № 0907/10-У від 09.07.2010 р. та договором № 01/10/06-ТТ від 10.06.2008 р. в загальному розмірі 857 313,25 грн. станом на 01.08.13 р. , тощо.

Для розяснення цих питань , що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, виникла необхідність в призначені судової економічної експертизи . Враховуючи вищевикладене ,ухвалою господарського судувід15.08.17 р. по справі було призначено судову економічну експертизу , проведення якої доручено фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ.

Але позивач оскаржив цю ухвалу суду про призначення судової експертизи до ДАГС , який постановою від 04.10.17 р. частково задовольнив апеляційну скаргу ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» та скасував вищенаведену ухвалу господарського суду про призначення по справі судової економічної експертизи ; а справу передав на розгляд господарського суду . При цьому суд апеляційної інстанції в своїй постанові вказав , що з урахуванням заявлених позовних вимог суд мав розглянути справу по суті шляхом надання правової оцінки правовідносинам сторін та дослідження й аналізу наданих до матеріалів справи документів .

Після повернення матеріалів справи до господарського суду 18.10.17 р. провадження у справі було поновлено ухвалою суду від 23.10.17 р. та розгляд справи призначено на 02.11.17 р.

Під час судового засідання 02.11.17 р. представник позивача знову заявив клопотання про колегіальний розгляд справи , обґрунтоване посиланням на закінчення встановленого законом процесуального строку розгляду справи ( з урахуванням його продовження на 15 днів за заявою сторони ). Також це клопотання обґрунтоване посиланням на необхідність витребування додаткових доказів договорів та угод , на підставі яких відповідач заперечує наявність у нього заборгованості перед позивачем за договором №2067/20-220 від 17.06.14р. Позивач стверджує , що ним надано всі необхідні докази , які обґрунтовують позовні вимоги ; натомість відповідачем надані лише копії ,а не оригінали договорів ,угод та актів ; на які він посилається в обґрунтування своїх заперечень .Враховуючи вищевикладені обставини справи , позивач вважає , що справа повинна слухатися в колегіальному складі суддів , а не одноособово.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання позивача про колегіальний розгляд справи , вказуючи , що саме внаслідок ненадання позивачем доказів, необхідних для встановлення всіх фактичних обставин справи , суд вимушений був витребувати ці докази від органів ДФС ( які також не надали їх на вимогу суду ) ; відповідач звернув увагу на те , що позивач не виконав вимоги суду ( викладені у відповідній ухвалі ) та не забезпечив явку до судових засідань для дачі пояснень стосовно обставин укладання та підписання з боку позивача договорів та угод , на які відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень проти задоволення позовних вимог , посадових осіб товариства . Не надав позивач на вимогу суду і журналу реєстрації договорів на підприємстві. Саме внаслідок таких незаконних дій представника позивача та органів ДФС України слухання справи вимушено відкладалося. Окрім того , представник відповідача вказує , що справа не є складною , а неприйняття до цього часу рішення по ній є наслідком ненадання позивачем та іншими особами витребуваних судом доказів .

Також під час судового засідання 02.11.17 р. представником позивача було заявлено про відвід судді Васильєва О.Ю. , ухвалою суду від 02.11.17р. відмовлено в задоволенні заяви позивача про колегіальний розгляд справи та заяви про відвід судді Васильєва О.Ю.

Під час судового засідання представник позивача клопотав про оголошення перерви для надання йому часу для підготовки апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову в задоволенні заяви про колегіальний розгляд та про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Васильєва О.Ю. Представник відповідача проти відкладання слухання справи заперечував, посилаючись на затягування позивачам розгляду справи.

Розглянувши клопотання позивача про оголошення перерви, суд не вбачає достатньо правових підстав для його задоволення, у звязку з тим, що по справі закінчується процесуальні строки, в матеріалах справи наявні всі необхідні докази, для прийняття законного, обґрунтованого рішення про справі. Також, відмовляючи у задоволенні цього клопотання позивача, суд враховує ту обставину, що ухвала про відмову в задоволенні заяви про колегіальний розгляд та про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Васильєва О.Ю., відповідно до приписів ст. 106 ГПК України, оскарженню окремо від рішення по справі не підлягає .

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази , господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

17.06.14 р. між ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» ( продавець ) та ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» ( покупець ) укладено договір № 2067/20-220, відповідно до умов якого позивач зобовязався здійснити поставку продукції в асортименті та кількості згідно додатком, які є невідємними частинами цього договору, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити товару. Згідно з п.1.2. договору строки поставки товару за договором визначаються у специфікаціях. Відповідно до п.3.1. договору сторони визначили умовами поставки склад позивача ( м. Дніпропетровськ, вул. Універсальна, 10) FCA, за правилами Інкотермс у редакції 2010р. Згідно з п.4.1. договору ціна товару, загальна сума договору та умови оплати товару визначаються у додатках до договору. (т.1, а.с.15-16).

17.06.14р. сторно підписали додаток №1 до договору Специфікацію №1 від 17.06.14р., відповідно до якої погодили що позивач здійснить поставку товару ( профіль зетовий Z-310 ДСТУ 5267.3-90, сталь 345-09Г2С-14 ДСТУ 19281-89, довжина 12 700 мм) у кількості 194, 476 тон та загальною вартістю 2 294 820, 69 грн. (в т.ч. ПДВ). Згідно з п.4. Специфікації оплата за товар здійснюється наступним чином: 15% від вартості партії товару відповідач сплачує до дати поставки товару, остаточний розрахунок за поставлену партію товару ( 85% від вартості партії товару) відповідач здійснює протягом 15 календарних днів від дати поставки товару , вказаною в товарній накладній (т.1, а.с.17).

Як вказує позивач , на виконання умов договору він здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 2 294 820, 69 грн. ( що підтверджується відповідними накладними, рахунками та довіреностями на отримання товару ( т.1, а.с.18-40) та не заперечується сторонами). За твердженнями позивача , в порушення прийнятих на себе зобовязань відповідач поставлений на його адресу товар у встановлений договором строк у повному обсязі не оплатив (сплачено лише 1 641 776, 69 грн. ); у звязку з чим (згідно з наданим позивачем розрахунком, а.с.12), за ним рахується заборгованість за вищезазначеним договором в розмірі 653 044, 57 грн. Окрім того , позивач відповідно до приписів ст.625 ЦК України нарахував відповідачу: 565 533, 29 грн. інфляційних втрат та 54 480, 02 грн. - 3% річних (а.с.12-14).

ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» ( відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на наявність укладеної між сторонами угоди про розрахунки від 01.08.14р. , згідно з умовами якої сторони дійшли згоди про наступне : вимоги ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» до ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» за договором №2067/20-220 від 17.06.14р. станом на 01.08.14 р. складають 653 044, 57 грн. ; вимоги ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» до ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» за договором № 01-08/13-У від 01.08.13 р. про відступлення права вимоги станом на 01.08.14 р. складають 857 313,25 грн. ; на підставі приписів ст.601 ЦК України сторони здійснили залік зустрічних однорідних вимог на суму 653 044, 57 грн. , після чого заборгованість ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» перед ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» за договором № 01-08/13-У від 01.08.13 р. складає 204 268,68 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.13р. між до ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» (новий кредитор) , ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» (первісний кредитор) та ТОВ «НПП Транс-Технологія» (боржник) укладено договір відступлення права вимоги №01-08/13-У від 01.08.13р. , відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до ТОВ «НПП Транс-Технологія», а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за договором відступлення права вимоги №0907/10-У від 09.07.10р. та договором №01/10/06-ТТ від 10.06.08р. та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги гроші кошти у сумі та у строки встановлені цим договором; загальний розмір заборгованості боржника, право вимоги якої відступається первісним кредитором згідно цього договору, складає 857 313, 25 грн. (п.1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору право вимоги переходить до нового кредитора з дати підписання цього договору сторонами, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржника та новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових у сумі визначеній в п.1.1. цього договору.

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів як у сумі основного боргу у розмірі , визначеному в п.1.1. цього договору, так і в сумі штрафних ( неустойки) , які можуть бути нараховані за договором відступлення права вимоги №0907/10-У від 09.07.10р. (п.1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору за відступлення право вимоги згідно цього договору новий кредитор зобовязаний сплатити на поточний рахунок первісного кредитора грошові кошти в сумі 857 313, 25 грн. в строк до 30.09.13р. Згідно п.2.2. договору оплата вважається здійснена в момент зарахування на поточний рахунок первісного кредитора , вказаний в п.9 цього договору, грошових коштів в сумі , що вказана в п.2.1. цього договору.

Відповідно до п.4.1. договору первісний кредитор зобовязаний передати за актом прийому-передачі новому кредитору всі документи, що підтверджують право вимоги до божника, а саме: договір відступлення права вимоги №0907/10-У від 09.07.10р.; договір №01/10/06-ТТ від 10.06.08р. з додатками; інші документи, що підтверджують право вимоги, передане за даним договором; за домовленістю сторін даний перелік може бути доповнений іншими документами , що підтверджують право вимоги боргу первинного кредитора до боржника.

З дати переходу до нового кредитора права вимоги первісний кредитор не має право: проводити будь-які операції відносно заборгованості боржника; відступати права вимоги до боржника іншим особам; надавати боржнику дозволи або вказівки про перерахування грошових коштів по сплаті заборгованості на рахунки первісного кредитора. (п.4.2. договору). Новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобовязання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги згідно п.1.2. цього договору. (п.4.3. договору).

Згідно з п.4.4. договору новий кредитор зобовязаний сплатити первісному кредитору кошти у сумі та у термін , передбачені п.2.1. цього договору , та на вимогу божника надати йому докази того, що відступлення права грошової вимоги за даним договором справді мало місце. (т.1, а.с. 50 52).

З акту прийому передачі документів по договору №01-08/13-У відступлення права вимоги від 01.08.13р. вбачається, що відповідач передав позивачу копії наступних документів: договір відступлення права вимоги №0907/10-У від 09.07.2010р.; договір №01/10/06-ТТ від 10.06.2008р. з додатками. Цей акт є невідємною частиною договору відступлення права вимоги №01-08/13-У від 01.08.13р. (т.1, а.с.54).

Також, з матеріалів справи вбачається, що 01.08.14р. між ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» ( позивач ) та ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» ( відповідач ) було укладено угоду про розрахунки, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди про наступне : вимоги ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» до ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» за договором №2067/20-220 від 17.06.14р. станом на 01.08.14 р. складають 653 044, 57 грн. ; вимоги ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» до ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» за договором № 01-08/13-У від 01.08.13 р. про відступлення права вимоги станом на 01.08.14 р. складають 857 313,25 грн. ; на підставі приписів ст.601 ЦК України сторони здійснили залік зустрічних однорідних вимог на суму 653 044, 57 грн. , після чого заборгованість ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» перед ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» за договором № 01-08/13-У від 01.08.13 р. складає 204 268,68 грн. (т.1, а.с.49).

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до приписів ст. 204 ЦК України , правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно приписів ст.207 ЦК України : правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно ж до вимог ГПК України : доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст.32 ) ; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу ( ст.33 ) .

Оцінюючи у сукупності надані позивачем докази , керуючись презумпцією правомірності правочину ( як договору відступлення права вимоги №01-08/13-У від 01.08.13р. так і угоди про розрахунки від 01.08.14р.) , суд вважає , що відсутні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог ( оскільки заборгованість відповідача за договором №2067/20-220 від 17.06.14р. в розмірі 653 044, 57 грн., відсутня перед позивачем внаслідок здійсненого сторонами заліку зустрічних однорідних на суму 653 044, 57 грн.) , а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити .

Заперечення позивача , що до не визнання факту укладання ним вищенаведених угоди про розрахунки від 01.08.14р. та договору № 01-08/13-У від 01.08.13 р. про відступлення права вимоги станом на 01.08.14 р.; суд оцінює критично, оскільки станом на час винесення рішення у справі, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження недійсності вищезазначених правочинів . Також суд не вбачає достатньо правових підстав для призначення по справі судової почеркознавчої та технічної експертизи з метою вирішення питань стосовно підписання договору відступлення права вимоги №01-08/13-У від 01.08.13р. та угоди про розрахунки від 01.08.14р. з боку позивача повноважними посадовими особами та скріплення цих угод печаткою ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» ; оскільки позивачем не заявлялися позовні вимоги про визнання недійсними цих правочинів ; а у суду відсутні правові підстави для визнання їх недійсними за власною ініціативою.

На підставі вищевикладеного , керуючись вимогами ст.ст.32,33,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі , судові витрати по справі покласти на позивача .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено - 07.11.2017р.