У х в а л а

3 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України в складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,

суддів: Берднік І.С.,

Ємця А.А., -

розглянувши заяву комунального підприємства «Тернопільводоканал» (далі - КП «Тернопільводоканал») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 2 серпня 2017 року у справі № 921/581/16-г/13 за позовом КП «Тернопільводоканал» до товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Школярик» (далі - ТОВ «Видавництво «Школярик») про врегулювання розбіжностей за договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 4 листопада 2016 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26 січня 2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 2 серпня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 3054 від 18 серпня 2016 року укладеним між КП «Тернопільводоканал» та ТОВ «Видавництво «Школярик» та викладено спірні пункти 1.2, 2.1, 3.4 в такій редакції: «п. 1.2. Споживач зобов'язується: своєчасно і повністю оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення; належно експлуатувати водопровідні і каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі; відповідати за справний стан і збереження водолічильників, водомірних вузлів та пломб, за санітарний стан приміщення водомірного вузла; за власний рахунок придбати, встановити та зареєструвати водолічильник у виробника, попередньо погодивши з останнім його типорозмір; виконувати у встановлені терміни всі вказівки, рекомендації та приписи виробника, щодо дотримання споживачем вимог чинного законодавства України; мати дводобовий запас води для забезпечення власних потреб на випадок аварії на комунальному водопроводі; п. 2.1. Облік кількості використаної споживачем води та приймання стоків проводиться за показниками засобів вимірювальної техніки, занесених до Державного реєстру, з проведеною державною метрологічною атестацією, опломбованих водоканалом, які повинні встановлюватись на межі балансової належності мереж виробника та споживача, а в разі їх відсутності - згідно порядку передбаченого Правилами. п. 3.4. Відповідальною особою за належні споживачу об'єкти водопостачання та водовідведення, цілісність пристроїв водомірного вузла, пломб на них та інших водопровідних спорудах споживач призначає: заступника директора ОСОБА_1. При цьому представником споживача при знятті показників засобів обліку, проведенні обстежень водопровідно-каналізаційних мереж споживача, складанні відповідних актів, а також при вчиненні інших дій представниками виробника може бути директор виробництва, його заступники або начальники служб. Сторони даного договору погодили наступний порядок складання актів обстеження водопровідно-каналізаційних мереж споживача (в т.ч. актів про порушення умов водоспоживання, тощо): акт складається в присутності представника споживача та підписується сторонами. Якщо представник споживача відмовляється підписати акт, такий підписується виробником в односторонньому порядку, про що робиться відповідний запис в самому акті, копія якого направляється рекомендованою поштою на адресу споживача. Оформлений таким чином акт є підставою для виконання зазначених у ньому вказівок, рекомендацій та приписів виробника і проведення розрахунків за водоспоживання та водовідведення (в т.ч. за пропускною здатністю труби вводу)». В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У жовтні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява КП «Тернопільводоканал» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 2 серпня 2017 року у справі № 921/581/16-г/13 з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року у справі № 607/16310/15-ц, в якій, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи № 921/581/16-г/13 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок

Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець