ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
31 жовтня 2017 р. Справа № 917/800/17
Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Камишевої Л.М., судді Плахова О.В.,
при секретарі Євтушенко Є.В.,
за участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 15.02.2017р. №10-74/1933;
від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 05.07.2017р. №01-04/708;
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради, м. Полтава
на рішення господарського суду Полтавської області від 01.08.2017р.
у справі №917/800/17
за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава в особі Лубенської філії ПАТ "Полтаваобленерго", м. Лубни
до відповідача ОСОБА_3 підприємства "Лубни-водоканал" Лубенської міської ради, м. Лубни
про стягнення 570315,35грн.,
Рішенням господарського суду Полтавської області від 01.08.2017р. у справі №917/800/17 (суддя Киричук О.А.) позов задоволено повністю; стягнуто з КП "Лубни-водоканал" Лубенської міської ради на користь ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Лубенської філії ПАТ "Полтаваобленерго" 432736,68 грн. основного боргу за електричну енергію, 17754,65 грн. пені, 100261,26 грн. інфляційних втрат, 19562,76грн. 3% річних, 8555,18грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 11, 525,526, 530, 547-548, 599, 610,611, 625 ЦК України, статті 193, 202, 232, 275 ГК України мотивоване доведеністю матеріалами справи факту виконання позивачем умов договору про постачання електричної енергії від 17.05.2010р. №1270 та порушенням відповідачем своїх зобовязань щодо оплати поставленої електричної енергії, наявністю заборгованості у розмірі 432736,68грн. за період з травня по серпень 2014року і обґрунтованістю нарахування пені на заборгованість, яка виникла у період з березня 2016року по лютий 2016року у розмірі 17754,65грн. за період прострочення з квітня 2016року по березень 2017року, 100261,26грн. інфляційних втрат та 3% річних за період з жовтня 2015року по березень 2017року на суму заборгованості, яка виникла за період з вересня 2015року по лютий 2017року.

КП «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради з рішенням місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 01.08.2017р. у справі №917/800/17 та залишити без розгляду позовну заяву ПАТ «Полтаваобленерго».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує на те, що: по-перше, місцевий господарський суд в порушення вимог статей 56, 57,61,63 ГПК України не переконався в надісланні копії позовної заяви відповідачу, чим, на думку скаржника, порушив принцип змагальності сторін, що призвело до порушення прав відповідача в частині надання повноцінного відзиву на позовну заяву; по-друге, судом не прийнято до уваги наявність спору щодо суми боргу, оскільки між сторонами спору не підписані акти звірки; по-третє, позивачем не надано доказів на підтвердження показань лічильника використаної електроенергії.

Відзивом від 18.09.2017р. ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить рішення господарського суду Полтавської області від 01.08.2017р. у справі №922/800/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначає, що позивачем виконані вимоги статті 56 ГПК України та надіслано відповідачеві копію позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення, які містяться в матеріалах справи. Крім того, зазначає, що представники відповідача неодноразово ознайомлювались з матеріалами справи, що свідчить про обізнаність з вимогами, заявленими позивачем у позовній заяві та створення відповідачеві належних умов для надання своїх доказів та заперечень. Також, на думку позивача, суд правомірно та обґрунтовано відмовив у зупиненні провадження у справі до закінчення розгляду Конституційним судом України подання Верховного Суду України, оскільки обставини, які встановлюються Конституційним Судом України безпосередньо не повязані з колом обставин, які доводились у справі №917/800/17. Також зазначає, що матеріалами справи підтверджується фактична сума заборгованості, а саме: відомостями про фактичні покази розрахункових приладів обліку електричної енергії за період з травня по серпень 2014року; актами про обсяги спожитої (переданої) споживачу електричної енергії та рахунками за активну електричну енергію.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, 05.10.2017р., представник відповідача зазначив про відсутність у КП "Лубни-водоканал" копії позовної заяви та доданих до неї документів, що унеможливило відповідача надати додатковий відзив та свій розрахунок. Крім того, представник скаржника зазначив, що для здійснення розрахунку боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат необхідні спеціальні знання бухгалтера, економіста тощо.

З метою недопущення прав сторони, визначеного статтею 22 ГПК України, судом апеляційної інстанції відкладено розгляд апеляційної скарги на 31.10.2017р. та зобовязано відповідача надати: пояснення щодо наявності чи відсутності заборгованості за поставлену електричну енергію у період з травня 2014року по серпень 2014року з нормативним та правовим обґрунтуванням викладених доводів; обґрунтований розрахунок суми боргу чи належні докази (первинні документи), які підтверджують виконання умов договору про постачання електричної енергії від 17.05.2010р. №1270 за спірний період; розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені, з зазначенням первинних документів на постачання та оплату електричної енергії, періоду нарахування пені та кількості днів прострочення по кожному з платежів або належні докази відсутності прострочення платежів за спірним договором; додаткові пояснення з документальним та нормативним обґрунтуванням щодо питань, які виникли в судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, 31.10.2017р., представник відповідача повторно зазначив, що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат він надати не може, оскільки для цього необхідні спеціальні знання. Крім того, зазначив про відсутність правових підстав для нарахування пені, оскільки сума основного боргу погашена.

Суд апеляційної зазначає, що у листі Верховного Суду України від 03.04.1997р. N 62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» детально викладений порядок здійснення розрахунку інфляційних втрат, що також відображено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. N14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань». Розрахунок пені здійснюється за формулою: пеня = С х 2ПОС х Д : 100, де С сума боргу за період, 2 ПОС подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д кількість днів прострочення.

Отже, для здійснення розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних потреба у спеціальних знаннях відсутня, а необхідна лише наявність інформації щодо суми заборгованості та періоду прострочення виконання зобовязань, зокрема первинні документи щодо підстав виникнення платежу та сплати боргу.

Однак, представник відповідача неналежним чином підготувався до судового засідання, з матеріалами справи не ознайомився, вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 05.10.2017р. не виконав, хоча за наявності необхідних юридичних знань на підставі первинних документів підприємства мав здійснити розрахунок на підтвердження чи спростування вимог позивача.

Крім того, у наданих письмових поясненнях від 20.10.2017р. представник відповідача не зазначає про наявність чи відсутність заборгованості за поставлену електричну енергію у період з жовтня 2015року по березень 2017року, а в судовому засіданні зазначив, що він відповідною інформацією не володіє, що свідчить про неналежну підготовку до судового засідання.

Частиною третьою статті 22 ГПК України встановлено, що на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Відповідно до статті 124 Конституції України, частини першої статті 4-5 та статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, в тому числі ухвали суду, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання вимог, зокрема, ухвал господарських судів, тягне відповідальність, встановлену Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України.

За приписами статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК України (пункт 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011р. N 7).

Пунктом 3.13, 3.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. Під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані, зокрема, на неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

Таким чином, невиконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 05.10.2017р., неналежна підготовка до судового процесу свідчать про зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

При цьому невиконання вимог ухвал суду апеляційної інстанції, ненадання витребуваних документів (розрахунків), необхідних для всебічного та обєктивного розгляду справи, за наявності достатнього часу для їх подання, створює перешкоди у вирішенні спору по суті.

Крім того, вищеперелічені дії відповідача свідчать про недобросовісне користування КП «Лубни-Водоканал» процесуальними правами, наданими сторонам Господарським процесуальним кодексом України, наявність недоліків в юридичному супроводженні участі субєкта господарювання у господарському процесі, що також є проявом неповаги до суду.

У відповідності до статті 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86, 90, 99 Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Окрему ухвалу надіслати ОСОБА_3 підприємству «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради.

Повідомити Комунальне підприємство «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради про вказані недоліки в роботі для вжиття відповідних організаційно правових заходів.

Про прийняті заходи повідомити Харківський апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

суддя Л.М. Камишева

суддя О.В. Плахова