ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" листопада 2017 р. Справа № 911/2767/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз збут", 04108, м. Київ, проспект Свободи, будинок 2Г, літ. А

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 09100, АДРЕСА_1

про стягнення 16309,51 грн.

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від позивача: Палькевич Н.С. (дов. №108 від 30.12.2016);

від відповідача: не з'явився.

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз збут" звернулось у господарський суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 14 356,68 грн. основного боргу, 1750,24 грн. пені за сукупний період з 10.03.2017 по 09.08.2017 та 202,59 грн. 3% річних за сукупний період з 10.03.2017 по 09.08.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку по оплаті природного газу поставленого позивачем згідно договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №1141789R87АР016 від 04.01.2016.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника у судові засідання, письмового відзиву на позов, не подав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача суд

встановив:

04.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз збут" (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) було укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №1141789R87АР016 (Договір, т.1, а.с. 8-15), відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 1.2. Договору річний плановий обсяг постачання газу - до 3.100 тис.куб.м.

Відповідно до пункту 3.1. Договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Згідно пунктом 3.2. Договору ціна газу становить 6 595,50 грн. за 1 000 куб. м, крім того ПДВ 1319,10 грн., всього з ПДВ - 7 914,60 грн.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Відповідно до пункту 3.5. Договору місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом II цього договору.

Згідно пункту 3.6. Договору загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором.

Відповідно до пункту 4.2. Договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника у наступному порядку:

Пункт 4.2.1. 100 % місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці;

Пункт 4.2.2. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу;

Пункт 4.2.3. остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (пункт 3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 11.1 договору передбачено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ, що підтверджується підписаним сторонами актом №КОЗ00006371 від 28.02.2017 на суму 23119,79 грн. (т.1, а.с. 17).

За твердженнями позивача, відповідач обов'язку з оплати отриманого за вказаними актами газу належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 14 356,68 грн., яку і просить стягнути позивач.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що заборгованість за договором на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №1141789R87АР016 від 04.01.2016 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази оплати отриманого відповідачем газу відсутні, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 14 356,68 грн. основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору щодо своєчасного здійснення розрахунків, позивач просить стягнути із відповідача 1750,24 грн. пені за сукупний період з 10.03.2017 по 09.08.2017.

Відповідно до пункту 3) частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2.1. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Суд, перевіривши розрахунок пені, встановив, що заявлені позивачем до стягнення суми не суперечать вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення з відповідача 1750,24 грн. пені за сукупний період з 10.03.2017 по 09.08.2017, підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 202,59 грн. 3% річних за сукупний період з 10.03.2017 по 09.08.2017.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, встановив, що він не суперечить вимогам законодавства та обставинам справи, у зв'язку з чим дана позовна вимога також підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 202,59 грн. 3% річних за сукупний період з 10.03.2017 по 09.08.2017.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 14 356,68 грн. основного боргу, 1750,24 грн. пені за сукупний період з 10.03.2017 по 09.08.2017 та 202,59 грн. 3% річних за сукупний період з 10.03.2017 по 09.08.2017.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз збут" (код 39592941) - 14 356 (чотирнадцять тисяч триста п'ятдесят шість) грн. 68 коп. основного боргу, 1750 (одна тисяча сімсот п'ятдесят) грн. 24 коп. пені, 202 (двісті дві) грн. 59 коп. 3% річних та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 08.11.2017.