ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Справа № 914/1273/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

О.С. Скрипчук,

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.

та представників сторін:

позивача - Сачали О.В. (довіреність вих.№32-вих-2424 від 11.05.2017),

відповідача- не з'явився (належно повідомлений),

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 б/н від 12.08.2017 (вх. № 01-05/4028/17 від 22.08.2017)

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2017

у справі № 914/1273/17

за позовом: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Львів

про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1 у м. Львові

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради (далі - Залізнична РА) звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до ФОП ОСОБА_3 про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно з пунктом 3 додатку 3-В ухвали Львівської міської ради №1216 від 10.11.2016 «Про внесення змін до ухвали міської ради №4527 від 23.04.2015 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» тимчасову споруду ФОП ОСОБА_3, розташовану на АДРЕСА_2 вилучено із Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, у зв'язку із порушенням вимог рішення виконкому Львівської міської ради №1768 від 20.10.2010 «Про заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)». Листом вих. №32-вих-5729 від 02.12.2016 позивач повідомив відповідача про необхідність демонтувати його тимчасову споруду на АДРЕСА_1 у зв'язку із її виключенням із Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові. Однак, згідно з актом від 05.01.2017 при обстеженні комісією Залізничної РА та КП «Адміністративно-технічне управління» встановлено, що тимчасова споруда відповідачем не демонтована. Розпорядженням голови Залізничної РА №15 від 11.01.2017 рекомендовано відповідачу в термін до 11.02.2017 демонтувати самочинно встановлену тимчасову споруду на АДРЕСА_1, однак у встановлений термін відповідач її не демонтував, що підтверджено актом від 13.02.2017. Посилаючись на ст. 73 ЗУ "Про місцеве саморядування в України", позивач вказує, що тимчасова споруда підлягає демонтажу та просив задоволити позов.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.07.2017 у справі № 914/1273/17 (суддя О. Запотічняк) позов задоволено. Зобов'язано ФОП ОСОБА_3 демонтувати тимчасову споруду, встановлену за адресою : м. Львів, АДРЕСА_1. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1 600,00грн судового збору.

Рішення суду мотивоване ст. 28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011, Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженим ухвалою Львівської міської ради №4526 від 23.04.2015.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала Львівської міської ради від 10.11.2016 №1216, якою тимчасову споруду відповідача виключено з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та розпорядження голови Залізничної РА №15 про демонтаж вказаної споруди є чинними, доказів їх оскарження чи скасування сторони не подали. Суд також вказав, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження правомірності розміщення ним спірної тимчасової споруди, зокрема, не подав ні паспорту прив'язки, ні договору оренди земельної ділянки, на якій вона розташована, та дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, вважає рішення незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідач посилається на Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Львові, затверджений ухвалою Львівської міської ради №4526 від 23.04.2015, який містить вичерпний перелік підстав для демонтажу тимчасової споруди (анулювання паспорта прив'язки, закінчення строку дії його дії, самовільне встановлення тимчасової споруди, закінчення терміну дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою чи договору оренди земельної ділянки), та зазначає, що у позовній заяві та в оскаржуваному рішенні не вказано, який саме пункт Порядку порушив відповідач, який би був підставою для здійснення демонтажу. Вважає акт від 05.01.2017 неналежним доказом, складеним з порушенням п. 7.3 Порядку, оскільки такий акт складається при виявленні самовільно встановленої споруди, а не після прийняття рішення про її демонтаж. Крім того, зазначає, що акт обстеження підписується представниками районної адміністрації та КП «Адміністративно-технічне управління» та власником споруди, однак з вказаного акту неможливо встановити, чи брали участь в комісії представники КП «Адміністративно-технічне управління», а також відсутні відомості про відмову від підпису відповідача як власника споруди.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує доводи апелянта, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін та вказує, що паспорт прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, виданий відповідачу, був дійсний до 30.12.2016 і його дія не продовжена, тому вважає доводи скаржника необгрунтованими.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 у справі № 914/1273/17 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи на 10.10.2017.

Ухвалою від 10.10.2017 розгляд справи відкладено на 24.10.2017.

У судове засідання 24.10.2017 скаржник не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням за межами м. Львова.

Представник позивача заперечив доводи скаржника з підстав, викладених у відзиві, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення. Проти клопотання скаржника заперечив з тих підстав, що це повторна неявка представника відповідача в судове засідання апеляційного суду, яка, на думку позивача, спрямована на затягування розгляду справи.

Розглянувши клопотання скаржника, апеляційний суд його відхиляє та вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами, оскільки відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, проте повторно не з'явився в судове засідання. Крім того, апеляційний суд не визнавав обов'язковою явку представників сторін в судове засідання і нез'явлення представника скаржника в судове засідання апеляційного суду не унеможливлює розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Ухвалою Львівської міської ради 14 сесії 6-го скликання від 20.03.2014 №3190 затверджено Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексну схему розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові.

Відповідно до додатку №2 до вказаної ухвали до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Залізничному районі м.Львова під №94 включено тимчасову споруду площею 22 кв.м, розташовану на АДРЕСА_1 яка належить ФОП ОСОБА_3, та є предметом даного спору.

Згідно з додатком №2Р-3 до ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015 №4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова» тимчасову споруду, розташовану на АДРЕСА_1 яка належить ФОП ОСОБА_3, також було включено під №204 до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд.

04.12.2015 Управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради ФОП ОСОБА_3 був виданий паспорт прив'язки тимчасової споруди, розташованої на АДРЕСА_1, для провадження підприємницької діяльності, який дійсний до 30.12.2016.

Ухвалою Львівської міської ради 5-тої сесії 7-го скликання від 10.11.2016 №1216 «Про внесеня змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова» вилучено з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові тимчасову споруду площею 22 кв.м, розташовану на АДРЕСА_1 яка належить ФОП ОСОБА_3, у зв'язку із порушенням вимог рішення виконавчого комітету №1768 від 20.10.2010 (а.с. 48-49).

Листом вих.№32-вих-5729 від 02.12.2016 позивач повідомив відповідача про те, що його тимчасову споруду на АДРЕСА_1 вилучено з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові у зв'язку з порушенням вимог рішення виконкому від 20.10.2010 «Про заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)» та вказано про необхідність до 02.01.2017 демонтувати тимчасову споруду. Це повідомлення відповідач отримав 06.12.2016, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15, а.с. 15 на звороті).

Згідно з актом обстеження від 05.01.2017, складеним комісією у складі працівників Залізничної РА та КП «Адміністративно-технічне управління», тимчасова споруда ФОП ОСОБА_3, яка розташована на АДРЕСА_1, не демонтована у добровільному порядку (а.с. 16).

Розпорядженням голови Залізничної РА №15 від 11.01.2017 «Про демонтаж тимчасової споруди, встановленої на АДРЕСА_1 рекомендовано ФОП ОСОБА_3 демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду у термін до 11.02.2017 (а.с. 17).

Вказане розпорядження надіслано відповідачу разом із супровідним листом вих. №32-вих-46 від 13.01.2017 та отримано ним 17.01.2017, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 18).

Комісією у складі працівників Залізничної РА та КП «Адміністративно-технічне управління» повторно проведено 13.02.2017 обстеження по АДРЕСА_1 та встановлено, що тимчасова споруда ФОП ОСОБА_3 не демонтована у добровільному порядку, про що складено акт від 13.02.2017 ( а.с.19).

Дослідивши всі обставини справи, доводи апелянта, заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно з Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за N 1330/2006, підставою для розміщення тимчасової споруди визначено паспорт прив'язки тимчасової споруди, який оформлюється органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Строк дії паспорта прив'язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень ( пункти 2.1, 2.7,2.17 Порядку).

Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки, відхилення від паспорта прив'язки тимчасової споруди не допускається (п.2.20, 2.21 Порядку).

Відповідно до п.2.30 Порядку у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу.

Розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється (п.2.31 Порядку).

Ухвалою Львівської міської ради 21-ї сесії 6-го скликання № 4526 від 23.04.2015 затверджено Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексну схему розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові (далі - Положення).

Відповідно до п.1.3 вказаного Положення самовільно встановлена тимчасова споруда (ТС ) - це ТС, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту прив'язки ТС.

Пунктом 7.1 Положення передбачено, що самовільно встановлені ТС підлягають демонтажу.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв'язку із порушенням відповідачем рішення виконавчого комітету №1768 від 20.10.2010 «Про заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)» його тимчасову споруду, розташовану на АДРЕСА_1 вилучено з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові ухвалою Львівської міської ради від 10.11.2016 №1216.

Доказів її оскарження чи скасування суду не надано.

Позивач повідомляв відповідача про вказану вище ухвалу та вилучення його тимчасової споруди на АДРЕСА_1 з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, та вимагав до 02.01.2017 демонтувати тимчасову споруду, проте відповідач не демонтував ТС, що підтверджено актом обстеження від 05.01.2017.

11.01.2017 головою Залізничної РА було видане розпорядження №15 про демонтаж тимчасової споруди, встановленої на АДРЕСА_1, у термін до 11.02.2017, яке було надіслане відповідачу та отримане ним, однак і це розпорядження не виконане відповідачем, підтвердженням чого є акт обстеження від 13.02.2017. З матеріалів справи вбачається, що назване розпорядження №15 від 11.01.2017 не оскаржене і не скасоване.

Поряд з тим, 30.12.2016 втратив чинність паспорт прив'язки тимчасової споруди, розташованої на АДРЕСА_1, виданий відповідачу для провадження підприємницької діяльності у цій ТС.

Оскільки ухвала Львівської міської ради від 10.11.2016 №1216, якою ТС відповідача вилучена з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, та розпорядження голови Залізничної РА №15 від 11.01.2017 про демонтаж ТС відповідача є чинними, то в силу ст. 144 Конституції України та ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вони є обов'язковими до виконання.

Проте, жодних доказів, які б підтверджували здійснення демонтажу тимчасової споруди, відповідач суду не подав. Відтак не можуть братися до уваги його посилання на те, що акт обстеження від 05.01.2017 є неналежним доказом у справі, оскільки викладені в цьому акті обставини щодо того, що ТС не демонтована, не спростовані відповідачем, як і не спростовані такі ж обставини, викладені в акті від 13.02.2017.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані доводи скаржника та вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для демонтажу ТС відповідача на АДРЕСА_1 у м. Львові та для задоволення позову правомірними і обгрунтованими.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено та не подано доказів наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 91, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.07.2017 у справі № 914/1273/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 27.10.2017

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя О.С. Скрипчук