ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

26 жовтня 2017 р. Справа № 902/886/17

Господарський суд Вінницької області в складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів", м.Макіївка Донецької області

до приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону", м.Гнівань Тиврівського району Вінницької області

про стягнення 11626485,35 грн заборгованості згідно договорів поставки

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 08.09.2017);

відповідача не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" 11626485,35 грн заборгованості згідно договорів поставки, з яких: 767096,47 грн - заборгованості за договором поставки №80-П від 22.10.2015; 8454530,66 грн - заборгованості за договором поставки №89-П від 07.12.2015 та 2404858,22 грн - заборгованості за договором поставки №65-П від 12.05.2016.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.09.2017 порушено провадження у справі №902/886/17, судове засідання призначено на 26.10.2017.

06.10.2017 на адресу суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" надійшла заява б/н від 02.10.2017 (вх.канц.суду №06-52/9609/17) "про зміну предмету позову", якою позивач просить суд стягнути з ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" 17952714,35 грн заборгованості згідно договорів поставки, а саме:

- 767096,47 грн - заборгованість за договором поставки №80-П від 22.10.2015, з яких: 433442,06 грн - пені у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання з оплати товару, 229498,10 грн - 3% річних у зв"язку із неналежним виконанням зобов'язання з оплати товару та 1988226,18 грн - інфляційного збільшення суми боргу із неналежним виконанням зобов'язань з оплати товару;

- 8454530,66 грн - заборгованість за договором поставки №89-П від 07.12.2015, з яких: 508226,53 грн - пені у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання з оплати товару, 476092,46 грн - 3% річних у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання з оплати товару та 2050864,93 - грн інфляційного збільшення суми боргу із неналежним виконанням зобов'язань з оплати товару;

- 2404858,22 грн - заборгованість за договором поставки №65-П від 12.05.2016, з яких: 146742,91 грн - пені у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання з оплати товару, 92205,64 грн - 3% річних у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання з оплати товару та 400930,19 грн - інфляційного збільшення суми боргу із неналежним виконанням зобов'язань з оплати товару.

В додатку до вказаної заяви представником позивача додано докази відправлення 02 жовтня 2017 року копії цієї заяви відповідачу та документ в підтвердження сплати судового збору (платіжне доручення №115 від 27.09.2017).

Дана заява в частині зміни предмету позову прийнята судом на підставі ст.22 ГПК України, оскільки подана до початку розгляду справи по суті та з дотриманням вимог ст.ст. 54, 57 ГПК України.

26.10.2017 на адресу суду надійшло клопотання від ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" №1603/02 від 26.10.2017 (вх.канц.суду №06-52/10210/17) за підписом голови правління ОСОБА_2 "про відкладення розгляду справи на іншу дату", мотивоване хворобою провідного юрисконсульта та перебуванням останнього в лікувальному закладі під наглядом лікарів. Також даним клопотанням останній повідомив суд, що 26.10.2017 в м.Києві буде проведена нарада щодо погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" за участю голови правління підприємства.

Розглянувши заявлене клопотання, суд дійшов висновку про його відхилення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Тобто, юридична особа не обмежена у виборі особи та наданні такій особі повноважень на представництво її інтересів в господарському суді. Учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

На визначену судом дату (26.10.2017) в судове засідання з'явився представник позивача, представник відповідача правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про місце та час слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується наявними у справі матеріалами, зокрема підписом уповноваженої особи від 29.09.2017 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №256.

Окрім цього, про обізнаність представника відповідача про розгляд даної справи свідчить подане останнім клопотання №1603/02 від 26.10.2017 (вх.канц.суду №06-52/10210/17 від 26.10.2017) про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Беручи до уваги той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 26.10.2017 представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та з урахуванням заяви про зміну предмету позову б/н від 02.10.2017 (вх.канц.суду №06-52/9609/17 від 06.10.2017).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

22 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" (позивачем, постачальником) та приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" (відповідачем, замовником) укладено договір поставки №80-П (а.с. 16-20). Згідно з умовами п.1.1 даного договору, постачальник зобов'язується у 2015 році передати у власність замовнику товар, в асортименті, кількості та за цінами, які вказуються в специфікації даного договору, згідно замовлень замовника, а замовник зобов'язується прийняти товар належної якості та оплатити його вартість згідно з умовами даного договору. Найменування товару: дріт високоміцний Ф3Вр 1500 ГОСТ 7348-81; мінімальний внутрішній діаметр бухт 1200 мм або 3,0 ВрД1400ТУ У 24.3-6:2012; мінімальний внутрішній діаметр бухт 1200 мм в кількості 425 т. Виробник товару - ТОВ "Завод метизних виробів" м.Макіївка (п.п. 1.2 -1.3. договору поставки №80-П).

07 грудня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" (позивачем, постачальником) та приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" (відповідачем, замовником) укладено договір поставки №89-П (а.с. 41-45). Згідно з умовами п.1.1 даного договору, постачальник зобов'язується у 2015 році передати у власність замовнику товар, в асортименті, кількості та за цінами, які вказуються в специфікації даного договору, згідно замовлень замовника, а замовник зобов'язується прийняти товар належної якості та оплатити його вартість згідно з умовами даного договору. Найменування товару: дріт високоміцний Ф3Вр 1500 ГОСТ 7348-81; мінімальний внутрішній діаметр бухт 1200 мм або 3,0 ВрД1400ТУ У 24.3-6:2012; мінімальний внутрішній діаметр бухт 1200 мм в кількості 425 т. Виробник товару - ТОВ "Завод метизних виробів" м.Макіївка (п.п. 1.2 -1.3. договору поставки №89-П).

12 травня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" (позивачем, постачальником) та приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" (відповідачем, замовником) укладено договір поставки №65-П (а.с. 69-73). Згідно з умовами п.1.1 даного договору, постачальник зобов'язується у 2016 році передати у власність замовнику товар, в асортименті, кількості та за цінами, які вказуються в специфікації даного договору, згідно замовлень замовника, а замовник зобов'язується прийняти товар належної якості та оплатити його вартість згідно з умовами даного договору. Найменування товару: дріт високоміцний Ф3Вр 1500 ГОСТ 7348-81; мінімальний внутрішній діаметр бухт 1200 мм або 3,0 ВрД1400ТУ У 24.3-6:2012; мінімальний внутрішній діаметр бухт 1200 мм в кількості 425 т. Виробник товару - ТОВ "Завод метизних виробів" м.Макіївка (п.п. 1.2 -1.3. договору поставки №65-П).

Відповідно до п.3.1. договорів поставки (№80-П від 22.10.2015, №89-П від 07.12.2015 та №65-П від 12.05.2016), кількість та асортимент товару визначається у специфікаціях, які є невід'ємною частиною даних договорів.

Так, у специфікації №1 до договору поставки №80-П від 22.10.2015 (а.с.21), у специфікації №1 до договору поставки №89-П від 07.12.2015 (а.с.46) та у специфікації №1 до договору поставки №65-П від 12.05.2016 (а.с.74) визначено найменування товару: дріт високоміцний Ф3Вр 1500 мінімальний внутрішній діаметр бухт 1200мм або 3,0 ВрД 1400 мінімальний внутрішній діаметр бухт 1200 мм, його кількість та вартість.

Відповідно до п.5.1. договорів поставки (№80-П від 22.10.2015, №89-П від 07.12.2015 та №65-П від 12.05.2016) постачальник здійснює поставку товару автомобільним/залізничним транспортом на умовах СРТ ст.Гнівань, згідно з "Інкотермс" (редакція 2010).

Строк поставки товару здійснюється протягом 5-ти календарних, після одержання письмового замовлення замовника, яке є підтвердженням готовності замовника до прийому товару. Датою поставки товару та право власності на нього вважається дата отримання вказана в накладній, що оформлена на цей товар (п. 5.2.- 5.3. договорів поставки №80-П від 22.10.2015, №89-П від 07.12.2015 та №65-П від 12.05.2016).

Замовник оплачує товар за ціною, вказаною у специфікації до вказаних договорів, яка приймається сторонами в національній валюті України гривні. Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін відповідно до вимог чинного законодавства України в зв'язку зі зміною цін заводів-виробників, матеріалів, енергоносіїв, транспортних послуг, прийняттям нових нормативних актів і рішень уряду. Всі зміни ціни повинні бути підтверджені документально довідками Держзовнішінформ, торгово-промислової палати або іншого уповноваженого органу. Кожен випадок зміни ціни повинен бути погоджений з замовником шляхом підписання додаткових угод, які є невід'ємною частиною вказаних договорів (п. 6.1.- 6.2. договорів поставки №80-П від 22.10.2015, №89-П від 07.12.2015 та №65-П від 12.05.2016).

Так, згідно п. 6.3. договору поставки №80-П від 22.10.2015, ціна даного договору становить 10880000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% 1813333,33 грн.

Згідно п. 6.3. договору поставки №89-П від 07.12.2015, ціна даного договору становить 10880000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% 1813333,33 грн.

Згідно п. 6.3. договору поставки №65-П від 12.05.2016, ціна даного договору становить 2499000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% 416500,00 грн.

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі (п.7.1. договорів поставки №80-П від 22.10.2015, №89-П від 07.12.2015 та №65-П від 12.05.2016).

Згідно п.7.2. договорів поставки №80-П від 22.10.2015 та №89-П від 07.12.2015, замовник здійснює оплату по факту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, протягом 30 календарних днів.

Згідно п.7.2. договору поставки №65-П від 12.05.2016, замовник здійснює оплату по факту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, протягом 10 календарних днів.

Сторони зобов'язані підписати акт звірки по взаєморозрахунках на вимогу іншої сторони протягом 10 календарних днів (п.п. 7.1.-7.3. договорів поставки №80-П від 22.10.2015, №89-П від 07.12.2015 та №65-П від 12.05.2016).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №80-П від 22.10.2015, позивач поставив відповідачу узгоджений договором товар на загальну суму 9866444,80 грн, що підтверджується обопільно підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними, залізничними накладними та рахунками-фактури, а саме:

- згідно видаткової накладної №РН-0000070 від 27.10.2015 (а.с.22), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №66240888 згідно із залізничною накладною №49506249 (а.с.23), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000113 від 27.10.2015 на суму 1660825,60 грн (а.с.24);

- згідно видаткової накладної №РН-0000072 від 30.10.2015 (а.с.25), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №67877522 згідно із залізничною накладною №49581143 (а.с.26), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000115 від 30.10.2015 на суму 1553817,60 грн (а.с.26);

- згідно видаткової накладної NPH0000076 від 11.11.2015 (а.с.28), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №65953200 згідно із залізничною накладною №49883622 (а.с.29), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000120 від 11.11.2015 на суму 1663488,00 грн (а.с.30);

- згідно видаткової накладної №РН0000077 від 17.11.2015 (а.с.31), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №65228124 згідно із залізничною накладною №50023456 (а.с.32), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000124 від 17.11.2015 на суму 1664000,00 грн (а.с.33);

- згідно видаткової накладної №РН0000079 від 20.11.2015 (а.с.34), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №66741869 згідно із залізничною накладною №50090125 (а.с.35), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000125 від 20.11.2015 на суму 1662668,80 грн (а.с.36);

- згідно видаткової накладної №РН0000080 від 11.12.2015 (а.с.37), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №66938010 згідно із залізничною накладною №50569334 (а.с.38), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру 1661644,80 грн (а.с.39).

Як стверджує позивач товар згідно договору поставки товару №80-П від 22.10.2015 відповідачем був оплачений частково у сумі 9099348,33 грн, з огляду на що у ТОВ "Гніванський завод спецзалізобетону" перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 767096,47 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с.13-14).

Разом з цим, відповідач свої зобов'язання стосовно погашення заборгованості згідно договору поставки товару №80-П від 22.10.2015 не виконав, доказом чого, зокрема, є акт звірки взаємних розрахунків станом на 05.09.2017 (а.с.40), підписаний сторонами обопільно без зауважень, що дає підстави вважати, що відповідач визнав наявність заборгованості у розмірі 767 096,47грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №89-П від 07.12.2015, позивач поставив відповідачу узгоджений договором товар на загальну суму 10164530,66 грн, що підтверджується обопільно підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними, залізничними накладними та рахунками-фактури, а саме:

- згідно видаткової накладної №РН-0000081 від 11.12.2015 (а.с.47), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №65490625 згідно із залізничною накладною №50569284 (а.с.48), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000130 від 11.12.2015 на суму 1662412,54 грн (а.с.49);

- згідно видаткової накладної №РН-0000082 від 11.12.2015 (а.с.50), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №68719533 згідно із залізничною накладною №50569359 (а.с.51), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000131 від 11.12.2015 на суму 1662002,94 грн (а.с.52);

- згідно видаткової накладної №РН-0000083 від 11.12.2015 (а.с.53), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №67845164 згідно із залізничною накладною №50573153 (а.с.54), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000132 від 11.12.2015 на суму 1663027,20 грн (а.с.55);

- згідно видаткової накладної №РН-0000084 від 11.12.2015 (а.с.56), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №67896076 згідно із залізничною накладною №50575406 (а.с.57), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000133 від 11.12.2015 на суму 1657702,39 грн (а.с.58);

- згідно видаткової накладної №РН-0000085 від 17.12.2015 (а.с.59), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №68541820 згідно із залізничною накладною №50719459 (а.с.60), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000134 від 17.12.2015 на суму 1335295,99 грн (а.с.61);

- згідно видаткової накладної №РН-0000086 від 17.12.2015 (а.с.62), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №67654418 згідно із залізничною накладною №50719657 (а.с.63), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000135 від 17.12.2015 на суму 1337395,20 грн (а.с.64);

- згідно видаткової накладної №РН-0000087 від 17.12.2015 (а.с.65), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №66116179 згідно із залізничною накладною №50719897 (а.с.66), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000136 від 17.12.2015 на суму 846694,40 грн (а.с.67);

Як стверджує позивач товар згідно договору поставки товару №89-П від 07.12.2015 відповідачем був оплачений частково у сумі 1710000,00 грн, з огляду на що у ТОВ "Гніванський завод спецзалізобетону" перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 8454530,66 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с.13-14).

Разом з цим, відповідач свої зобов'язання стосовно погашення заборгованості згідно договору поставки товару №89-П від 07.12.2015 не виконав, доказом чого, зокрема, є акт звірки взаємних розрахунків станом на 05.09.2017 (а.с.68), підписаний сторонами обопільно без зауважень, що дає підстави вважати, що відповідач визнав наявність заборгованості у розмірі 8454530,66 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №65-П від 12.05.2016, позивач поставив відповідачу узгоджений договором товар на загальну суму 2934858,22 грн, що підтверджується обопільно підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними, залізничними накладними та рахунками-фактури, а саме:

- згідно видаткової накладної №РН-0000003 від 04.06.2016 (а.с.75), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №68823111 згідно із залізничною накладною №48644272 (а.с.76), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000010 від 04.06.2016 на суму 1591275,00 грн (а.с.77);

- згідно видаткової накладної №РН-0000007 від 19.08.2016 (а.с.78), зазначений у даній накладні товар надійшов відповідачу залізницею у вагоні №63941777 згідно із залізничною накладною №50348127 (а.с.79), у зв'язку з чим, на оплату вказаного товару позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-00000 від 19.08.2016 на суму 1343583,22 грн (а.с.80).

Як стверджує позивач товар згідно договору поставки товару №65-П від 12.05.2016 відповідачем був оплачений частково у сумі 530000,00 грн, з огляду на що у ТОВ "Гніванський завод спецзалізобетону" перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 2404858,22 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с.13-14).

Разом з цим, відповідач свої зобов'язання стосовно погашення заборгованості згідно договору поставки товару №65-П від 12.05.2015 не виконав, доказом чого, зокрема, є акт звірки взаємних розрахунків станом на 05.09.2017 (а.с.81), підписаний сторонами обопільно без зауважень, що дає підстави вважати, що відповідач визнав наявність заборгованості у розмірі 2404858,22 грн.

ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" за поставлений товар у визначені договорами поставки строки не розрахувався, що стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Станом на день слухання справи, відповідач розрахунків з позивачем не провів, тому за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем на загальну суму 11626485,35 грн.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського кодексу України (ГК України) визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як випливає з наявних матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що випливають з договору поставки.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України одна сторона - продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В судовому засіданні позивачем доведено суду, що на день розгляду справи у відповідача перед ним існує заборгованість у сумі 11626485,35 грн, з яких: 767096,47 грн - заборгованості за договором поставки №80-П від 22.10.2015; 8454530,66 грн - заборгованості за договором поставки №89-П від 07.12.2015 та 2404858,22 грн - заборгованості за договору поставки №65-П від 12.05.2016, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основної заборгованості.

Разом з цим, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно вищезазначених договорів, позивачем окрім вимог про стягнення суми боргу також заявлено вимоги про стягнення - 3% річних, інфляційних втрат та пені, а саме:

- згідно договору поставки №80-П від 22.10.2015, останній просить суд стягнути з відповідача: 433442,06 грн - пені, 229498,10 грн - 3% річних та 1988226,18 грн - інфляційного збільшення суми боргу із неналежним виконанням зобов'язань з оплати товару.

- згідно договору поставки №89-П від 07.12.2015, останній просить суд стягнути з відповідача: 508226,53 грн - пені, 476092,46 грн - 3% річних та 2050864,93 грн - інфляційного збільшення суми боргу із неналежним виконанням зобов'язань з оплати товару.

- згідно договору поставки №65-П від 12.05.2016, останній просить суд стягнути з відповідача: 146742,91 грн - пені, 92205,64 грн - 3% річних та 400930,19 грн - інфляційного збільшення суми боргу із неналежним виконанням зобов'язань з оплати товару.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.І ст.202 ГК України, ст.599 ЦК України зобов'язання, зокрема, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Суд, перевіривши розрахунки позивача, періоди нарахування останнім вказаних сум 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в межах заявленого.

Також, позивач заявив до стягнення: 433442,06 грн - пені згідно договору поставки №80-П від 22.10.2015, 508226,53 грн - пені згідно договору поставки №89-П від 07.12.2015 та 146742,91 грн - пені згідно договору поставки №65-П від 12.05.2016.

Згідно ст.549, ст.550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.11.3 договору поставки №80-П від 22.10.2015 у разі порушення строків оплати замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за весь період прострочення.

Пункту 11.3 договору поставки №89-П від 07.12.2015 у разі порушення строків оплати замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за весь період прострочення, але не більше 5% вартості неоплаченого товару, з якого допущено таке прострочення.

Пункту 11.3 договору поставки №65-П від 12.05.2016 у разі порушення строків оплати замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за весь період прострочення, але не більше 5% вартості неоплаченого товару, з якого допущено таке прострочення.

Однак, як вбачається з вищезазначених пунктів договорів поставки сторони визначили інший період нарахування пені, а саме: за весь період прострочення, тобто понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано, що узгоджується з пунктами 11.3 договорів поставки та відповідає ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 433442,06 грн - пені згідно договору поставки №80-П від 22.10.2015, 508226,53 грн - пені згідно договору поставки №89-П від 07.12.2015 та 146742,91 грн - пені згідно договору поставки №65-П від 12.05.2016.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду будь-яких належних та допустимих доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості за отриманий товар, пені, інфляційних втрат та 3% річних, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" (вул.Промислова, 15, м.Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" (86115, Донецька область, м.Макіївка, вул.Магістральна, буд.7а; код ЄДРПОУ 313135,35 грн боргу; 797796,20 грн 3% річних; 4440021,30 грн інфляційних втрат; 1088411,50 грн пені та 240000,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 01 листопада 2017 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу - ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" ( 23310, Вінницька область, Тиврівський район, м.Гнівань, вул.Промислова, 15).