ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2017 р. Справа № 922/4269/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Медуниця О.Є.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 дов. № 261/16 від 27.12.2016,

відповідача ОСОБА_2 дов. № 40-3273/138 від 08.08.2016,

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області: ОСОБА_3 дов. № 117 від 29.12.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3052 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі № 922/4269/14, винесену за результатами розгляду скарги Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

за позовом Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

про стягнення 3 139 020,11 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.09.2017р. по справі №922/4269/14 (суддя Сальнікова Г.І.) припинено провадження по розгляду скарги в частині визнання недійсної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 ВП №45709825 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору у розмірі 62780,41 грн. В решті задоволення скарги - відмовлено.

ДК "ОСОБА_2 України" НАК "Нафтогаз України" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 26.09.2017р. та визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, які полягають у винесенні постанови ВП №45709825 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 28.10.2014 у справі №922/4269/14; визнати недійсною постанову ВП №45709825 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 28.10.2014 у справі №922/4269/14; зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі; витрати зі сплати судового збору покласти на боржника.

В доповненні до апеляційної скарги заявник посилається на те, що господарський суд Харківської області прийшов до необґрунтованого висновку, що з вищезазначеної постанови вбачається, що сума судового збору в розмірі 62 780,41 за наказом суду від 28.10.14 №922/4269/14 підлягає стягненню, так як державний виконавець позбавлений можливості в примусовому порядку стягнути судовий збір в межах зупиненого виконавчого провадження.

КП "Харківські теплові мережі" у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні проти апеляційної скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року у справі № 922/4269/14 позовні вимоги публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено в повному обсязі та стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 2 085 386,57 грн. 3% річних, 1 053 633,54 грн. інфляційних втрат та 62 780,41 грн. судового збору.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Харківської області видано відповідний наказ від 28.10.2014, який направлено стягувачу.

03 грудня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45709825.

14 липня 2017 року головним державним виконавцем Панюковою О.О. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/4269/14, виданого 28 жовтня 2014 року, на підставі включення комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

23 серпня 2017 року головним державним виконавцем Панюковою О.О. було винесено постанову про виправлення помилки в постанові про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/4269/14, виданого 28 жовтня 2014 року, відповідно до якої викладено пункт 1 вказаної постанови у наступній редакції: зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/4269/14, виданого 28 жовтня 2014 року, про: стягнути з КП "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) на користь ПАТ НАК "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 3% річних розмірі 2085386,57 грн., інфляційні втрати у розмірі 1053633,54 грн. та 62780,41 грн. судового збору, у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду, до закінчення терміну дії зазначених обставин.

31 липня 2017 року на адресу господарського суду Харківської області від публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" надійшла скарга на дії органу Державної виконавчої служби (вх. № 175 від 31.07.2017), відповідно до якої скаржник просить визнати незаконним дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, які полягають у винесенні постанови ВП №45709825 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.17 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 28.10.2014 у справі №922/4269/14; визнати недійсною постанову ВП №45709825 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 28.10.2014 у справі №922/4269/14; зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі.

В обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на необґрунтованість, незаконність та безпідставність постанови від 14 липня 2017 року, вважає її такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства та порушує права стягувача, оскільки предметом стягнення в межах виконавчого провадження № 45709825 є не тільки інфляційні нарахування та 3% річних, а й 62780,41 грн. судового збору.

Судом першої інстанції з огляду на приписи п. 10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" та включення Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" було відмовлено в задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дії по зупиненню вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 45709825 в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних. В частині визнання недійсної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 45709825 від 14 липня 2017 року в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору у розмірі 62780,41 грн. провадження було припинено, оскільки постановою головного державного виконавця від 23 серпня 2017 року було виправлено помилку в постанові від 14 липня 2017 року ВП № 45709825, та виключено суму судового збору з розміру заборгованості стягнення якої було зупинено в порядку п. 10 ч.1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись з вказаною позицією суду першої інстанції позивач в обґрунтуванні апеляційної скарги вказує на незаконність застосування державним виконавцем п. 10 ч.1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження", оскільки в межах справи № 922/4269/14 на користь Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" було стягнуто не основну суму заборгованості за договором поставки природного газу, а наслідки неналежного виконання зобовязання у вигляді інфляційних втрат та 3 % річних. Окрім цього апелянт вказує на неправомірність врахування судом постанови головного державного виконавця від 23 серпня 2017 року, якою було виправлено помилку в постанові від 14 липня 2017 року ВП № 45709825, оскільки відповідні дії не відповідають обсягу прав державного виконавця, передбаченого статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року у справі № 922/4269/14 позовні вимоги публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено в повному обсязі та стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 2 085 386,57 грн. 3% річних, 1 053 633,54 грн. інфляційних втрат та 62 780,41 грн. судового збору.

Згідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

На виконання вказаного рішення суду 14 жовтня 2014 року по справі № 922/4269/14 господарським судом Харківської області 28 жовтня 2014 року видано відповідний наказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

03 грудня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45709825.

14 липня 2017 року головним державним виконавцем Панюковою О.О. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/4269/14, виданого 28 жовтня 2014 року, на підставі включення комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Аналізуючи правомірність прийняття державним виконавцем 14 липня 2017 року постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/4269/14 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "ОСОБА_2 України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду (ч. 4 ст. 34 вказаного Закону).

Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (абз. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії").

Відповідно до переліку суб'єктів господарювання, які включаються до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та Житлово-комунального господарства України від 16 червня 2017 року № 152 "Про включення до Реєстру Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" () віднесено до вказаного переліку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року та наказу суду від 28 жовтня 2014 року на примусове виконання даного рішення, стягувачем за даним наказом є - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"; боржником є - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі"; заборгованість, яка була предметом розгляду справи № 922/4269/14 та стягнута за рішенням суду (інфляційні нарахування та 3% річних за період з березня 2011 року по липень 2012 року).

Тобто, інфляційні нарахування та 3% річних нараховані на заборгованість, яка виникла до 01 липня 2016 року.

З огляду на те, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" внесено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а інфляційні нарахування та 3% річних, нараховані на заборгованість, яка виникла до 01 липня 2016 року, державним виконавцем було правомірно зупинено вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП № 45709825 в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, на підставі п. 10 ч.1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження". У звязку з цим оскаржувана ухвала в даній частині є правомірною.

Одночасно погоджується колегія суддів з висновком суду про необхідність припинення провадження по розгляду скарги в частині визнання недійсної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 45709825 від 14 липня 2017 року щодо зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору у розмірі 62780,41 грн.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 14 липня 2017 року, державним виконавцем було в цілому зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 922/4269/14 від 28 жовтня 2014 року за яким предметом стягнення є не тільки інфляційні нарахування та 3% річних, а й 62780,41 грн. судового збору.

Однак, за вимогами ч. 4 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження" вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу зупиняється лише в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ).

Тобто, даною статтею наведено вичерпний перелік вимог, в якій саме частині має бути зупинено виконавче провадження, судовий збір же не віднесено до даного кола, й, відповідно, зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору на підставі ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження" є незаконним, а скарга стягувача в даній частині (зупинення виконавчих дій в частині стягнення судового збору) є обґрунтованою.

В той же час постановою головного державного виконавця від 23 серпня 2017 року про виправлення помилки, державним виконавцем викладено пункт 1 резолютивної частини постанови від 14 липня 2017 року ВП № 45709825 про зупинення вчинення дій викладено в новій редакції, та зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/4269/14 від 28 жовтня 2014 року в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, тобто держаним виконавцем було усунено помилку щодо зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору.

Згідно з п. 9.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п. 1.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки державним виконавцем після прийняття скарги Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" до провадження шляхом прийняття постанови від 23 серпня 2017 року фактично було усунено помилку щодо зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про припинення провадження в частині розгляду скарги про визнання недійсної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 45709825 від 14 липня 2017 року щодо стягнення судового збору у розмірі 62780,41 грн.

Доводи апелянта з приводу незаконності застосування державним виконавцем п. 10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки предметом стягнення у справі № 922/4269/14 виступає не основна сума заборгованості за договором поставки природного газу, а наслідки неналежного виконання зобовязання у вигляді інфляційних втрат та 3 % річних, є безпідставними, адже зміст даної норми прямо передбачає необхідність зупинення провадження у частині стягнення суми інфляційних нарахувань та 3 % річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року.

Не погоджується колегія суддів з доводами апелянта стосовно неможливості врахування постанови головного державного виконавця від 23 серпня 2017 року, якою було виправлено помилку в постанові від 14 липня 2017 року ВП № 45709825, оскільки вказана постанова є чинною, у судовому порядку не визнавалась недійсною, а відтак, створює для сторін відповідні правові наслідки.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 26 вересня 2017 року у справі № 922/4269/14 винесена при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні, в звязку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 ГПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі № 922/4269/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі № 922/4269/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Медуниця О.Є.