ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Справа № 917/99/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКондратової І.Д. (доповідач),
суддіНєсвєтової Н.М.,
суддіСтратієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Насінневеве"
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 року
за скаргоюПриватного акціонерного товариства "Насінневеве"
надії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області
у справі№ 917/99/16 Господарського суду Полтавської області
за позовомПриватного акціонерного товариства "Насінневеве"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод"
простягнення 6 245 233,58 грн,
ВСТАНОВИВ:

05.05.2017 року Приватне акціонерне товариство "Насінневеве" (надалі - ПрАТ "Насінневеве", стягувач) звернулось до Господарського суду Полтавської області в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) зі скаргою, в якій просило:

1) визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоконова О.В. про передачу виконавчого провадження від 11.04.2017;

2) визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. про прийняття виконавчого провадження від 18.04.2017;

3) визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. про приєднання виконавчого провадження від 18.04.2017 року.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Скаржник вважає, що оскільки майно боржника знаходиться за адресою: вул. Червоногвардійська, буд. 45-а, м. Лозова, Харківська обл., і на цю території поширюється компетенція Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в такому випадку були відсутні законні підстави для передачі виконавчого провадження до іншого органу державної виконавчої служби.

Окрім того, заявник зауважує, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.04.2017 року державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зобов'язано вчинити дії, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", щодо примусового виконання рішення у справі.

Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області проти скарги заперечувало, посилаючись на те, що у провадженні його відділу примусового виконання рішень перебуває зведене виконавче провадження ЗВП 51806270, де перше виконавче провадження було відкрито 20.07.2016 року, тому відповідно до ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", п. 14 розд. ІІІ Інструкції всі виконавчі провадження щодо виконання рішення про стягнення коштів з боржника, що відкриті пізніше, мають бути передані державному виконавцю, у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.05.2017 року у справі № 917/99/16 (суддя Тимощенко О.М.) скаргу задоволено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 року (колегія суддів у складі: головуючого судді Гребенюк Н.В., суддів: Медуниця О.Є., Істоміної О.А.) ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.05.2017 року скасовано, у задоволенні скарги відмовлено.

ПрАТ "Насінневе", не погоджуючись з прийнятими у справі постановою апеляційної інстанції, звернулося до Вищого господарського суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", абз. 3 п. 7 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень (надалі - Інструкції), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5), ч. 2 ст. 19 Конституції України, просило їх скасувати та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що 28.12.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за заявою стягувача було винесено постанову № 53215495 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 917/99/16 від 09.11.2016 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" (надалі - боржник) на користь ПрАТ "Насінневеве" 5 244 890,77 грн основного боргу, 708 723,25 грн пені, 83 164,18 грн. 3% річних, 208 455,38 грн інфляційних, 93 678,50 грн витрат по сплаті судового збору.

10.04.2017 року директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Поліщуком Д.В. винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 53215495 з Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області до Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

11.04.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоконовим О.В. на виконання вищевказаної постанови директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.04.2017 було винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 53215495 з виконання наказу № 917/99/16 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у строк до 11.04.2017.

18.04.2017 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 53215495 з примусового виконання наказу № 917/99/16, а також постанову про приєднання виконавчого провадження № 53215495 з примусового виконання наказу №917/99/16 до зведеного виконавчого провадження №51806270, яке веде Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, керуючись ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна; право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу, дійшов висновку, що виконавче провадження з виконання наказу № 917/99/16 підвідомче Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, тобто, за місцезнаходженням майна боржника.

Скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду та відмовляючи в задоволенні скарги на дії органів державної виконавчої служби, апеляційний господарський суд правильно виходив з того, що дії органів державної виконавчої служби щодо передачі виконавчого провадження № 53215495 з виконання наказу № 917/99/16 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, тобто, органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені у ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", п. 14 розд. III, абзацом третім п. 7 роз. V Інструкції.

Посилання скаржника та суду першої інстанції на норму ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" в обґрунтування висновку про протиправність дій органів державної виконавчої служби про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби є помилковим, оскільки норма ст. 24 Закону регулює загальний порядок визначення місця виконання рішення, коли державним виконавцем здійснюється одне рішення про стягнення коштів з боржника. Водночас, особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника врегульовані у ст. 30 Закону, яка пряма передбачає, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

З огляду на викладене, Вищий господарський суд України вважає, що висновок попередньої судової інстанції про відсутність правових підстав для задоволення скарги боржника є законним, обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, а доводи касаційної скарги його не спростовують. Тому постанова суду апеляційної інстанції залишається без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на ПрАТ "Насінневеве".

Керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, ст.ст. 11110, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Насінневеве" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 року у справі № 917/99/16 - без змін.

Головуючий суддяКондратова І.Д.
СуддяНєсвєтова Н.М.
СуддяСтратієнко Л.В.