ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Справа № 915/966/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку ПриватБанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д; ідентифікаційний код 14360570; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА (54056, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 33969872)

про: зобовязання визнати та включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідбалансу.

Суддя О.Г. Смородінова

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю,

від відповідача: не зявився.

Суть спору:

Позивач 22 вересня 2017 року звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 18.09.2017 (вх. № 13330/17), в якій просить суд зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА в особі голови ліквідаційної комісії визнати та включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку ПриватБанк за договором банківського рахунку № NK29WW від 19.04.2006 в загальному розмірі 39926,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 4996,82 грн., заборгованості за процентами в сумі 21841,44 грн., заборгованості за пенею 13088,58 грн., до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов договору банківського рахунку № NK29WW від 19.04.2006 та додатку № 7 від 19.01.2007; виписки про рух коштів по рахунку ТОВ ДІАДЕЛЛА № 1371 за період з 01.01.2007 по 21.07.2017; заяви від 26.07.2017 з кредиторськими вимогами до відповідача, норм статей 634, 1055, 1066, 1072, 1069, 1054, 610, 612, 625, 112, 110, 105, 111, 15, 16 Цивільного кодексу України, статей 193, 175, 20 Господарського кодексу України, та мотивовані наступним: норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебатування його рахунка, що має місце у спірних відносинах, і склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору банківського рахунку від 19.04.2006. Отже, таке кредитування рахунка клієнта надає останньому можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатності грошових коштів на його рахунку. Свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 5000 грн.

Згідно умов договору, ТОВ ДІАДЕЛЛА зобовязалось здійснювати погашення кредиту та здійснювати оплату процентів, але свої зобовязання не виконало, в звязку з чим станом на 25.07.2017 у відповідача існує заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк по договору банківського рахунку № NK29WW від 19.04.2006 в сумі 39926,84 грн.

Із даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо, що з 17.11.2009 ТОВ ДІАДЕЛЛА перебуває в стані припинення відповідно до судового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.09.2009 у справі № 2а-3728/09/1470.

26.07.2017 позивач направив на адресу ТОВ ДІАДЕЛЛА цінним листом з описом вкладення заяву з кредиторськими вимогами (разом з договором № NK29WW від 19.04.2006, додатком від 19.01.2007, розрахунком заборгованості в сумі 39926,84 грн. та випискою про рух коштів), яка була повернута за зворотною адресою адресанту.

На думку позивача, вказані обставини свідчать про ухилення ліквідаційної комісії ТОВ ДІАДЕЛЛА від визнання та задоволення грошових вимог кредитора, а враховуючи, що рахунки боржника відкриті в Приватбанку, не закриті ліквідаційною комісією й відомості про складений та затверджений проміжний ліквідаційний баланс відсутні, позивач вважає, що проміжний ліквідаційний баланс не складено, а тому можливо звернутися до суду з вимогою про зобовязання визнання та включення кредиторських вимог Приватбанку в розмірі 39926,84 грн. до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ ДІАДЕЛЛА.

Відповідач правом, передбаченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, вимоги суду щодо надання відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не виконав, у судове засідання 24.10.2017 не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про отримання 28.09.2017 копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2017 у справі № 915/966/17 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 125 (а. с. 47).

Отже, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

24.10.2017 за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2006 року між Закритим акціонерним товариств ОСОБА_1 банком ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк ПриватБанк, (далі банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА (далі клієнт) укладено договір банківського рахунка № NK29WW, згідно з предметом якого банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній валюті (у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України (далі НБУ) та умов цього договору (п. 1.1). За договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум, з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком (рахунками) у порядку та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.2).

За умовами п. 6.1, договір укладений на невизначений термін, набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і припиняє свою дію відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Вказаний договір підписаний та скріплений печатками обох сторін.

19 січня 2007 року сторонами підписано додаток № 7 до договору банківського рахунка № NK29WW від 19.04.2006 «Правила надання бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок», за умовами якого:

1.1. Овердрафт (далі кредит) надається для використання довіреними особами клієнта за допомогою корпоративних платіжних карт на цілі, зазначені в п. 4.2 додатку 6 до даного договору. Кредитне обслуговування клієнта здійснюється з дати підписання даного договору і додатка 7 до нього

1.2. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків та винагороди в обговоренні даним договором терміни.

1.3. Ліміт, згідно з даним договором, являє собою суму коштів, у межах якої банк зобов'язується робити оплату платежів довірених осіб клієнта, проведених із використанням корпоративних платіжних карт, понад залишок коштів на його картковому рахунку. Ліміт установлюється банком у залежності від кількості корпоративних карт, оформлених на довірених осіб клієнта і розмірів бланкових лімітів овердрафтового кредитування, наданих банком.

1.4. Овердрафтове кредитування клієнта здійснюється банком у межах ліміту і терміну, установлених згідно пп. 1.3 додатка 7 до чинного договору, з періодом безупинного користування кредитом не більш 30 днів.

1.9. Клієнт робить повне погашення кредиту, простроченої заборгованості, а також нарахованих і прострочених нарахованих відсотків не пізніше терміну дії даного договору. Погашення кредиту, простроченої заборгованості, а також нарахованих і прострочених нарахованих відсотків може бути зроблено клієнтом також з інших приналежних йому рахунків відповідно до законодавства в порядку, визначеному п. п. 4, п. 2.3.

1.11. Клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту, у тому числі з наступних рахунків: № 1371, № 05371.

Вказаний додаток № 7 підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Згідно виписки про рух коштів по рахунку ТОВ ДІАДЕЛЛА № 1371 за період з 01.01.2007 по 21.07.2017, у період з 22.02.2007 по 06.04.2007 клієнт активно користувався наданим кредитом, зокрема, кредитним лімітом у розмірі 5000,00 грн. з 14.03.2007 по 06.04.2007.

Відповідно до наданого банком розрахунку, загальний розмір заборгованості ТОВ ДІАДЕЛЛА за договором № NK29WW від 19.04.2006 станом на 25.07.2017 становить 39926,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 4996,82 грн., заборгованості за процентами в сумі 21841,44 грн., заборгованості за пенею 13088,58 грн.

За інформацією, повідомленою суду представником позивача, шляхом опрацювання відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у липні 2017 року, ПАТ КБ ПриватБанк стало відомо, що з 17.11.2009 ТОВ ДІАДЕЛЛА перебуває в стані припинення відповідно до судового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.09.2009 у справі № 2а-3728/09/1470. Згідно цих же відомостей, підписантом, керівником, головою комісії з припинення або ліквідатором є ОСОБА_3.

26 липня 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк надіслало на адресу ТОВ ДІАДЕЛЛА цінним листом з описом вкладення заяву б/н від 26.07.2017 з кредиторськими вимогами до боржника з доданими до неї документами, а саме: договором банківського рахунка № NK29WW від 19.04.2006 з додатками, розрахунком заборгованості за договором № NK29WW від 19.04.2006 станом на 25.07.2017, випискою по рахунку № 1371.

Як вбачається зі змісту заяви, ПАТ КБ ПриватБанк повідомляє ТОВ ДІАДЕЛЛА, що виконав перед позичальником взяті зобов'язання за договором банківського рахунка № NK29WW від 19.04.2006 належним чином та у повному обсязі, надавши кредит в розмірі 5000 грн. Однак, станом на 25.07.2017 у ТОВ ДІАДЕЛЛА існує заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 39926,84 грн. Таким чином, кредитор має право заявити до боржника свої грошові кредиторські вимоги на загальну суму 39926,84 грн.

Як стало відомо ПАТ КБ ПриватБанк з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю ДІАДЕЛЛА перебуває в стані припинення за судовим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду № 2а-3728/09/1470 від 02.09.2009 з 17.11.2009.

На підставі викладеного та відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, статей 105, 110-112, 525, 526, 530, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, кредитор просив:

1. Розглянути вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" з оплати заборгованості за договором № NK29WW від 19.04.2006, яка виникла станом на 25.07.2017, в розмірі 39926,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 4996,82 грн., заборгованості за процентами в сумі 21841,44 грн., заборгованості за пенею 13088,58 грн.;

2. Визнати вищеперелічені вимоги, включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАДЕЛЛА" () вимоги на суму розмірі 39926,84 грн. й оплатити зазначену суму заборгованості на поточний рахунок ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", реквізити якого можна отримати при звернені до відділення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК";

3. Письмово повідомити кредитора ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про результати розгляду даної заяви.

Вищевказане поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 350 не було вручене під час доставки та повернуте за зворотною адресою.

Предметом даного спору виступає немайнова вимога кредитора до боржника в особі голови ліквідаційної комісії про зобовязання визнати та включити його кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу боржника.

В якості підстав заявлених позовних вимог висунуто норми статей 105, 111, 112 Цивільного кодексу України.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За інформацією позивача, ТОВ ДІАДЕЛЛА взяті на себе договірні зобовязання належним чином не виконало, внаслідок чого у товариства виникла заборгованість перед банком, яка станом на 25.07.2017 складає 39926,84 грн.

У той же час, як свідчать матеріали справи, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ ДІАДЕЛЛА дійсно з 17.11.2009 перебуває в стані припинення відповідно до судового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.09.2009 у справі № 2а-3728/09/1470.

Як повідомив суду представник позивача, вищевказаним судовим рішенням ліквідаційна комісія не призначалася. Більше того, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/4727106), вказаним судовим рішенням, а саме постановою було лише постановлено: припинити діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Діаделла", , зареєстрованого Виконавчим комітетом Миколаївської міської Ради 13.01.2006.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України (зараз і надалі в редакції, що діяла на момент прийняття судового рішення про припинення юридичної особи) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Згідно зі статтею 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо) та встановлюють порядок і строки припинення юридичної особи відповідно до цього Кодексу.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи може бути покладено на орган управління юридичної особи.

З моменту призначення комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Комісія вживає усіх можливих заходів щодо виявлення кредиторів, а також письмово повідомляє їх про припинення юридичної особи.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, що діяла на момент прийняття судового рішення про припинення юридичної особи) суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Дата надходження відповідного судового рішення вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Державний реєстратор повинен не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, внести до Єдиного державного реєстру запис щодо цього судового рішення та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та юридичну особу, щодо якої було прийнято судове рішення, про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису.

З дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення юридичної особи застосовуються обмеження, які встановлені законом, зокрема частиною другою статті 35 цього Закону.

Суд призначає в рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією комісію з припинення (ліквідаційну комісію) та встановлює строк і порядок її роботи. Державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру запис про призначення комісії з припинення (ліквідаційної комісії) не пізніше наступного робочого дня з дати надходження відповідного рішення.

У разі, якщо в судовому рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія), державний реєстратор не пізніше трьох робочих днів від дати надходження такого судового рішення вносить до Єдиного державного реєстру запис, в якому вказує як голову комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи керівника органу управління або особу, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, якщо інше не встановлено судовим рішенням.

Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису, в якому керівник органу управління або засновник (учасник) юридичної особи вказаний як голова комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи зобов'язаний надіслати такому керівнику органу управління або засновнику (учаснику) юридичної особи, а також суду, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією, відповідне повідомлення.

Документи для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи подаються головою комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи, яку призначив суд, або головою комісії з припинення (ліквідаційної комісії), якого вказав в Єдиному державному реєстрі державний реєстратор, у порядку, який встановлено частинами першою п'ятою статті 36 або частинами першою шостою статті 37 цього Закону.

Порядок залишення документів, які передбачені частинами першою та другою цієї статті, без розгляду встановлюється частинами шостою та сьомою статті 36 цього Закону.

Порядок внесення державним реєстратором запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи встановлюється відповідно частинами восьмою десятою статті 36 цього Закону.

Порядок надання відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування встановлюється статтею 40 цього Закону.

Судове рішення щодо припинення юридичної особи може бути оскаржено в порядку відповідно до закону.

За правилами статті 110 ЦК України юридична особа ліквідується:

1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

2) за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом.

Вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, може бути пред'явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, учасником юридичної особи, а щодо акціонерних товариств також Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Рішенням суду про ліквідацію юридичної особи на його учасників або орган, уповноважений установчими документами приймати рішення про ліквідацію юридичної особи, можуть бути покладені обов'язки щодо проведення ліквідації юридичної особи.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливом місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу.

В разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, передається її учасникам, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

Юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За висновками позивача, на підставі вищевказаних обставин та норм, ПАТ КБ ПриватБанк має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав саме шляхом предявлення позову до боржника в особі голови ліквідаційної комісії про зобовязання останнього визнати та включити кредиторські вимоги кредитора до проміжного ліквідаційного балансу боржника.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

За правилами статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статей 34, 36 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Разом із тим, позивачем не надано суду доказів, а отже, не підтверджено наступних обставин:

- обставин щодо проведення припинення юридичної особи ТОВ ДІАДЕЛЛА саме шляхом її ліквідації (ч. 1 ст. 104 ЦК України);

- дати призначення та органу, що призначив комісію з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо) (ч. 2 ст. 105 ЦК України);

- дати встановлення та органу, що встановив порядок і строки припинення юридичної особи (ч. 2 ст. 105 ЦК України);

- моменту виникнення у кредитора права на предявлення своїх грошових вимог до боржника, а саме: дати поміщення комісією з припинення юридичної особи в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї (ч. 4 ст. 105 ЦК України).

Зазначене вище в сукупності, виключає можливість застосування судом до спірних відносин, що виникли між сторонами, положень норм статей 105, 111 Цивільного кодексу України в результаті недоведеності позивачем обставин можливості їх застосування.

Крім того, суд вважає хибним посилання представника позивача на норми чинних в редакції на даний час положень статей 105, 110-112 Цивільного кодексу України та на Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», який взагалі не діяв на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на момент прийняття судового рішення про припинення юридичної особи.

Також судом не взято до уваги посилання представника позивача на постанову Вищого господарського суду України від 17 травня 2016 року в справі № 910/2957/15-г, з огляду на те, що: по-перше, заборгованість кредитора ґрунтувалася на судовому рішення про стягнення з боржника грошових коштів; по-друге, судами було встановлено, що відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з 24.06.2010 боржник перебуває в стані припинення за рішенням засновників, про що в бюлетені державної реєстрації № 152 (12) від 25.06.2010 опубліковано повідомлення.

Отже, вищевказана справа не є аналогічною з даним спором.

За таких обставин, розглянувши даний спір залежно від предмету та підстав позову, застосувавши норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, суд вирішив відмовити позивачу в задоволенні позову.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85, 74-1 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено та підписано 30 жовтня 2017 року.

Суддя О.Г. Смородінова