ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Справа № 15/167-б
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.,
суддів:Катеринчук Л.Й., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Меридіан"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 29.08.2017
у справі№ 15/167-б господарського суду м. Києва
за заявою про перегляд за нововиявленими обставинамиПублічного акціонерного товариства "СПК Меридіан" в особі ліквідатора Рєзнікова В.І. ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014
та за заявою до проЛіквідатора Публічного акціонерного товариства "СПК Меридіан" Шаргала Романа Вікторовича Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Меридіан" визнання недійсним договору від 30.09.2009 (зареєстрований в реєстрі за № 2599) та витребування майна боржника в межах справи №15/167-б
про банкрутствоПублічного акціонерного товариства "СПК Меридіан"

в судовому засіданні взяли участь представники :

ТОВ "СК Меридіан"Молявко О.М., Балєва М.П., Чепусов Ю.А.
ПАТ "Укргазбанк"Слєсаренко Я.В., Різник О.Ю.
Генеральної прокуратури УкраїниКлюге Л.М.
Ліквідатор ПАТ "СПК Меридіан" ТОВ "СПК БВ Космос"Рєзніков В.І. Чепусов Ю.А.

В С Т А Н О В И В :

Постановою господарського суду міста Києва від 14.11.2013 Публічне акціонерне товариство "СПК Меридіан" визнано банкрутом, введено процедуру ліквідації, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шаргала Р.В.

Ліквідатор ПАТ "СПК Меридіан" звернувся до господарського суду з заявою про визнання недійсним правочину, укладеного між ВАТ "СПК Меридіан" та ТОВ "СК Меридіан", посвідченого 30.09.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В., зареєстрованим в реєстрі за №2599, на підставі якого було відчужено належне на праві власності ПАТ "СПК Меридіан" нежилі будівлі тепличного господарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.07.2014 у задоволенні заяви ліквідатора ПАТ "СПК Меридіан" Шаргала Р.В. про визнання недійсним договору та витребування майна боржника у межах справи №15/167-б про банкрутство ПАТ "СПК Меридіан" відмовлено повністю.

У травні 2017 року ліквідатор ПАТ "СПК Меридіан" Рєзніков В.І. звернувся до господарського суду з заявою про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014 за нововиявленими обставинами, в якій просив суд скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 30.07.2014, визнати недійсним договір про внесення вкладу до статутного капіталу ТОВ "СК Меридіан", посвідчений 30.09.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В., зареєстрованим в реєстрі за №2599.

В якості нововиявлених обставин, заявник зазначав винесення 26.04.2017 Вищим господарським судом України постанови у справі №17/272, яким скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2014, на яку посилався суд при винесенні ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.06.2017 (суддя Пасько М.В.) задоволено заяву ліквідатора ПАТ "СПК Меридіан" Рєзнікова В.І. про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014 за нововиявленими обставинами, ухвалу господарського суду м. Києва від 30.07.2014 про відмову у задоволенні заяви ліквідатора ПАТ "СПК Меридіан" про визнання недійсним договору від 30.09.2009 (зареєстрованого в реєстрі 2599) та витребування майна в межах справи №15/167-б скасовано; визнано недійсним договір, укладений між ВАТ "СПК Меридіан" та ТОВ "СК Меридіан", який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Юрченко В.В. 30.09.2009 та зареєстрований в реєстрі за № 2599.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 (колегія суддів: Остапенко О.М., Ткаченко Б.О., Пантелієнко В.О.) ухвалу господарського суду м. Києва від 14.06.2017 залишено без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що нововиявленою обставиною є факт скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі №17/272, оскільки встановлені в ній обставини стали підставою для винесення господарським судом м. Києва ухвали від 30.07.2014 у цій справі про відмову у задоволенні заяви про визнання недійсним договору від 30.09.2009.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що встановлені у постанові Вищого господарського суду України від 26.04.2017 обставини існування арешту відносно майна в період з 2006 по 2014 рік, і як наслідок укладення спірного договору з порушенням вимог законодавства існували до моменту прийняття вказаного рішення, проте не були відомі ліквідатору банкрута у зв'язку з відсутністю встановленого судового рішення, яким скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі №17/272.

ТОВ "СК Меридіан" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 та ухвалу господарського суду м. Києва від 14.06.2017 скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву ліквідатора ПАТ "СПК Меридіан" Рєзнікова В.І. про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, ухвалу господарського суду м. Києва від 30.07.2014 про відмову у задоволенні заяви ліквідатора ПАТ "СПК Меридіан" про визнання недійсним договору від 30.09.2009 (зареєстрований в реєстрі №2599) - без змін.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст. 112 ГПК України. Заявником зазначено, що факт скасування судового рішення, яке було чинним на момент вирішення спору та якому судом надана оцінка як одному з доказів при вирішення спору, не свідчить про те, що це потягло ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення у справі.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Судами зазначено, що як на нововиявлену обставину ліквідатор посилається на скасування постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2017 у справі №17/372 постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2014, встановленими в якій обставинами господарський суд м. Києва мотивував своє рішення від 30.07.2014.

Так, судами зазначено, що при зверненні з заявою про визнання недійсним договору №2 про внесення до статутного капіталу ТОВ "СК Меридіан" від 30.09.2009, зареєстрованого в реєстрі №2599, ліквідатор ПАТ "СПК Меридіан" Шаргало Р.В., як на підставу для визнання спірного договору недійсним, послався на наявність заборони на відчуження нерухомого майна ВАТ "СПК Меридіан", яка встановлена ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29.09.2006 у справі № 2-2957/1/06.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у задоволенні заяви ліквідатора ПАТ "СПК Меридіан" арбітражного керуючого Шаргала Р.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.09.2009 (зареєстрованого в реєстрі №2599), господарський суд м. Києва виходив з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29.09.2006 у справі № 2957/1-2006 за позовом ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до ОСОБА_15 та ВАТ "СПК Меридіан" про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна вжито заходи забезпечення позову, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ВАТ "СПК Меридіан" та заборонено посадовим особам ВАТ "СПК Меридіан" провадити будь-які дії щодо укладання угод стосовно відчуження цілісного майнового комплексу товариства.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.11.2006 позов у цивільній справі № 2-2957/1/06 було залишено без розгляду та скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою від 29.09.2006.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21.03.2007 апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 16.11.2006 разом із справою направлено за підсудністю до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2007 у справі № 2-2957/1/06 ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 16.11.2006 скасовано, а матеріали справи № 2-2957/1/06 направлено до господарського суду міста Києва для вирішення справи по суті.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.07.2007 справу № 2-2957/1/06 прийнято до провадження та присвоєно їй № 17/272.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2007 у справі № 17/272 позов залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

У лютому 2014 року ліквідатор ПАТ "СПК Меридіан" звернувся до господарського суду міста Києва із заявою, в якій просив скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29.09.2006 у справі №2-2957/1/06 .

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.03.2014 у справі № 17/272 заяву ліквідатора про скасування заходів забезпечення позову задоволено, заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29.09.2006 у справі № 2-2957/1/06, скасовано.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 ухвалу господарського суду міста Києва від 11.03.2014 у справі № 17/272 скасовано, у задоволенні заяви ВАТ "СПК Меридіан" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29.09.2006 у справі № 2-2957/1/06 відмовлено.

Так, постановою суду апеляційної інстанції встановлено, що на час винесення місцевим господарським судом ухвали від 11.03.2014 у справі № 17/272 заходи забезпечення позову вже не діяли, про що було внесено відповідний реєстраційний запис у встановленому законодавством порядку і строки.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2017 у справі №17/272 постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 скасовано, залишено в силі ухвалу господарського суду м. Києва від 11.03.2014 у справі №17/272.

Посилаючись на те, що факт скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі №17/272 є нововиявленою обставиною, оскільки лише встановлені в ній обставини стали підставою для винесення господарським судом м. Києва ухвали від 30.07.2014, суди першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольнив заяву ліквідатора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014.

Колегія суддів вважає висновки судів, що скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі №17/272 є нововиявленою обставиною і є підставою для скасування ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014, необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно приписів частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

У статті 6 Конвенції визначено процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" від 3 грудня 2003 року Суд висловив таку правову позицію. Принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі. Повноваження вищих судів щодо перегляду судових рішень мають використовуватись задля виправлення судових помилок. Перегляд же рішень у порядку нагляду не може розглядатись як замаскована апеляційна інстанція, а сама наявність двох точок зору на предмет спору ще не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу можливе лише за виняткових обставин.

У рішенні у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року зазначається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Приписами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, вирішуючи правову колізію, яка наявна у спорі, колегія суддів повинна спиратися не тільки на юридичні обґрунтування у конкретних справах, а перш за все на базовий правовий принцип правової визначеності, та прийняти таке рішення, яке буде найбільш очевидним та передбачуваним для учасників цивільного обороту в Україні.

Згідно п.4 ч.1 ст.112 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововияленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення цього рішення, що підлягає перегляду.

За висновками судів першої та апеляційної інстанцій прийняття Вищим господарським судом України постанови у справі №17/272 від 26.04.2017 є підставою для скасування ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014, оскільки обставини, покладені в основу цієї ухвали втратили силу.

Як вбачається зі змісту ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору, суд виходив з відсутності на час його укладення встановленої заборони на відчуження ПАТ "СПК Меридіан" нерухомого майна -нежилих будівель тепличного господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи своє рішення, суд враховував наявність запису про скасування заходів забезпечення позову, внесених до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, факт нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна ВАТ "СПК Меридіан", які були укладені до 30.09.2009.

Таким чином, висновок суду першої інстанції при винесенні ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014 ґрунтувався на відсутності правових підстав для задоволення заяви ліквідатора ПАТ "СК Меридіан" про визнання спірного правочину недійсним, з посиланням на відсутність фактичних даних, що документально підтверджували б обставини укладення спірного правочину під час дії заборони на відчуження нерухомого майна ВАТ "СПК Меридіан". Зазначені обставини підтверджувалися не лише постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі №17/272.

Крім того, наслідком скасування постанови Київського апеляційного господарського суду у справі №17/272 від 19.06.2014, стало залишення в силі ухвали господарського суду м. Києва від 11.03.2014 (про скасування заходів забезпечення позову у справі №17/272). Залишаючи в силі цю ухвалу, суд касаційної інстанції, не встановлюючи нових обставин щодо наявності / відсутності заборон на майно, що є предметом оспорюваного правочину, виходив з положень ст.11110 Господарського процесуального кодексу України (відносно підстав для скасування судових рішень), а також з принципу правової визначеності та законності. Погоджуючись з тим, що заходи до забезпечення позову мають тимчасовий характер, оскільки є гарантією виконання майбутнього рішення суду, та зазначаючи про те, що господарський суд у межах справи №17/272 приймаючи ухвалу від 10.09.2007 про залишення позову без розгляду, порушуючи норми процесуального права, не зазначив про скасування заходів забезпечення, потреба в яких відпала ще 10.09.2007, суд касаційної інстанції погодився з тим, що з метою дотримання норм процесуального права суд першої інстанції 11.03.2014 правомірно виніс ухвалу про скасування заходів забезпечення позову у справі №17/272.

Зі змісту ст.112 ГПК України вбачається, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Враховуючи, що факт скасування постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2017 судового рішення не відповідає ознакам, що є необхідними для визнання його нововиявленою обставиною, оскільки на момент вирішення спору висновки суду не залежали виключно від обставин, зазначених у постанові Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 у справі №17/272, ухвала суду першої інстанції від 30.07.2014 винесена з урахуванням всіх обставин справи, є законною та обґрунтованою, а висновки судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для її скасування не ґрунтується на принципах законності, справедливості та принципу правової визначеності.

Відповідно до ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанції невірно застосовано норми ст.ст.112, 114 ГПК України та неправомірно скасовано ухвалу господарського суду м. Києва від 30.07.2014 у зв'язку з чим, оскаржувана постанова Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 та ухвала господарського суду м. Києва від 14.06.2017 у справі підлягають скасуванню, а ухвала господарського суду м. Києва від 30.07.2014 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Меридіан" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 та ухвалу господарського суду м. Києва від 14.06.2017 у справі №15/167-б скасувати.

Заяву ліквідатора ПАТ "СПК Меридіан" арбітражного керуючого Рєзнікова В.І. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду м. Києва від 30.07.2014 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 30.07.2017 про відмову у задоволенні заяви ліквідатора ПАТ "СПК Меридіан" про визнання недійсним договору від 30.09.2009 (зареєстрованого в реєстрі за №2599) та витребування майна залишити без змін.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Ю. Поліщук