РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017Справа №910/19960/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До відповідача-1 Державної фіскальної служби України

До відповідача-2 Державної казначейської служби України

Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, слідче управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України

Про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 197456,62 грн. та зобов'язання вчинити дії

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача ОСОБА_2 (за дов.)

від відповідача-1 Молчанова Н.К. (за дов.)

від відповідача-2 не прибув

від третьої особи не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (відповідача 1) та Державної казначейської служби України (відповідача-2) про відшкодування шкоди в розмірі 173586,90 грн. та зобов'язання Державної казначейської служби України безспірно списати з відповідного казначейського рахунку Державної фіскальної служби України та перерахувати матеріальну шкоду в розмірі 173586,90 грн. на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

06.08.2015 господарський суд міста Києва (суддя Любченко М.О.) порушив провадження у справі та одночасно залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, слідче управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок неправомірних дій посадових осіб Державної фіскальної служби України були пошкоджені речі позивача (шкіряні та хутряні вироби), що є шкодою, яка підлягає відшкодуванню. Зокрема, як зазначає позивач, в ході слідчих дій, проведених 11.12.2014 слідчими Державної фіскальної служби України у позивача, були вилучені такі речі: шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 croco 0З.13; шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 croco 0З.13; пальто (шуба) з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250. На момент вилучення речі були в належному стані. Водночас, під час повернення речей 25.03.2015 була виявлено втрата товарного вигляду речей та значні їх пошкодження, дефекти. За твердженням позивача, ці дефекти виникли у зв'язку з їх неналежним зберіганням Державною фіскальною службою України з 11.12.2014 до 25.03.2015. Обов'язок такого зберігання покладено на відповідача-1 Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок). Розмір заподіяної шкоди, як вважає позивач, становить 170361,3 грн., яка складається зі зниження вартості шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору на 20 % у розмірі 17764,4 грн., зі зниження вартості шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору на 30% у розмірі 25596,9 грн., та повної вартості пальта (шуби) з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev» у розмірі 127000 грн., оскільки зниження вартості даного виробу складає 60%.

Відповідач-1 позовні вимоги відхилив у повному обсязі, зазначивши, що було вжито всіх належних заходів щодо збереження вилученого майна. Також відповідач-1 вважає, що:

- позивачем не підтверджено право власності на майно, стосовно пошкодження якого подано позов, при поверненні майна позивач не заявляв клопотання про проведення експертизи, у зв'язку з чим невідомо, які речі були надані на експертизу та коли вони були пошкодженні;

- вартість речей є значно меншою, ніж розмір визначеної позивачем шкоди.

26.08.2015 суд (суддя Любченко М.О.) призначив судову експертизу, проведення якої доручив Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинив. На вирішення експертизи суд поставив такі запитання:

1. Якою була вартість шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13; шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000147, станом на 11.12.2014?

2. Якою була вартість шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення дій у кримінальному провадженні №0000147, станом на 25.03.2015?

3. Якою є ринкова вартість шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення дій у кримінальному провадженні №0000147, станом на момент проведення судової експертизи?

4. В яких умовах зберігались шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуба з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000147, в період з 11.12.2014 по 25.03.2015? Чи відповідали фактичні умови зберігання шкіряних та хутрових виробів вимогам державних стандартів, нормативів та технічним умовам зберігання хутряних та шкіряних виробів?

5. Якщо умови зберігання у зазначений вище період шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Ігор Gulaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000147, було порушено, то чи було внаслідок викладених обставин пошкоджено шкіряні та хутрові вироби? Якщо так, то в чому полягали такі пошкодження? На яку суму такі пошкодження зменшили вартість шкіряних та хутрових виробів?

6. Який розмір матеріальної шкоди заподіяно фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 внаслідок пошкодження шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250?

Матеріали справи повернулись до суду з висновком № 5436/26 судово-товарознавчої експертизи від 30.10.2015. Експертом було надано відповідь на запитання № 3 щодо ринкової вартості майна з урахуванням його дефектів. З інших питань експертом відповідь не була надана у зв'язка з відсутністю даних про те, в яких умовах зберігались вироби після вилучення та до повернення, а також даних про якісний стан речей на момент вилучення.

Після проведення повторного автоматизованого розподілу справи господарський суду міста Києва (суддя Ковтун С.А.) 17.12.2015 поновив провадження у справі.

Позивач звернувся з клопотанням про призначення комісійної судової товарознавчої експертизи, оскільки, призначаючи експертизу суд поставив питання таким чином, що експерт не може дати відповідь, а питання № 4 та № 5 взагалі не відносяться до компетенції експерта. Також позивач вважає, що експерт, надавши відповідь на питання № 3 щодо ринкової вартості виробів, безпідставно не надав відповідь на питання № 6 щодо розміру заподіяної шкоди.

Суд задовольнив клопотання позивача, призначив у справі комплексну судово-товарознавчу експертизу, проведення якої доручив Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Враховуючи, що вироби знаходяться у м. Харкові, провідною установою, яка здійснює організацію проведення експертизи, призначив Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

На вирішення експертів суд поставив такі питання:

1. Чи мають дефекти:

шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13;

шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13;

шуба з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250?

Якщо так, які саме?

2. Які факти спричинили дані пошкодження?

3. Яка вартість наданих на дослідження речей без урахування пошкоджень (дефектів) станом на 25.03.2015:

- шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13;

- шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13;

- шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250?

4. Яка дійсна вартість наданих на дослідження речей з урахуванням пошкоджень (дефектів) на момент дослідження:

- шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13;

- шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13;

- шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250?

5. Який розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику майна, внаслідок пошкодження шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13; шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13; шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG56170925, станом на день проведення експертизи?

Матеріали справи повернулись до суду з висновком № 5055/7042/16-53 комісійної судово-товарознавчої експертизи від 12.06.2017.

Суд поновив провадження у справі.

Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог до 197456,62 грн..

Також позивач просить покласти на відповідача 20000,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, 19188,00 грн. витрат, пов'язаних з явкою позивача та його представника у судові засідання, витрати за проведення судових експертиз.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01.12.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «Центрумбуд» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір комісії № 1/12/14, предметом якого є продаж позивачем, як комісіонером, від свого імені товару, що є власністю товариства з обмеженою відповідальністю «Центрумбуд».

За пунктом 2.5 вказаного договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 01.12.2014, якщо протягом 6 днів з дня отримання товару не вдається продати весь товар, переданий комітентом на комісію, на сьомий день право власної на товар передається комісіонеру, який зобов'язується протягом 60 днів розрахуватись в повному обсязі за отриманий у власність товар.

Отже, вданому випадку договір від 01.12.2014 містить елементи різних договорів - договору комісії та договору купівлі-продажу, тобто є змішаним договором, і настання прав та обов'язків купівлі-продажу пов'язано з відкладальною обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чині - факт продажу товару комісіонером (ч. 1 ст. 212 ЦК України).

01.12.2014 та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за накладним № 0112/50 та № 0112/56 в рамках договору комісії № 1/12/14 від 01.12.2014 отримав у товариства з обмеженою відповідальністю «Центрумбуд» товар - хутряні та шкіряні вироби, серед яких куртка торгової марки «Денніс Бассо» DB13581 croco 42511.0З.13, куртка торгової марки «Денніс Бассо» DB13572 croco 23862.ОЗ.13 та пальто хутрове торгової марки «Іgоr Gulyaev» IG791710150z 2610.О3.13.

Товар, стосовно якого існує спір - куртка торгової марки «Денніс Бассо» DB13581 croco 42511.0З.13, куртка торгової марки «Денніс Бассо» DB13572 croco 23862.ОЗ.13 та пальто хутрове торгової марки «Іgоr Gulyaev» IG791710150z 2610.О3.13 (далі - спірний товар), протягом 6 днів з 01.12.2014 не було продано, внаслідок чого позивач набув право власності на нього. Спірний товар знаходився у приміщенні магазину торгівельної мережі «Symbol» за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 6, яке за договором оренди з торгівельним підприємством-магазином у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Українські ковбаси» від 24.04.2014 орендував позивач.

11.12.2014 посадовими особами Державної фіскальної служби України був проведений обшук в приміщенні вищевказаного магазину. Відповідно до протоколу огляду магазин, у якому проводився обшук, розташований на першому поверсі та у підвалі і складається, у тому числі, з двох торгових залів. Торговий зал у підвалі на час обшуку був частково заповнений водою. Обшук проводився за рішенням (ухвалою) Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2014 у кримінальному провадженні № 0000147.

Під час обшуку посадовою особою Державної фіскальної служби України вилічені речі, серед яких був спірний товар, що зазначено у протоколі обшуку (аркуш 10 протоколу - пальто хутрове торгової марки «Іgоr Gulyaev» IG791710150z, аркуш 12 протоколу - куртка торгової марки «Денніс Бассо» DB13572 croco, аркуш 22 протоколу куртка торгової марки «Денніс Бассо» DB13581 croco). Також, відповідно до інформації, наведеної у протоколі, всі вилучені під час обшуку речі упаковані в окремий чохол кожна. Протокол не містить жодних даних щодо наявності будь-яких дефектів у вилученого товару.

Повернення Державною фіскальною службою України вилученого у позивача 11.12.2014 майна мало місце 25.03.2015, що засвідчується відповідним актом № 3. Повернення відбулось на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 05.02.2015 № 761/2506/15-к (провадження № 1-кс/761/1187/2015), яка винесена за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого щодо наповнення майна. Зокрема, Шевченківський районний суду міста Києва встановив, що вилучене у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 майно є тимчасово вилученим майном, а отже підлягає поверненню володільцю, яким є ОСОБА_1. У зв'язку з цим Шевченківський районний суд міста Києва ухвалою задовольнив скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого слідчого ОВС 1 відділу СУ КР ГСУ ФДДФСУ Овчарова К.В. щодо неповернення тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню за ЄРДР № 0000147 від 22.07.2014, та зобов'язав старшого слідчого з ОВС 1 відділу СУ КР ГСУ ФДР ДФСУ капітана податкової міліції Овчарова К.В., в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за номером ЄРДР №0000147 від 22.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 тимчасово вилучене під час обшуку 11.12.2014 в магазині «Symbol» за адресою: м. Київ, вул. Городецького Архітектора, 6, майно. Спірний товар також зазначений у ухвалі суду серед майна, яке підлягає поверненню позивачу (позиція 56, позиція 84, позиція 172).

ОСОБА_1, приймаючи майно, прийняв його із заперечення, що зафіксовано в акті прийому-передачі від 25.03.2015. Заперечення стосуються спірного товару та полягають у такому: внаслідок неналежних умов зберігання речі мають непридатний товарний вигляд (залом шкіри та хутра) і не підлягають відновленню - куртка DB13581 croco 03.13; куртка DB13572 croco 03.13; пальто хутряне IG5.13 (в подальшому у документах пальто хутрове торгової марки «Іgоr Gulyaev» IG791710150z значить з артиклем IG5.13).

Отже, письмовими доказами у справі, якими, у даному випадку, є протокол обшуку від 11.12.2014 та акт приймання-передачі № 3 від 25.03.2015, зафіксовано факт відсутності пошкоджень спірного товару станом на 11.12.2014 та наявності дефектів на момент їх повернення позивачу. У вказаний період (з 11.12.2014 по 25.03.2015) речі знаходились у Державної фіскальної служби України, що сторонами визнається. З огляду на це, є логічним висновок, та, відповідно, доведеною обставиною той факт, що спірний товар зазнав пошкоджень під час перебування у Державної фіскальної служби України.

Наявність пошкоджень, їх характер та вид підтверджено висновком № 5055/7042/16-53 комісійної судово-товарознавчої експертизи від 12.06.2017, відповідно до якого надані для дослідження швейні жіночі вироби з верхом зі шкіри та хутра мають дефекти невиробничого характеру:

пальто жіноче (шуба) з верхом з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250 має наступні неусувні дефекти у вигляді зміщення направленості ворсу, з'єднані кінці ворсу виробу, які піддаються розчісуванню та поліруванню, втрата блиску ворсу та підкладки виробу, неусувні сліди рубців та складок на виробі: плями від намочування на поділі виробу; зміна первісного блиску волосяного покриву; утворення різного відтінку;

шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВІ3581 сюсо 03.13 - має дефекти у вигляді неусувних слідів, рубців та складок на виробі (деформацію шкіряної поверхні рукавів; деформацію шкіряної поверхні коміру; незначну деформацію шкіряної поверхні поличок);

шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВІ3572 сюсо 03.13- має дефекти у вигляді деформації поверхні виробу (верху правої половинки спинки), що характеризується нерівномірним приляганням до площини.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання не договірної шкоди передбачено ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичній або юридичній особі, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, складовими елементами акту завдання шкоди є: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду; настання шкоди; причинний зв'язок між вказаними двома елементами; вина завдавача шкоди.

Дії (бездіяльність) Державної фіскальної служби України, внаслідок яких (якої) було пошкоджено спірний товар, є основним предметом доказування і, відповідно, встановлення у даній справі, оскільки відсутність даного елементу делікту свідчить про відсутність інших складових даної правової конструкції та відсутність самого факту заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов'язки (ст. 11 ЦК України).

Обов'язок уповноваженої службової особи забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, визначений ст. 168 ч. 4. КПК України.

Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, визначені правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно п. 27 Порядку схоронність тимчасово вилученого майна до повернення майна власнику у зв'язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно, забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку

Речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані. Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення (п. 3 Порядку).

Відповідно до п.4 Порядку речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства. Пунктом 5 Порядку встановлено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об'ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного відділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф) (п.7 Порядку).

Пунктом 8 Порядку встановлено, що відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження.

Відповідальною за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі є посадова особа органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що призначається наказом керівника такого органу або слідчого підрозділу відповідно до повноважень (далі - відповідальна особа). Згідно із зазначеним наказом з числа посадових осіб органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, призначається також особа, яка заміщує відповідальну особу в разі її відпустки, відрядження чи тривалої відсутності з інших причин, та особа, в якої на відповідальному зберіганні знаходиться дублікат ключів від обладнаного приміщення чи спеціального сейфа.

Згідно з п.10 Порядку взяття на облік речових доказів проводиться не пізніше наступного дня після їх вилучення (отримання) шляхом внесення відповідного запису до книги обліку. У разі коли облік речових доказів у книзі обліку не може бути проведений своєчасно з об'єктивних причин (значна віддаленість місця вилучення (отримання) речових доказів від місцезнаходження органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ тощо), такий облік повинен проводитися в день їх фактичної доставки. Якщо день, в який повинен бути проведений облік речових доказів, припадає на святковий або інший неробочий день, їх облік проводиться у перший після нього робочий день. Після передачі речових доказів до іншого місця зберігання, визначеного у цьому Порядку, слідчий у строки, зазначені в пункті 10 цього Порядку, зобов'язаний надати відповідальній особі копії документів, які підтверджують факт передачі речових доказів.

Згідно з п.12 Порядку передача на зберігання речових доказів, які за своїми властивостями повинні зберігатися в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі, здійснюється відразу після їх взяття на облік у книзі обліку.

Як зазначено вище, вилучений товар зберігався в Головному слідчому управлінні Державної фіскальної служби з 11.12.2014 по 25.03.2015.

Згідно з висновком № 5055/7042/16-53 комісійної судово-товарознавчої експертизи від 12.06.2017 пальто жіноче (шуба) з верхом з натурального хутра (білка) торгової марки торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG561709250 має неусувні дефекти від впливу вологи. Встановити факти виникнення дефектів в шкіряних виробах (двох куртках) на момент проведення досліджень експертам встановити не видалось про можливе, однак у синтезуючій частині висновку вони зазначили, що наявні дефекти на виробах мають на промисловий характер.

Встановлення умов зберігання та забезпечення вимог ГОСТу 10581-91 «Изделия швейные маркировка, упаковка, транспортирование и хранение», ГОСТу 19878-74 «Меха, меховые и овчинно-шубные изделия. Маркировка упаковка, транспортирование, хранение» посадовими особами Державної фіскальної служби України є неможливим внаслідок відсутності об'єктивних даних про такі.

Водночас, аналізуючи факти, які підтверджуються об'єктивними доказами - не промисловий характер дефектів, виникнення їх (дефекті) під час знаходження речей на зберіганні у відповідача-1, у контексті нормативних приписів, що покладають на відповідач-1 обов'язок забезпечити схоронність вилучених речей від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце бездіяльність посадових осіб Державної фіскальної служби України, які не виконали відповідний обов'язок.

Невиконання даного обов'язку посадовими особами Державної фіскальної служби України перебуває в прямому причинно-наслідковому зв'язку з пошкодженням речей.

При визначенні розміру шкоди суд керується висновком № 5055/7042/16-53 комісійної судово-товарознавчої експертизи від 12.06.2017, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику майна, внаслідок пошкодження шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВІ3581 croco (тут та надалі «croco», оскільки в документах справи некоректно здійснено переклад даного слова як «сюсо») 03:13; шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 croco 03.13; шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG56170925, станом на день проведення експертизи, може складати 136168,62 грн..

Також експерти зазначили, що:

шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВІ3581 croco 03:13, втратила товарний вид на 20% від початкової ціни 118260,00 грн., наразі її вартість становить 94611,38 грн.;

шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 croco 03.13, втратила товарний вид на 20% від початкової ціни 102940,00 грн., наразі її вартість становить 82352,00 грн.;

шуба з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev», артикул IG56170925, втратила товарний вид на 60% від початкової ціни 153220,00 грн., наразі її вартість становить 61288,00 грн.

Оцінюючи даний висновок, суд вважає його повним та обґрунтованим, процедура призначення та проведення експертизи відповідала законодавству України і підстави, які би викликали сумніви у правильності висновку, відсутні. З цих підстав суд приймає як доказ висновок 5055/7042/16-53 комісійної судово-товарознавчої експертизи від 12.06.2017.

При цьому суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок втрати шубою з натурального хутра (білка) торгової марки «Іgоr Gulyaev» товарного вигляду на 60% від початкової ціни (153220,00 грн.), вона не належить до продажу, а тому стосовно цього виробу заподіяна шкода складає повну вартість початкової ціни.

Отже, заподіяна шкода становить 197456,62 грн. (23648,62 (118260,00 -94611,38) + 20588,00 (102940,00 - 82352,00) + 153220,00).

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ст. 1172 ЦК України)

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України).

Згідно з ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.2001 у справі № 1-36/2001 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2000 рік» та статті 25 Закону України «Про Державний бюджет України на 2001 рік» (справа про відшкодування шкоди державою), також визначено, що шкода, завдана незаконними діями державних органів, відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Крім того, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном передбачено ст.1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, відшкодування шкоди позивачу підлягає за рахунок Державного бюджету України, розпорядником якого, у спірних правовідносинах, є Державна казначейська служба України, яке здійснює управління наявними фінансовими ресурсами, що нею обліковуються, та провадить безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів і бюджетних установ, за рішеннями суду.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог належним чином доведені і відповідачем-1 не спростовані, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 197456,62 грн. шкоди.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суд покладає на відповідача 20000,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, 19188,00 грн. витрат, пов'язаних з явкою позивача та його представника у судові засідання, 16926,40 грн. (6620,00+6620,00+3686,40) витрат за проведення судових експертиз. Сплачених 3225,6 грн. за проведення товарознавчого дослідження не пов'язані з розглядом справи, а тому не підлягають включенню до судових витрат.

Згідно з п. 13 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється з позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. За таких обставин 5047,78 грн. судового збору підлягає поверненню позивачеві з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, код 37567646) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61001, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 197456,62 грн. шкоди.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04655, код 39292197) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61001, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 20000,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, 19188,00 грн. витрат, пов'язаних з явкою позивача та його представника у судові засідання, 16926,40 грн. витрат за проведення судових експертиз.

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61001, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України 5047,78 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 03.11.2017.

Суддя С. А. Ковтун