ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Справа № 925/39/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівАлєєвої І.В., Корсака В.А.
за участю представників:
позивача не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином
відповідачане з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином
третіх осібне з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином
прокурораТомчук М.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 05.07.2017
у справі№925/39/14 господарського суду Черкаської області
за позовомПрокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Дергеокадастру в Черкаській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
1. Білозірська сільська рада Черкаського району 2.Городищенська районна державна адміністрація Черкаської області
простягнення 600069,34 грн. штрафу та повернення самовільно зайнятих земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Черкаського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Черкаській області звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват - Агро - Білозір'я", в якому просив стягнути до загального фонду Державного бюджету України з ТОВ "Приват - Агро - Білозір'я" штраф, нарахований за самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га в сумі 600069,34 грн. через ГУДКСУ у Черкаській області, код бюджетної класифікації 24062200, з яких: 340333,29 грн. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту загальною площею 268,18 га; 259736,05 грн. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту загальною площею 204,67 га.; повернути державі самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 472,85 га., з яких: площею 268,18 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту; площею 204,67 га в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту; заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" користуватись земельними ділянками площею 30,55 га (запроектовані шляхи (рілля)), площею 74,63 га (рілля), площею 5,6 га (господарські шляхи), площею 113,52 га (не витребувані земельні частки (паї)), площею 37,85 га (не успадковані земельні частки (паї)), площею 6,0380 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) в адміністративних межах Білозірської сільської ради за межами населеного пункту, що визначені змістом договорів №11 від 25.01.2013, №13 від 25.01.2013, №14 від 28.02.2013, №15 від 28.02.2013, №16 від 28.02.2013 відповідно, укладених з Білозірською сільською радою і земельними ділянками площею 169,55 га, з яких: 15,31 га - рілля (між пайові дороги), 21,2 га - землі резерву, 15,5 га землі запасу, 117,54 га не витребувані паї, що розташовані в адміністративних межах Будо-Орловецької сільської ради Городищенського району, площею 35,1233 га, з яких 7,78 га - рілля (між пайові дороги), 11,5433 га - не витребувані паї, 15,8 га - пасовище, що розташовані в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради Городищенського району за межами населеного пункту, що визначені змістом угод від 19.02.2013 укладених з Городищенською РДА, до набуття товариством права користування зазначеними земельними ділянками у порядку передбаченому чинним земельним законодавством.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 22.05.2017 (суддя Боровик С.С.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 (головуючий суддя Гончаров С.А., Скрипка І.М., Тищенко А.І,), позов задоволено частково.

Стягнуто до загального фонду Державного бюджету України з ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" шкоди, нарахованої за самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га в сумі 600069,34 грн., з яких 340333,29 грн. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту загальною площею 268,18 га; 259736,05 грн. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту загальною площею 204,67 га.

Зобов'язано ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" повернути земельні ділянки площею 30,55 га (запроектовані шляхи (рілля), площею 74,63 га (рілля), площею 5,6 га (господарські шляхи), площею 113,52 га (не витребувані земельні частки (паї), площею 37,85 га (неуспадковані земельні частки (паї), площею 6,0380 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту, що визначені змістом договорів №11 від 25.01.2013, №13 від 25.01.2013, №14 від 28.02.2013, №15 від 28.02.2013, №16 від 28.02.2013 відповідно, укладених з Білозірською сільською радою, та земельні ділянки площею 169,55 га, з яких 15,31 га - рілля (міжпайові дороги), 21,2 га - землі резерву, 15,5 га землі запасу, 117,54 га не витребувані паї, що розташовані в адміністративних межах Будо-Орловецької сільської ради Городищенського району, площею 35,1233 га з яких 7,78 га - рілля (міжпайові дороги), 11,5433 га - не витребувані паї, 15,8 га - пасовище, що розташовані в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради Городищенського району за межами населеного пункту, що визначені змістом угод від 19 лютого 2013 року укладених з Городищенською РДА.

В іншій частині у позові відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 22.05.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у позові про стягнення школи та зобов'язання повернути земельні ділянки, посилаючись на невірне тлумачення судами попередніх інстанцій норм статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною землі", незастосування статей 202, 204 Цивільного кодексу України, неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи, порушення статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Заявник наголошує на тому, що судами, в порушення статей 32, 43 Господарського процесуального кодексу України не досліджено та не надано належної оцінки доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, не встановлено чи мали місце обставини, на які посилалась як сторона позивача так і сторона відповідача, не перевірено доказами доводи сторін, проігноровано обставини, встановлені у судовому засідання з пояснень ОСОБА_5

Також, скаржник вважає, що судами не застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права статті 1166 Цивільного кодексу України, в порушення статті 11128 Господарського процесуального кодексу України не застосовано правові висновки Верховного Суду України, на яку посилався відповідач та не наведено мотивів для відступлення від таких висновків.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2017 справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Корсак В.А., Алєєва І.В.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.10.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі на 08.11.2017.

Заслухавши доповідь судді - доповідача та присутнього у судовому засіданні касаційної інстанції 08.11.2017 прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 08.04.2013 державною інспекцією сільського господарства в Черкаській області проведено планову перевірку дотримання ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" вимог земельного законодавства, про що складено відповідний акт.

Проведеною перевіркою встановлено, зокрема, наявність порушень вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, а саме виявлено факт самовільного зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту та в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту.

За результатами проведеної перевірки державним інспектором сільського господарства 08.04.2013 року видано припис №000272 з вимогою до ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" про усунення в 30-денний термін порушення земельного законодавства, а саме звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок.

08.04.2013 державним інспектором сільського господарства складено протокол №000240 про адміністративне правопорушення за статтею 53 КУпАП, що передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

09.04.2013 винесено постанову про закриття справи у зв'язку з направленням матеріалів справи про адміністративне правопорушення до прокуратури Черкаської області.

06.07.2013 відомості про відповідне кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим СВ Черкаського УМВС України в Черкаській області за номером 0001053 попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 197-1 Кримінального кодексу України.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 25.01.2013 між Білозірською сільською радою та ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" укладено договори №10, №11, №13 та 28.02.2013 договори №14, №15, №16 про відшкодування плати за землю. Відповідно до яких ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я", що користується цими земельними ділянками в адміністративних межах Білозірської сільської ради за межами населеного пункту, сплачує кошти за фактичне користування землею протягом 2013 року.

Також судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 19.02.2013 між Городищенською державною адміністрацією та ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" було підписано угоду за умовами якої підприємство зобов'язується сплачувати кошти в розмірі, що обчислюється в порядку справляння плати за оренду землі на відповідний рахунок Будо-Орловецької сільської ради, за земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 169,55 га, а саме: 15,31 га - рілля (між пайові дороги); 21,2 га - землі резерву; 15,5 га - землі запасу; 117,54 га - не витребувані паї (55 шт.), які розташовані за межами населеного пункту, в адмінмежах Будо-Орловецької сільської ради Городищенського району та за умовами якої підприємство зобов'язується сплачувати кошти в розмірі, що обчислюється в порядку справляння плати за оренду землі на відповідний рахунок Хлистунівської сільської ради за земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 35,1233 га, а саме: 11,5433 га - не витребувані паї (4,5 шт.); 7,78 га - рілля (міжпайові дороги); 15,8 га - пасовище, які розташовані за межами населеного пункту, в адмінмежах Хлистунівської сільської ради Городищенського району.

Вказані угоди діють до моменту укладення згідно вимог діючого законодавства договорів оренди землі на вказані у пункті 1 угоди земельні ділянки, але не пізніше ніж до 01.12.2013.

Як зазначалось вище, позовними вимогами у даній справі є стягнення до загального фонду Державного бюджету України з ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" штраф, нарахований за самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 472,85 га в сумі 600069,34 грн. через ГУДКСУ у Черкаській області, код бюджетної класифікації 24062200, з яких: 340333,29 грн. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту загальною площею 268,18 га; 259 736,05 грн. за самовільне зайняття земельних ділянок в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту загальною площею 204,67 га. повернення державі самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 472,85 га., з яких: площею 268,18 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту; площею 204,67 га в адміністративних межах Хлистунівської і Будо-Орловецької сільських рад Городищенського району за межами населеного пункту, заборона товариству з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" користуватись земельними ділянками площею 30,55 га (запроектовані шляхи (рілля)), площею 74,63 га (рілля), площею 5,6 га (господарські шляхи), площею 113,52 га (невитребувані земельні частки (паї)), площею 37,85 га (неуспадковані земельні частки (паї)), площею 6,0380 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) в адміністративних межах Білозірської сільської ради за межами населеного пункту, що визначені змістом договорів №11 від 25.01.2013, №13 від 25.01.2013, №14 від 28.02.2013, №15 від 28.02.2013, №16 від 28.02.2013 відповідно, укладених з Білозірською сільською радою і земельними ділянками площею 169,55 га, з яких: 15,31 га - рілля (міжпайові дороги), 21,2 га - землі резерву, 15,5 га землі запасу, 117,54 га невитребувані паї, що розташовані в адміністративних межах Будо-Орловецької сільської ради Городищенського району, площею 35,1233 га, з яких 7,78 га - рілля (міжпайові дороги), 11,5433 га - не витребувані паї, 15,8 га - пасовище, що розташовані в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради Городищенсъкого району за межами населеного пункту, що визначені змістом угод від 19.02.2013 укладених з Городищенською РДА, до набуття товариством права користування зазначеними земельними ділянками у порядку передбаченому чинним земельним законодавством.

Приймаючи рішення по даній справі суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об'єктом власності Українського народу, від імені якого права власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування.

Право оренди земельної ділянки (стаття 93 Земельного кодексу України) - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

В силу частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Визначення терміну "самовільне зайняття земельних ділянок" наведене у статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", згідно з якою самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду).

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що відповідач використовував земельні ділянки без укладення належним чином оформлених договорів оренди земельних ділянок, чим порушив приписи Земельного кодексу України.

Згідно статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Підприємства, установи, організації та громадяни, винні у самовільному зайнятті земель, зобов'язані самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання, відновити порушені межові знаки, знести самовільно зведені будівлі.

Частиною 3 статті 212 Земельного кодексу України передбачено, що повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Виходячи із наведеного, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Черкаській області до ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" щодо повернення державі самовільно зайнятих земельних ділянок загальною площею 472,85 га.

Згідно статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963. Пунктом "д" статті 156 Земельного кодексу України встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіривши порядок нарахування спричинених збитків в сумі 600069,34 грн. штрафу, із урахуванням пояснень головного спеціаліста відділу ДЗК Управління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області, погодилась з правильністю їх нарахування.

Доводи заявника, що показник "площа" у розрахунку розміру шкоди по Білозірській сільській раді не підтверджується матеріалами перевірки та розрахунки є невірними. Судами було перевірено та обґрунтовано спростовано з огляду на те, що питання законності проведення перевірки спеціалістами Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області було предметом судового розгляду за позовом ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" до старшого державного інспектора сільського господарства в Черкаській області ОСОБА_5. Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - прокуратура м. Черкаси, про визнання дій протиправними та визнання не чинними розрахунків.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2014 у справі №823/1673/14 у задоволенні позову товариства про визнання протиправними дій Інспектора щодо складання розрахунків розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, від 08.04.2013 на суму 259736,05 грн. та 340333,29 грн. відмовив. Провадження у справі в частині визнання не чинними розрахунків Інспекції щодо розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки закрив.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 06.11.2014 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2014 в частині закриття провадження у справі скасував. а справу в цій частині направив для продовження розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2014 залишив без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2014 залишив без змін, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 в частині скасування рішення суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі скасував, в іншій частині ухвалу апеляційного суду залишив без змін.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду 14.03.2016 провадження у справі в частині визнання не чинними розрахунків Інспекції щодо розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки закрито.

Виходячи із наведеного, згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вимога прокурора щодо заборони ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" користуватися земельними ділянками площею 30,55 га (запроектовані шляхи (рілля), площею 74,63 га (рілля), площею 5,6 га (господарські шляхи), площею 113,52 га (не витребувані земельні частки (паї), площею 6,0380 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області за межами населеного пункту, що визначені змістом договорів №11 від 25.01.2013, №13 від 25.01.2013, №14 від 28.02.2013, №15 від 28.02.2013, №16 від 28.02.2013 відповідно, укладених з Білозірською сільською радою, і земельними ділянками площею 169,55 га, з яких 15,31 га - рілля (міжпайові дороги), 21,2 га - землі резерву, 15,5 га землі запасу, 117,54 га не витребувані паї, що розташовані в адміністративних межах Будо-Орловецької сільської ради Городищенського району, площею 35,1233 га з яких 7,78 га - рілля (міжпайові дороги), 11,5433 га - не витребувані паї, 15,8 га - пасовище, що розташовані в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради Городищенського району за межами населеного пункту, що визначені змістом угод від 19.02.2013 укладених з Городищенською РДА, до набуття товариством права користування зазначеними земельними ділянками у передбаченому законом порядку не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку із чим суди першої та апеляційної інстанцій правомірно відмовили у задоволенні позову в цій частині вимог.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи те, що доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі зводяться до переоцінки доказів, судова колегія вважає їх непереконливими та такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, судова колегія вважає прийняту у справі постанову апеляційного суду, якою залишено без змін рішення місцевого господарського суду такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Керуючись статтями 1115 1117 1119 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 у справі № 925/39/14 господарського суду Черкаської області залишити без змін.

Головуючий суддя М. Данилова

Судді І. Алєєва

В. Корсак