ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2017 р. Справа № 911/3095/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Компанії «Артпрогруп ЛТД», Нікосія, Кіпр

До Дочірнього підприємства «Край Проперті», м.Київ

Товариства з обмеженою відповідальністю «Етик», м.Вишневе

Про стягнення 2960067,00 грн. та зобовязання виконати умови договору

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача 1: ОСОБА_2

Від відповідача 2: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Компанії «Артпрогруп ЛТД» (далі позивач) до Дочірнього підприємства «Край Проперті» (далі відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Етик» (далі відповідач 2) про стягнення 2960067,00 грн. штрафних санкцій та зобовязання виконати умови договору.

Провадження у справі №911/3095/17 порушено відповідно до ухвали суду від 19.10.2017 року та призначено справу до розгляду на 31.10.2017 року.

Відповідач 2, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 31.10.2017 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав.

Представник позивача у судовому засіданні 31.10.2017 року подав заяву про зміну позовних вимог, в якій з викладених в позові підстав доповнив позовні вимоги вимогами про скасування запису про право власності щодо відповідача1 та визнання права власності, що необхідно для відновлення порушених прав позивача.

Представник відповідача2 у судовому засіданні 31.10.2017 року подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 31.10.2017 року оголошено перерву до 09.11.2017 року.

У судовому засіданні 09.11.2017 року позивач підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач1 проти позову заперечував та подав доповнення до відзиву. Відповідач2 в судове засідання 09.11.2017 року повторно не зявився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 13.01.2004 року між Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» (Комітент) та Дочірнім підприємством «Край Проперті» (Комісіонер, відповідач1) було укладено Договір комісії №к-кн-13 (далі Договір комісії), п.1.1 якого сторони дійшли згоди, що в порядку та на умовах, визначених даним Договором, Комісіонер зобов'язується за дорученням, за рахунок та в інтересах Комітента вчинити юридичні та інші дії, спрямовані на придбання нерухомого майна, шляхом укладення договору/договорів купівлі-продажу даного нерухомого майна від свого імені.

Додатком №1 до Договору комісії, у відповідності до п.1.2 Договору комісії, сторони погодили, що Комісіонер зобов'язується за дорученням, за рахунок та в інтересах Комітента придбати наступне нерухоме майно: торгівельно-розважальний центр, розташований у густозаселеному районі м.Києва (за виключенням центральної частини), загальною площею до 30000,00 кв.м, поверховість - два/три поверхи, введений в експлуатацію (дата введення в експлуатацію якого не перевищує 3 (три) роки до дати укладення Договору комісії, з усіма функціонуючими та справними інженерними системами та системами комунікацій, шляхом укладення договору купівлі-продажу цього торгівельно-розважального центру від свого імені, ціна якого визначається та погоджується сторонами в межах: не нижче вартості, визначеної Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, та не вище 13 000 000,00 грн.

Також 13.01.2004 року між Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» (Комітент), Товариством з обмеженою відповідальністю «Етик» (відповідач2) та Дочірнім підприємством «Край Проперті» було укладено тристоронній Договір поруки №13-1з, за яким Поручитель - Товариство з обмеженою відповідальністю «Етик» зобов'язалось відповідати перед Кредитором - Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)», як солідарний боржник, за виконання усіх зобов'язань Дочірнім підприємством «Край Проперті» за Договором комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 року, укладеним між Компанією Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» та Дочірнім підприємством «Край Проперті».

17.05.2004 року Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» отримала від відповідача1 лист- повідомлення (вих. №27 від 11.05. 2004 року) про те, що на виконання укладеного між сторонами Договору Комісіонером знайдено нерухоме майно, а саме - Громадський центр, яке за попереднім оглядом відповідає усім вимогам, визначеним Договором комісії. Також, у цьому листі відповідач1 повідомив, що за результатами проведених попередніх переговорів ціна цього нерухомого майна відповідає ціні його придбання, погодженій сторонами Договору комісії.

08.06.2004 року на адресу Дочірнього підприємства «Край Проперті» Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» було направлено повідомлення про те, що Комітент зацікавлений у придбанні описаного в листі ДП «Край Проперті» від 11.05.2004 року Громадського центру. Проте, для остаточного погодження придбання зазначеного нерухомого майна Комісіонер в рамках укладеного Договору комісії та на виконання його положень зобов'язаний в найкоротші строки детально оглянути зазначене нерухоме майно, здійснити його технічно-будівельний аудит, аудит повного пакету правовстановлюючих, дозвільних та інших документів, і надіслати Комітенту звіт про здійснений аудит та проведене комерційно-маркетингове дослідження ефективності придбання зазначеного нерухомого майна.

29.07.2004 року Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» отримано від відповідача1 звіти про проведений аудит зазначеного вище нерухомого майна, в супровідному листі до якого (вих. №78 від 23.07.2004 року) повідомлялось, що за результатами здійсненого аудиту ДП «Край Проперті» вважає, що Громадський центр, розташований за адресою: м. Київ, вул. А. Глушкова, 13-Б, відповідає усім характеристикам нерухомого майна, що передбачені Договором комісії. Крім цього, відповідач1 повідомив, що провів з власником нерухомого майна низку переговорів, дійшов згоди з усіх істотних умов та просить остаточного погодження Комітента на укладення договору купівлі-продажу цього нерухомого майна, з проставленням письмової згоди про це на проекті договору купівлі-продажу нежилого будинку, який додав до листа.

17.08.2004 року на адресу ДП «Край Проперті» Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» було направлено лист, в якому повідомлялось, що Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» детально вивчено надані комісіонером звіти про нерухоме майно, яке комісіонер пропонує придбати на виконання укладеного між сторонами Договору комісії та Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» дає свою згоду на придбання зазначеного нежилого будинку - Громадського центру з об'єктами (в літ. А), розташованого за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 13-Б на умовах, запропонованих в проекті надісланого на узгодження договору купівлі-продажу нежилого будинку, про що на проекті цього договору, який додається до листа, проставлено відповідну візу.

24.12.2004 року ДП «Край Проперті» на виконання Договору комісії придбало у Акціонерного товариства відкритого типу «БАНКОМЗВ'ЯЗОК» погоджений сторонами Договору комісії нежилий будинок - Громадський центр з об'єктами (в літ. А), розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 13-Б, про що повідомило Компанію «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» листом (вих. №7 від 19.01.2005 року).

У відповідь на зазначений вище лист Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» 07.02.2005 року повідомила ДП «Край Проперті», що на виконання Договору комісії в найкоротші терміни повідомить відповідача1 про місце, дату, час та уповноваженого представника, який прибуде для підписання Звіту комісіонера та Акту приймання-передачі придбаного нерухомого майна.

Проте, у звязку з виникненням організаційно-фінансових проблем у Компанії «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)», листом від 09.05.2005 року у відповідь на запит ДП «Край Проперті» (вих. №151 від 15.04.2005 року), Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» звернулася з проханням до ДП «Край Проперті» змістити дату підписання Звіту комісіонера та Акту приймання-передачі придбаного нерухомого майна на липень 2005 року.

Зважаючи на неодноразові звернення ДП «Край Проперті» (лист вих. №373 від 01.08.2005 року та лист вих. №501 від 05.09.2005 року) та неможливість уповноваженого представника Компанії «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» прибути в Україну для підписання Звіту комісіонера та Акту приймання-передачі придбаного нерухомого майна, 03.10.2005 року Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» звернулась до ДП «Край Проперті» з проханням надіслати на погодження та для підписання Звіт комісіонера.

13.12.2005 року Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» на адресу ДП «Край Проперті» було направлено повідомлення про погодження Звіту комісіонера, отриманого від останнього 23.11.2005 року та повідомлено ДП «Край Проперті», що у зв'язку з тим, що у Компанії «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» виникли деякі організаційно-фінансові питання, які потребують вирішення, не має змоги найближчим часом направити свого уповноваженого представника для прийняття придбаного згідно Договору комісії нерухомого майна та підписання Акту приймання-передачі цього нерухомого майна. Про дату та час такої зустрічі ДП «Край Проперті» буде повідомлено додатково.

Компанія «Артпрогруп ЛТД» (позивач) працює на ринку України починаючи з 2012 року. Одним із основних напрямків діяльності є здійснення фінансово-господарських операцій з нерухомістю, в тому числі комерційною.

В березні 2013 року Компанія Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» звернулась до Компанії «Артпрогруп ЛТД» з комерційною пропозицією придбати у Компанії «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» нежилий будинок - Громадський центр з об'єктами (в літ. А), розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 13-Б.

В подальшому між позивачем та Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» велись тривалі переговори щодо придбання Компанією «Артпрогруп ЛТД» зазначеного вище майна, в процесі яких між сторонами було досягнуто згоди відносно всіх істотних питань подальшого правочину та 23.07.2015 року підписано Договір про відступлення прав та обов'язків (заміну сторони) у Договорі комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 року від Компанії «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» до Компанії «Артпрогруп ЛТД» (надалі - Договір про заміну сторони).

В момент підписання зазначеного вище правочину Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» передала Компанії «Артпрогруп ЛТД» Договір комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 року, всю зазначену вище переписку, яка велась між Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» та ДП «Край Проперті» з приводу виконання Договору комісії та, відповідно, придбання Комісіонером на його виконання визначеного Договором комісії нерухомого майна.

Пунктом 7 укладеного між Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» та Компанією «Артпрогруп ЛТД» Договору про заміну сторонни, сторони дійшли згоди, що з метою виконання цього Договору та у відповідності до норм чинного законодавства України Сторони зобов'язуються протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів повідомити Комісіонера про заміну сторони Комітента у Договорі комісії.

На виконання зазначеного вище пункту Договору про заміну сторони 31.07.2015 року Компанія «Артпрогруп ЛТД» надіслала на адресу ДП «Край Проперті» відповідного листа та повідомила, що зацікавлена якнайшвидше прийняти придбане комісіонером на виконання Договору комісії нерухоме майно, підписати Акт приймання-передачі цього нерухомого майна та здійснити з ДП «Край Проперті» усі розрахунки за виконання Договору комісії.

У відповідь на вищенаведене звернення Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» 09.09.2015 року отримала відповідь відповідача1 (вих. №01/09/15 від 01.09.2015 року), про те, що зважаючи, що Комітент Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» відмовилась прийняти придбане комісіонером ДП «Край Проперті» на виконання Договору комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 року нерухоме майно, ДП «Край Проперті» згідно з нормами чинного законодавства України набуло права власності на це майно, а тому, є єдиним законним власником нежилого будинку - Громадського центру з об'єктами (в літ. А), розташованого за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 13-Б, та у повній мірі заперечує проти вимог Компанії «Артпрогруп ЛТД» передати їй зазначене вище нерухоме майно і не визнає їх.

Позивач вважає відповідні дії відповідача1 незаконними та такими, що порушують права і охоронювані законом інтереси позивача, оскільки, п. 1.4 Договору комісії визначено, що нерухоме майно, придбане Комісіонером на виконання умов даного Договору, є власністю Комітента.

Комісіонер у відповідності до даного Договору зобов'язується передати Комітенту усе отримане Комісіонером на виконання умов даного Договору (п.п. 2.1.2 п. 2.1 Договору комісії), надати Звіт Комітенту та передати останньому нерухоме майно та всі права на нього, договір/договори купівлі-продажу нерухомого майна та інші документи щодо зазначеного нерухомого майна (п.п.2.1.13 п. 2.1 Договору комісії).

Пунктом 6.1 Договору комісії визначено, що даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань, передбачених даним Договором. Даний Договір може бути розірваний виключно за згодою Сторін (п.8.2 Договору комісії).

Однак, відповідач1 порушив зазначені вище положення Договору комісії, оскільки не передав позивачу (як новому Комітенту) придбане за Договором комісії нерухоме майно та всі права, оригінал відповідного договору купівлі-продажу та інші документи щодо придбаного нерухомого майна

Крім того, позивач зазначає, що відповідач1 безпідставно та необгрунтовано вважає придбане за Договором комісії нерухоме майно своєю власністю та незаконно відмовляється передати його Комітенту, не зважаючи на те, що сторонами Договору комісії не вносилось жодних змін та/або доповнень до Договору комісії, якими б передбачались такі дії Комісіонера. Також Договір комісії сторонами не розривався.

Також, позивач зазначає, що Комітент жодним чином не відмовлявся від прийняття придбаного Комісіонером на виконання Договору комісії нерухомого майна та не вчиняв жодних дій, які б давали підстави вважати, що Комітент відмовився від прийняття зазначеного нерухомого майна. Навпаки, після отримання повідомлення Комісіонера (вих. №7 від 19.01.2005 року) про придбання на виконання Договору комісії у Акціонерного товариства відкритого типу «БАНКОМЗВ'ЯЗОК» нежилого будинку - Громадського центру з об'єктами (в літ. А), розташованого за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 13-Б, 07.02.2005 року Комітент повідомив ДП «Край Проперті», що в найкоротші терміни підпише Звіт комісіонера та Акт приймання-передачі придбаного нерухомого майна, чим підтвердив свої зобов'язання за Договором комісії та свій інтерес до якнайшвидшого отримання нерухомого майна, придбаного в рамках виконання цього Договору комісії.

У зв'язку із зазначеним, 23.09.2015 року позивач надіслав на адресу ДП «Край Проперті» претензію з вимогою виконати умови Договору комісії та в найкоротші терміни повідомити місце, дату та час з метою прибуття уповноваженого представника позивача для прийняття нерухомого майна, придбаного Комісіонером на виконання Договору комісії, та підписання Акту приймання-передачі цього нерухомого майна.

03.11.2015 року позивач отримав відповідь ДП «Край Проперті» на претензію (вих. №23/10/15 від 23.10.2015 року), у якій відповідач1 зазначив, що ДП «Край Проперті» повторно повідомляє, що є єдиним законним власником нежилого будинку - Громадського центру з об'єктами (в літ. А), розташованого за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 13-Б, а тому претензію не визнає.

17.11.2015 року позивач повторно надіслав на адресу ДП «Край Проперті» претензію з вимогою виконати умови Договору комісії та передати за Актом приймання-передачі придбане на його виконання нерухоме майно. Однак, відповідна претензія залишена без відповіді та задоволення.

Договором комісії не передбачено перехід права власності до Комісіонера на придбане з метою виконання умов цього Договору комісії нерухоме майно. Згідно умов Договору комісії відповідач1 діяв саме як Комісіонер в інтересах Комітента, придбавши саме для Комітента за його дорученням визначене та погоджене останнім нерухоме майно.

З огляду на зазначене, право власності на нерухоме майно виникло саме у Комітента, а не у відповідача1.

Укладений відповідачем1 з Акціонерним товариством відкритого типу «БАНКОМЗВ'ЯЗОК» договір купівлі-продажу нежилого будинку-громадського центру з об'єктами (в літ. А), розташованого за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 13-Б, посвідчений 24.12.2004 року ОСОБА_3., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за №6871, не є договором купівлі-продажу об'єкту нерухомості в розумінні ст.655 Цивільнго кодексу України, оскільки останній регулює відносини щодо передачі майна від Комісіонера до Комітента.

Також, відповідно до положень частин 1 та 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.І ст.543 Цивільного кодексу України).

Таким чином, відповідач2 у відповідності до Договору поруки №13-1 з від 13.01.2014 року та ст.543, 554 Цивільного кодексу України відповідає солідарно з відповідачем1 перед позивачем щодо виконання зобовязань, передбачених Договором комісії №13-1з від 13.01.2014 року.

Пунктом 7.4. Договору комісії передбачено, що у разі порушення Комісіонером умов, передбачених пп.2.1.2, 2.1.13 Договору, Комітент вправі стягнути з Комісіонера штраф в розмірі 25% вартості придбаного нерухомого майна.

Підпунктами 2.1.2, 2.1.13 Договору комісії передбачено наступні обовязки Комісіонера: передати Комітенту усе отримане Комісіонером на виконання умов даного Договору (п.2.1.2 Договору комісії); надати Звіт Комітенту та передати останньому нерухоме майно та всі права на нього, договір/договори купівлі-продажу нерухомого майна та інші документи щодо придбаного нерухомого майна (п.2.1.13 Договору комісії).

Враховуючи, що вартість придбаного нерухомого майна складає 11 840 268,00 грн., в т.ч. ПДВ, згідно з п.7.4. Договору комісії розмір штрафу, який підлягає сплаті на користь Комітента за порушення Комісіонером умов, передбачених пп.2.1.2, 2.1.13 Договору комісії, становить 2 960 067,00 грн.

З огляду на викладене, позивач в позові просить зобовязати Дочірнє підприємство «Край Проперті» виконати умови Договору комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 року та передати Компанії «Артпрогруп ЛТД» за Актом приймання-передачі нежилий будинок-громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, буд. 13-В, реєстраційний номер майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Державному реєстрі Іпотек. Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00.

Також, позивач просить стягнути солідарно з Дочірнього підприємства «Край Проперті» (відповідача1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Етик» (відповідача2, як поручителя) штраф в розмірі 2 960 067,00 грн. за порушення умов Договору комісії.

В ході розгляду спору позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій фактично доповнив позовні вимоги і з тих же підстав, що і в позові просить також скасувати запис про право власності ДП «Край Проперті» на нежилий будинок-громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б, реєстраційний номер майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №6259-П в книзі 9ІП-270 11.01.2005 року; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00, та визнати за Компанією «Артпрогруп ЛТД» право власності на нежилий будинок- громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б, реєстраційний номер майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00.

Відповідач1 у відзиві проти позову заперечував, зазначив, що позовні вимоги Компанії «Артпрогруп ЛТД» є безпідставними та необґрунтованими.

При цьому відповідачем1 у відзиві визнано факт укладення та виконання Договору комісії від 13.01.2004 року, та зазначив, що як Комісіонер, відповідач1 свої зобовязання за Договором комісії виконав належним чином та в повному обсязі.

Однак, за твердженням відповідача1, Комітент зволікав з прийняття виконання за Договором комісії, протягом тривалого часу Комітент ухилявся від виконання свої зобов'язань за Договором комісії, не приймав придбане Комісіонером майно, не підписував Звіт Комісіонера та не виплачував винагороди за виконану роботу.

За твердженням відповідача1, наведені обставини призвели до необхідності залучення третіх осіб для організації утримання та збереження придбаного майна, що спричинило фінансові витрати відповідача1. Щоб покривати витрати підприємства по утриманню майна, відповідач1 тривалий час користувався та розпоряджався майном, проти чого Комітент не заперечував.

Оскільки, Комітент не вчиняв дій щодо прийняття майна та не заперечував проти використання відповідного майна Комісіонером, відповідачем1 такі дії були розцінені як відмова Комітента від Договору комісії. У звязку з чим, відповідач1 зареєстрував за собою право власності на придбане ним для Комітента майно і до 2015 року відповідач1 безперешкодно володів, користувався та розпоряджався спірним майном, а позивач таке його право жодним чином не заперечував.

Також, в наданих в судовому засіданні 09.11.2017 року доповненнях до відзиву, відповідач1 заперечував чинність Договору поруки, посилаючись на закінченя строку його дії.

Однак, відповідні заперечення відповідача1 не підлягають дослідженню судом, оскільки подані в заперечення позовних вимог, які стосуються відповідача2, тобто на захиств правової позиції іншого учасника спору.

Дослідивши викладені в позові обставини, з врахуванням заперечень проти позову та наданих сторонами доказів та пояснень, суд зазначає, що з огляду на ст.1011 Цивльного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Статтею 1018 Цивльного кодексу України визначено, що майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

Як визначено умовами п.1.1 Договору комісії №к-кн-13, Комісіонер зобов'язується за дорученням, за рахунок та в інтересах Комітента вчинити юридичні та інші дії, спрямовані на придбання нерухомого майна, шляхом укладення договору/договорів купівлі-продажу даного нерухомого майна від свого імені.

Матеріалами справи підтверджується факт виконання Комісіонером Договору комісії та придбання для Комітента нежилого будинку-громадського центру з об'єктами (в літ. А), розташованого за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 13-Б.

Таким чином, з огляду на умов п. 1.1. Договору комісії та фактичні обставини, згідно зі ст.1018 Цивільного кодексу України майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

При цьому, ст. 1026 Цивільного кодексу України передбачає, що комісіонер має право відмовитися від договору комісії лише тоді, коли строк не встановлений договором. Комісіонер повинен повідомити комітента про відмову від договору не пізніше ніж за тридцять днів.

Комісіонер, який відмовився від договору комісії, повинен вжити заходів, необхідних для збереження майна комітента.

У разі відмови комісіонера від договору комісії комітент повинен розпорядитися своїм майном, яке є у комісіонера, протягом п'ятнадцяти днів від дня отримання повідомлення про відмову комісіонера від договору. У разі невиконання комітентом цього обов'язку комісіонер має право передати це майно на зберігання за рахунок комітента або продати майно за найвигіднішою для комітента ціною.

Також, ст. 1019 Цивільного кодексу України передбачає, що комісіонер має право для забезпечення своїх вимог за договором комісії притримати річ, яка має бути передана комітентові.

Згідно зі ст. 1024 Цивільного кодексу України комісіонер має право на відшкодування витрат, зроблених ним у зв'язку з виконанням своїх обов'язків за договором комісії, зокрема у випадку, якщо він або субкомісіонер вжив усіх заходів щодо вчинення правочину, але не міг його вчинити за обставин, які від нього не залежали.

Таким чином, з огляду на чинні норми законодавства, які регулюють правовідносини комісії, не передбачено права комісіонера набувати права власності на придбане для комітента за договором комісії майно, в тому числі ні вразі відмови від договору комісії, ні в разі покриття витрат на утримання та збереження комісійного майна.

Відмова комісіонера від Договору комісії, в тому числі через невиконання комітентом умов Догвору комісії, має наслідком право комісіонера передати майно на зберігання за рахунок комітента (з відшкодуванням відповідних витрат в порядку ст.ст. 1019, 1024 Цивільного кодексу України) або продати майно за найвигіднішою для комітента ціною.

Також, як вбачається з правової позиції, відображеної в постанові Вищого господарського суду України від 03.12.2009 року у справі №2-22/1277-2009, згідно зі статтею 1011 Цивльного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

За правочином, вчиненим комісіонером із третьою особою, не передбачено перехід права власності на таке майно до комісіонера. Так, у випадку, коли комісіонер на виконання доручення комітента придбає те чи інше майно за рахунок останнього, таке майно належить комітентові на праві власності.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає перелік способів, у який позивач може звертатися до суду за захистом свого порушеного права. Визнання права власності є способом захисту наявного у позивача в силу приписів законодавства права на майно від його невизнання чи оспорювання іншими особами (стаття 392 Цивільного кодексу України); згідно вказаної статті, власник майна може предявити позов про визнання його права власності.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих відповідачам1 - ДП «Край Проперті» доказів та пояснень, відповідачем1, як Комісіонером, не вчинено визначених у ст. 1026 Цивільного кодексу України дій, які б дали підставу Комітенту вважати, що Комісіонер відмовився від Договору комісії.

Також, відсутні підстави вважати, що Комітент відмовився від Договору комісії чи іншим чином виявляв намір припинити відносини комісії. Натомість, матеріали справи містять докази попередження Комітентом Комісіонера про неможливість терміногово прийняття виконання та необхідність відстрочення виконання зобовязання, проти чого відповідач1, як Комісіонер, не заперечував.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У звязку з чим, Договір комісії, строк якого не визначений, є чинним і підлягає виконанню і відповідач1 згідно положень Договору комісії та норм чинного законодавства України повинен належно виконати усі взяті на себе за Договором комісії зобов'язання, а саме, передати Комітенту нерухоме майно, придбане Комісіонером на виконання умов Договору комісії, а також передати всі права, оригінал відповідного договору купівлі-продажу та інші оокхменти щодо придбаного нерухомого майна. Аналогічна правова позиція відображена у рішенні Господарського суду Київської області від 21.01.2009 року у справі №21/113-08.

Відповідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України до кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі (п.5 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

В листі «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» від 01.04.2014 року Верховний Суд України зазначив, що такий спосіб захисту як примусове виконання обовязку в натурі застосовується в зобовязальних правовідносинах у випадках, коли особа зобовязана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обовязку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обовязку сплатити кошти за виконану роботу, надані послуги, передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу міни, дарування з обовязком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором.

При цьому, припинення терміну виконання зобовязання або терміну дії договору не означає звільнення боржника від виконання обовязку в натурі, тому підтримується думка про те, шо кредитор повинен мати право вимагати виконання обовязку в натурі впродовж того часу, коли існує зобовязання, а не лише впродовж строку виконання зобовязання або строку дії договору.

Таким чином, вимога позивача про зобовязання Дочірнього підприємства «Край Проперті» виконати умови Договору комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 року та передати Компанії «Артпрогруп ЛТД» за Актом приймання-передачі нежилий будинок-громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 21539,50 кв.м, реєстраційний номер майна 34696251, розташований за адресою: м. Київ, проспект Плошкова Академіка, буд. 13-Б, підлягає задоволенню.

З огляду на встановлені судом обставини щодо необхідності виконання відповідачем1 умов Договору комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 року та передачі Компанії «Артпрогруп ЛТД» за Актом приймання-передачі нежилий будинок-громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 21539,50 кв.м, реєстраційний номер майна 34696251, розташований за адресою: м. Київ, проспект Плошкова Академіка, буд. 13-Б, з огляду на умови п. 1.1. Договору комісії та фактичні обставини, згідно зі ст.1018 Цивільного кодексу України майно, підлягає задоволенню вимога озивача про визнання права власності на придбане за Договором комісії вищенаведене майно. Відповідний спосіб захисту відповідає ст. 16 Цивільного кодексу України та правовій позиції, відображеній в постанові Вищого господарського суду України від 03.12.2009 року у справі №2-22/1277-2009.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України.

Як визначено ч. 4 ст. 23 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи встановлено факт порушення умов п.п. 2.1.2, 2.1.13 Договору комісії, згідно з умовами Договору поруки №13-1 з від 13.01.2014 року та ст.ст. 543, 554 Цивільного кодексу України на підставі п. 7.4. Договору комісії підлягає задоволенню вимога про солідарне стягнення з відповідачів штрафу в розмірі 25% вартості майна, що складає 2 960 067,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини щодо відсутності підстав набуття відповідачем1 права власності на майно, реєстрація відповідного права власності за відповідачем1 є безпідставною і незаконною, порушує право власності позивача, тому позовні вимоги про скасування реєстраційного запису та визнання права власності, які є похідними і необхідні для захисту прав позивача та усунення негативних наслідків встановленої в ході розгляду спору протиправності дій відповідача1, підлягають задоволенню згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, що також відповідає правовій позиції відображеній в постанові Вищого господарського суду України від 03.12.2009 року у справі №2-22/1277-2009.

Також, враховуючи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 року (№21-41а16) у справі за позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, в разі якщо спірні правовідносини пов'язані із невиконанням цивільно-правової угоди, спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільної (господарської) юрисдикції.

У постанові від 17.02.2015 року у справі №21-551а14 Верховний Суд України висловив правову позицію, яка полягає у тому, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки особи та такі права підтверджуються чи оформленні відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачами не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору (з врахуванням доплати з зави про уточнення позовних вимог) в загальній сумі 179 204,02 грн. підлягають відшкодуванню відповідачами в повному обсязі.

Як передбачено п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, судові витрати, що складаються з 179204,02 грн судового збору підлягають відшкодуванню відповідачами по 89602,01 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Скасувати запис про право власності Дочірнього підприємства «Край Проперті» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, код 24365189) на нежилий будинок-громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б, реєстраційний номер майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №6259-П в книзі 91п-270 11.01.2005 року; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00.

3. Визнати за Компанією «Артпрогруп ЛТД» (юридична особа, що створена та діє у відповідності до законодавства Республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ 312330, дата реєстрації 24.09.2012 року, адреса вул. Строволу, 77, ОСОБА_4, квартира/офіс 204, ОСОБА_4, 2018, Нікосія, Кіпр) право власності на нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б, реєстраційний номер майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00.

4. Зобовязати Дочірнє підприємство «Край Проперті» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, код 24365189) виконати умови Договору комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 року та передати Компанії «Артпрогруп ЛТД» (юридична особа, що створена та діє у відповідності до законодавства Республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ 312330, дата реєстрації 24.09.2012 року, адреса вул. Строволу, 77, ОСОБА_4, квартира/офіс 204, ОСОБА_4, 2018, Нікосія, Кіпр) за Актом приймання-передачі нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 21539,50 кв.м., реєстраційний номер майна 34696251, розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, буд. 13-Б, реєстраційний номер майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Державному реєстрі Іпотек. Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00.

5. Стягнути солідарно з Дочірнього підприємства «Край Проперті» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, код 24365189) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Етик» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, 11, оф. 9, код 31481621) на корисисть Компанії «Артпрогруп ЛТД» (юридична особа, що створена та діє у відповідності до законодавства Республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ 312330, дата реєстрації 24.09.2012 року, адреса вул. Строволу, 77, ОСОБА_4, квартира/офіс 204, ОСОБА_4, 2018, Нікосія, Кіпр) 2 960 067,00 грн. штрафу.

6. Стягнути з Дочірнього підприємства «Край Проперті» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, код 24365189) на корисисть Компанії «Артпрогруп ЛТД» (юридична особа, що створена та діє у відповідності до законодавства Республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ 312330, дата реєстрації 24.09.2012 року, адреса вул. Строволу, 77, ОСОБА_4, квартира/офіс 204, ОСОБА_4, 2018, Нікосія, Кіпр) 89602,01 грн. витрат по сплаті судового збору.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Етик» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, 11, оф. 9, код 31481621) на корисисть Компанії «Артпрогруп ЛТД» (юридична особа, що створена та діє у відповідності до законодавства Республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ 312330, дата реєстрації 24.09.2012 року, адреса вул. Строволу, 77, ОСОБА_4, квартира/офіс 204, ОСОБА_4, 2018, Нікосія, Кіпр) 89602,01 грн. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщої апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик