ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" листопада 2017 р.Справа № 924/883/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою "Фірма спешл текстайл груп", с. Котляри, Харківської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек", м. Хмельницький

про стягнення 35 148,49 грн.

представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю від 12.09.2017р.

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 35148,49 грн., з яких 21742,73 грн. нарахувань індексу інфляції, 6047,71 грн. 3% річних, 7358,05 грн. пені.

Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду клопотання в якому просить справу розглядати без участі представника за наявними у справі матеріалами, в звязку із скрутним фінансовим становищем підприємства, оскільки позивач не має можливості направити у відрядження представника для участі у судове засідання.

Відповідач в відзиві на позов та його представник в судовому засіданні повідомив, що частково суми штрафних санкцій у формі пені за прострочення оплати на підставі договору №11-17 від 17.01.2017р., а також 3% річних та витрати від індексу інфляції сплачені в добровільному порядку в сумі 32397,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2059 від 18.10.2017р. В решті позову просить суд відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Між ТзОВ "Фірма спешл текстайл груп", с. Котляри, Харківської області (Продавець) та ТОВ "Компанія Укрінтек", м. Хмельницький (Покупець) було укладено договір №11-17 від 17.01.2017р, за умовами якого позивач зобов'язався поставляти на користь відповідача товар на умовах повної оплати його ціни у порядку та строки, погоджені сторонами.

Відповідно до п.1 договору, продавець зобовязується передати, а Покупець прийняти і оплатити товар на умовах викладених у даному договорі.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 даного договору, кількість, номенклатура товару вказується в специфікаціях до даного договору, які є невідємною частиною даного договору. Покупець зобовязаний надати Продавцю письмову заявку з вказаною необхідною кількістю.

Відповідно до п. 3.1 договору, поставка товару здійснюється видами транспорту, вказаними в специфікаціях.

Відповідно до специфікацій №69 від 17.03.2017р. сторонами погоджено поставку товару на суму 127011,93 грн. із відстрочкою оплати на 30 календарних днів, №74 від 20.03.2017р. на суму 453360 грн. із відстрочкою оплати на 30 календарних днів, №161 від 10.04.2017р. сторонами погоджено поставку товару на суму 34455 грн.

.

Згідно видаткових накладних №69 від 17.03.2017р. на суму 127011,93 грн., №74 від 20.03.2017р. на суму 453360,00 грн., №161 від 10.04.2017р. на суму 34455 грн. відповідач отримав товар на загальну суму 614826,93 грн., проте, оплату за отриманий товар провів частково 09.06.2017р. на суму 30000 грн.

В подальшому відповідач визнав наявність заборгованості за договором від 17.01.2017р. в сумі 550371,93 грн. та звернувся до позивача з листом №05/17-45 від 05.05.2017р. із пропозицією розстрочення оплати за отриманий товар в наступні терміни: з 16.05.2017р. по 26.05.2017р. в сумі 180000 грн., з 29.05.2017р. по 09.06.2017р. в сумі 200000 грн., з 12.06.2017р. по 20.06.2017р. в сумі 198 990 грн., проте запропоновані умови не виконав.

Заборгованість відповідача за отриманий товар складає 550371,93 грн.

В звязку з несплатою відповідачем коштів за отриману продукцію, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.09.2017р. по справі №924/667/17 провадження припинено на підставі п. 1.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, в звязку з добровільним погашенням відповідачем заборгованості в сумі 550371,93 грн.

Відповідно до п.7.2 договору №11-17 від 17.01.2017р., у випадку порушення більш чим на 10 календарних днів строку оплати товару, Покупець сплачує пеню в розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожний день прострочки, но не більше подвійної облікової ставки НБУ, в даному періоді.

У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог договору №11-17 від 17.01.2017р., позивач відповідно до ст. 625 Господарського процесуального кодексу України нарахував відповідачу 21742,73 грн. нарахувань інфляції за період з квітня 2017р. по серпень 2017р., 6047,71 грн. 3% річних за період з квітня 2017р. по серпень 2017р. та згідно п. 7.2 даного договору, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 7358,05 грн.

Оскільки, відповідач відповідно до вимоги договору не сплатив заборгованість, позивач звернувся з позовом до суду.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення 35148,49 грн. з яких 21742,73 грн. нарахування за встановленим індексом інфляції, 6047,71 грн. 3% річних, 7358,05 грн. пені.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18 (з подальшими змінами та доповненнями) розяснено, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Отже, преюдиціальні обставини щодо укладання договору від 17.01.2017 року № 11-17 його виконання та оплати встановлені судом при розгляді справи № 924/667/17.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно між ТзОВ "Фірма спешл текстайл груп", с. Котляри, Харківської області (Продавець) та ТОВ "Компанія Укрінтек", м. Хмельницький (Покупець) було укладено договір №11-17 від 17.01.2017р, за умовами якого позивач зобов'язався поставляти на користь відповідача товар на умовах повної оплати його ціни у порядку та строки, погоджені сторонами.

У звязку з тим, що відповідач оплату отриманих товарів провів з порушенням строків умов договору, відповідно до ухвали господарського суду Хмельницької області від 05.09.2017р. провадження у справі припинено, в звязку з відсутністю спору.

Зазначена сума боргу відповідачем сплачена відповідно до платіжних доручень №1727 від 31.08.2017р. на суму 125630,00 грн., №1769 від 05.09.2017р. на суму 1383,01 грн., №1726 від 31.08.2017р. на суму 423360,00 грн.

При цьому, судом враховано, що зобовязання з оплати отриманого товару відповідачем було виконане з тривалим терміном прострочення, як слідує із позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача відповідно до ст. 625 Господарського процесуального кодексу України 3% річних в розмірі 6047,71 грн. та інфляційні втрати в розмірі 21742,73 грн. за період з квітня 2017р. по серпень 2017р. та 7358,05 грн. пені відповідно до п. 7.2 даного договору.

Відповідно до п.7.2 договору №11-17 від 17.01.2017р., у випадку порушення більш чим на 10 календарних днів строку оплати товару, Покупець сплачує пеню в розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожний день прострочки, но не більше подвійної облікової ставки НБУ, в даному періоді.

Зазначені нарахування позивачем проведені правомірно і підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 постанови Пленуму ВГС України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, нараховано 6047,71 грн. 3% річних за період з квітня 2017р. по серпень 2017р.

Проаналізувавши поданий позивачем розрахунок 3% річних судом встановлено правомірність нарахування 3% річних в розмірі 6047,71 грн.

Також позивачем нараховано відповідачу інфляційні витрати в сумі 21742,73 грн., за період з квітня 2017р. по серпень 2017р.

Позов в частині стягнення з відповідача нарахувань індексу інфляції, суд вважає за необхідне задовольнити частково на суму 18982,33 грн., у зв`язку з проведеною судом перевіркою правильності нарахувань індексу інфляції. В позові, в частині стягнення з відповідача нарахувань індексу інфляції на суму 2759,67 грн., суд вважає за необхідне відмовити.

Після подання позову відповідач перерахував позивачу частково суми штрафних санкцій у формі пені за прострочення оплати на підставі договору №11-17 від 17.01.2017р., а також 3% річних та витрати від індексу інфляції в сумі 32397,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2059 від 18.10.2017р.

На підставі викладеного, провадження у справі в частині стягнення 6047,71 грн. 3% річних, 7358,05 грн. пені та 21742,73 грн. нарахувань індексу інфляції належить припинити.

Суд звертає увагу на те, що згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України „Про судовий збір у разі припинення провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі викладеного, в решті позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 32, 33, 35, 49, п.1.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В позові, в частині стягнення 2759,67 грн. індексу інфляції відмовити.

Провадження у справі в частині стягнення 6047,71 грн. 3% річних, 7358,05 грн. пені та 21742,73 грн. інфляційних витрат припинити.

Повний текст рішення складено 06.11.2017р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (с. Котляри, Харківської обл., вул. Озерна,9)(прост.)

3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Трудова,9)