ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 911/2436/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/2436/17

за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» від імені та в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ОСОБА_1,

м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал Здоровя»,

м. Славутич

про стягнення 18 430,29 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність № 162 від 28.09.2017;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» від імені та в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ОСОБА_1 (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал Здоровя» (відповідач) про стягнення 18 430,29 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Кредитного договору № 50890-20/12-1 від 02.02.2012 та договорів про внесення змін до нього, в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у звязку з чим позивачем нараховані 14 959,54 грн. 30 % річних та 3 470,00 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 14.08.2017 порушено провадження у справі № 911/2436/17.

Ухвалою суду від 13.09.2017 розгляд справи був відкладений.

В судових засіданнях 13.09.2017 та 11.10.2017 представником позивача надані документи, витребувані судом та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання 13.09.2017 та 11.10.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 14.08.2017 та 13.09.2017 не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, судом враховано абзац 3 підпункту 3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», де зазначено, що у разі, якщо ухвалу суду про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою і повернуто підприємством звязку, зокрема, з посиланням на відсутність адресата, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Дослідивши наявні у справі докази та надані додаткові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2012 між публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (позивач/банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Кристал Здоровя» (відповідач/позичальник) укладений кредитний договір № 50890-20/12-1, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.1.1, 1.1.2, 1.1.5 якого, з урахуванням договору про внесення змін до кредитного договору від 24.12.2014, банк зобовязується надати позичальнику кредит, в сумі 360 000,00 грн., для використання його в своїй господарській діяльності, а позичальник зобовязується в строк, до 31.07.2015 повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі. Процента ставка користуванням кредитом встановлюється у розмірі - 17 %.

Умовами п. 2.4 договору, з рахуванням внесених змін, визначено, що кредит надається банком на підставі наданої позичальником письмової заяви про перерахування кредитних коштів за встановленою банком формою, підписаної уповноваженою особою позичальника та завіреної печаткою позичальника. Подання позичальником заяви має бути здійснено не пізніше, ніж за 5 робочих днів до запланованої дати отримання кредиту.

Згідно з п. 2.6 договору, з рахуванням внесених змін, якщо протягом 90 календарних днів з дати укладення договору, позичальник не надав заяву, визначену п. 2.6 договору, та не отримав кредит, банк в односторонньому порядку має право відмовитись від виконання своїх зобовязань за договором. У випадку ненадання позичальником заяви та не отримання кредиту, з 91 календарного дня від дати укладення договору, договір вважається таким, що припинив дію.

Розділом 4 договору, з рахуванням внесених змін, погоджено, що повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на рахунок банку. Заборгованість за кредитом та процентами повертається позичальником у відповідності до графіка ануїтетних платежів, що є невідємною частиною договору. Остаточне повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій позичальник зобовязаний здійснити не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. У випадку порушення позичальником строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та наступного робочого дня переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості.

Проценти за користування кредитом нараховуються банком з дня надання кредиту по дату кінцевого терміну повернення кредиту. Проценти нараховуються на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році (метод факт/360).

Нарахування банком процентів здійснюється щомісячно за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число звітного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту.

Повернення кредиту та процентів здійснюється позичальником щомісячно до 25 числа поточного місяця. Зарахування суми в погашення основної заборгованості за кредитом та суми процентів за його користування на відповідні рахунки здійснюється банком 25 числа календарного місяця.

Відповідно до п. 6.1.3 договору, з рахуванням внесених змін, позичальник взяв на себе обовязок своєчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та винагороди банку в порядку, визначеному договором.

Пунктом 9.2 договору визначено, що банк має право зупинити подальше кредитування позивальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, винагороди та штрафних санкцій, що передбачені договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або іншими особами, які є поручителями позичальника умов договору та/або договорів забезпечення, а позичальник зобовязаний протягом 5 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, або в інший строк, встановлений у відповідній вимозі, повернути суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти, винагороди банку, інші платежі за договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані банку.

Умовами п. 10.1 договору, з рахуванням внесених змін, визначено, що договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. У випадку, встановленим п. 2.6 договору, дія договору достроково припиняється.

Між сторонами у справі підписаний додаток № 1 до договору про внесення змін до кредитного договору «Графік Ануїтетних платежів», яким погоджені дата погашення кредиту, процентів та щомісячні платежі.

Так, на виконання умов договору та взятих на себе зобовязань, відповідачем надана заява № 59 від 02.08.2012 про надання грошових коштів в сумі 360 000,00 грн.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконував взяті на себе зобовязання згідно з умовами кредитного договору, перерахувавши відповідачу, на підставі заяви, кредитні кошти в сумі 360 000,00 грн., про що свідчить додана до матеріалів справи копія меморіального ордеру № 7227 від 03.08.2012.

Проте, користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобовязання згідно з умовами кредитного договору, в частині своєчасного його повернення та сплати процентів, у визначений графіком строк.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 10561 Цивільного кодексу України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У звязку із несвоєчасною сплату кредиту відповідачем, позивач звертався до відповідача із вимогою № 5063/20 від 16.06.2015 надіслання та отримання якої підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, про дострокове погашення кредиту та запропонував протягом 5 календарних днів здійснити повне погашення кредиту.

Вимога позивача залишена відповідачем без відповіді, проте як задоволення вимог позивача щодо погашення заборгованості по кредиту та процентам здійснено відповідачем лише 23.09.2016, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських виписок з рахунку для обліку кредиту та нарахованих процентів.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати проценті за його користування, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 8.2 кредитного договору просить суд стягнути з відповідача 14 959,54 грн. 30 % річних, нарахованих за період з 24.06.2015 по 22.09.2016 та 3 470,75 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 26.06.2015 по 22.09.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами п. 8.2 кредитного договору, з урахуванням внесених змін, визначено, що у випадку порушення позичальником строків (термінів) повернення кредиту та/або процентів, позичальник зобовязаний сплатити суму заборгованості за кредитом, нарахованим процентам та іншим платежам, з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 30 % річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Суд здійснивши розрахунок інфляційних втрат, встановив що за вірним розрахунком з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 3 463,88 грн., розраховані за період з 24.06.2015 по 22.09.2016 від суми заборгованості по кредиту та процентам.

Поміж тим, за розрахунком суду розмір 30 % річних перевищує розмір заявлених позивачем до стягнення, а тому суд задовольняє вимоги щодо стягнення 30 % річних в сумі 14 959,54 грн. за розрахунком позивача, в межах заявлених позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал Здоровя» (07100, Київська область, м. Славутич, Київський квартал, 14, ) на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А, ) 14 959 (чотирнадцять тисяч девятсот пятдесят девять) грн. 54 коп. 30 % річних, 3 463 (три тисячі чотириста шістдесят три) грн. 88 коп. інфляційних втрат та 1 599 (одну тисячу пятсот девяносто девять) грн. 40 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 27.10.2017.

Суддя О.О. Христенко