ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" листопада 2017 р.Справа № 922/4555/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Варітек" про перегляд рішення господарського суду від 22.02.2017р. за нововиявленими обставинами (вх. № 48 від 09.10.2017р.) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Варітек", м. Дніпро
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон", м. Харків 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільмашпром", м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників сторін:

заявника (позивача) - ОСОБА_1, ордер №148/00027 від 17.11.2016р.;

1-го відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 03.07.2017р.;

2-го відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Варітек" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" (перший відповідач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільмашпром" (другий відповідач), в якій позивач просив визнати недійсним з моменту вчинення, договір поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р. укладений між 1-им та 2-им відповідачами. Крім того, позивач просив покласти на відповідачів судові витрати, які складаються з: витрат на послуги адвоката у розмірі 23000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2017р. рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16 залишено без змін.

09.10.2017р. до господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Варітек" надійшла заява за вхідним № 48 про перегляд рішення суду від 22.02.2017р. по справі № 922/4555/16 за нововиявленими обставинами, відповідно до якої, заявник просить скасувати рішення господарського суду від 22.02.2017р. по справі № 922/4555/16 та винести нове рішення, яким визнати недійсним, з моменту вчинення, договір поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р., укладений між відповідачами, та стягнути з відповідачів витрати на послуги адвоката у розмірі 23000,00 грн. та судовий збір.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2017р., заяву було призначено для розгляду судді Рильовій В.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.10.2017р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Варітек" про перегляд рішення господарського суду від 22.02.2017р. за нововиявленими обставинами (вх. № 48 від 09.10.2017р.) призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.10.2017р.

17.10.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гелікон" надало заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (вх. №34018 від 17.10.2017р.), в яких проти задоволення зазначеної заяви заперечувало та зазначило, що встановлені експертом обставини жодним чином не впливають на законність та обґрунтованість рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017 року по справі №922/4555/16.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2017р. розгляд заяви було відкладено на 02.11.2017р., у зв'язку з неявкою у судове засідання представника 2-го відповідача та відсутністю доказів його належного повідомлення про час та місце проведення розгляду справи.

02.11.2017 р. позивач через канцелярію суду надав заперечення на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелікон", в яких зазначив, що отримання передоплати та наступне її повернення з штрафом не співпадають з внутрішньою волею відповідачів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.11.2017р. розгляду заяви було відкладено на 09.11.2017р., у зв'язку зі зміною місцезнаходження 2-го відповідача.

06.11.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільмашпром" через канцелярію суду надало письмові заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (вх.№ 36431 від 06.11.2017р.), в яких проти задоволення зазначеної заяви заперечувало та зазначило, що отримання грошових коштів від фінансової установи за договором фінансового кредиту, який було укладено задовго до спірного договору поставки не може свідчити про його фіктивність.

07.11.2017р. позивач через канцелярію суду надав докази надіслання копії заяви про перегляд рішення господарського суду від 22.02.2017р. по даній справі за нововиявленими обставинами та додані до неї документи на нову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільмашпром" - 61052, Харківська область, м. Харків, пров. Конторський, будинок 6, які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

09.11.2017р. позивач через канцелярію суду за допомогою електронної пошти надав додаткові пояснення (вх. №2346 від 09.11.2017р.), в яких зазначив, що ТОВ "Динеро-Капітал" при наданні нібито фінансового кредиту відповідачам насправді не мало на меті отримання прибутку у вигляді процентів, оскільки кошти, надані нею були повернуті саме в тому ж розмірі як і були видані. Таким чином, на думку позивача, вказані операції по перерахуванню коштів не є фінансовим кредитом та взагалі фінансовими послугами у розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Представник заявника (позивача) в судовому засіданні 09.11.2017р. підтримав свою заяву та додатково надані письмові пояснення.

Представник 1-го відповідача (ТОВ "Гелікон") у судовому засіданні 09.11.2017р. проти задоволення заяви заперечував.

Представник 2-го відповідача (ТОВ "Сільмашпром") у судове засідання 09.11.2017р. не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Варітек" про перегляд рішення господарського суду від 22.02.2017р. у справі № 922/4555/16 за нововиявленими обставинами (вх. № 48 від 09.10.2017р.), дослідивши матеріали справи та всі надані сторонами документи, в обґрунтування своїх позицій в сукупності, вислухавши пояснення представників позивача та 1-го відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Частиною другою вказаної статті ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, пунктом першим якої, зокрема, встановлено, що підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктами 1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" роз'яснено, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК (абз. 2 п. 5 зазначеної постанови).

Таким чином, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних по справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

В своїй заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Варітек", як на підставу перегляду рішення за нововиявленими обставинами, посилається на висновок судово-економічної експертизи, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в межах кримінального провадження № 0001163, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2016р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (далі "висновок експерта").

ТОВ "Варітек" наголошує, що у висновку експерта, зокрема, зазначено, що грошові кошти у розмірі 3500000,00 грн., які були 12.04.2016р. сплачені ТОВ "Сільмашпром" на користь ТОВ "Компанія "Гелікон" у якості 100% передоплати на виконання умов договору поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р. були того ж дня отримані TOB "Сільмашпром" від фінансового посередника TOB "Динеро-Капітал" та повернуті останньому від TOB "Компанія "Гелікон". Крім того, у висновку експерта зазначено, що грошові кошти у розмірі 4375000,00 грн., які були 01.08.2016р. сплачені ТОВ "Компанія "Гелікон" на користь ТОВ "Сільмашпром" у якості штрафу та повернення передплати за договором поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р. були того ж дня отримані TOB "Компанія "Гелікон" від фінансового посередника TOB "Динеро-Капітал" та повернуті останньому від TOB "Сільмашпром".

На думку заявника, встановлені висновком експерта обставини є істотними для розгляду справи, оскільки доводять, що відповідачі (будучі повязаними особами) не здійснювали дій, направлених на реальне настання правових наслідків (купівлі обладнання), а тільки "проганяли" кошти між собою. Дана обставина існувала на час розгляду справи, але стала відома позивачу тільки після отримання відповідного висновку експерта.

Втім, суд не погоджується з вищезазначеними твердженнями заявника, виходячи з наступного.

В пункті 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", зокрема, розяснено, що необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Суд звертає увагу, що висновок судово-економічної експертизи, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в межах кримінального провадження № 0001163 є новим доказом, а не нововиявленою обставиною, оскільки лише підтверджує певні факти, зокрема, щодо руху коштів на рахунках відповідачів, з яких заявник (ТОВ "Варітек") робить висновок про повязаність відповідачів та відсутність з боку TOB "Сільмашпром" дій, направлених на реальне настання правових наслідків (купівлі обладнання).

Отже, фактично позивач посилається на встановлені висновком судово-економічної експертизи обставини в обґрунтування тієї ж самої підстави для визнання недійсним договору поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р., на яку він посилався під час попереднього розгляду даної справи судом.

В той же час, суд наголошує, що під час розгляду справи № 922/4555/16, і судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції були досліджені доводи позивача про пов'язаність TOB "Компанія "Гелікон" та TOB "Сільмашпром" та зазначено, що вказана обставина не може бути підставою для визнання договору недійсним, оскільки нормами діючого законодавства не заборонено укладення договорів між пов'язаними особами та не передбачено можливості визнання їх недійсними виключно з вказаних підстав.

Виходячи з вищевказаного, суд не вважає ні висновок експерта, ні обставини в ньому зазначені нововиявленою обставиною, а розцінює цей висновок як новий доказ у справі, на який позивач (заявник) посилається в обґрунтування тієї ж самої підстави для визнання недійсним спірного договору, на яку посилався в позові.

В пунктах 6, 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", розяснено, що оцінюючи висновок експерта, господарський суд повинен виходити з того, що цей висновок не має заздалегідь встановленої сили і переваг щодо інших доказів (ч.5 ст.42 та ч.2 ст.43 ГПК). Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Таким чином, висновок експерта є одним з видів письмових доказів в розумінні ст.ст. 32, 36, 42 ГПК України та висновки викладені у ньому не є обов'язковими для суду та оцінюються останнім за правилами ст. 43 ГПК України.

Суд вважає, що посилання позивача на проведення експертизи в рамках кримінального справи є передчасними, оскільки вирок суду по вказаній кримінальній справі, на час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відсутній.

Крім того, TOB "Варітек", в якості правових підстав для визнання договору поставки №КП-КГ-СМГГ-001/04-16 від 05.04.2016 року недійсним, були зазначені положення ст. 234 ЦК України та ч. 5 статті 203 ЦК України.

Відповідно до статті 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

В п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", розяснено, що у разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, під час розгляду справи № 922/4555/16 і судом першої, і судом апеляційної інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, було встановлено, що 12.04.2016р., на виконання умов спірного договору поставки № КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р., TOB "Сільмашпром" сплатило TOB "Компанія "Гелікон" 3500000,00 грн.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що другий відповідач здійснив дії, направлені на реальне настання правових наслідків, які обумовлені договором поставки, та, відповідно, мав право розраховувати на те, що перший відповідач належним чином виконає свої зобов'язання за спірним договором та своєчасно поставить обладнання.

Суд наголошує, що встановлені у висновку експерта обставини не спростовують факт перерахування TOB "Сільмашпром" грошових коштів в сумі 3500000,00 грн., на виконання договору поставки № КП-КГ-СМГІ-001/04-16 від 05.04.2016р., а навпаки підтверджують цей факт.

При цьому, наведені у висновку експерта обставини, щодо джерел походження вказаних коштів, а саме отримання їх TOB "Сільмашпром" від фінансової установи TOB "Динеро-Капітал" в якості кредитних коштів за договором фінансового кредиту № ФК/04/10-02 від 23.04.2010р. та подальші шляхи їх використання ТОВ "Компанія "Гелікон" в якості повернення фінансового кредиту за договором № ФК/09/11-01 від 26.09.2011р. також не спростовують факт оплати за оскаржуваним договором поставки № КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р. та не можуть бути підставою для визнання вказаного договору недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що TOB "Динеро-Капітал" є фінансовою установою, що працює на ринку фінансових послуг з 2010 року, яка в установленому законі порядку надавала фінансові послуги своїм клієнтам, а саме надавала кредитні кошти відповідно до укладених договорів фінансового кредиту, які були укладені відповідачами задовго до укладання спірного договору поставки, а саме в 2010 та 2011 роках.

При цьому, жодних порушень вимог діючого законодавства TOB "Динеро-Капітал" допущено не було, як не було їх допущено TOB "Компанія "Гелікон" та TOB "Сільмашпром", а тому сам по собі факт руху коштів на рахунках вказаних осіб не свідчить про фіктивність договору поставки № КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р.

Твердження позивача про те, що при наданні фінансового кредиту відповідачам TOB "Динеро-Капітал" не мало на меті отримання прибутку у вигляді процентів, судом не приймаються, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях позивача.

Суд також критично ставиться до тверджень позивача про те, що фінансові операції з надання фінансового кредиту здійснювались TOB "Динеро-Капітал" за відсутності ліцензії на їх проведення, оскільки TOB "Динеро-Капітал", як фінансова установа, було зареєстровано ще у 2009 році, а договір фінансового кредиту № ФК/04/10-02 було укладено ще в 2010 році.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд наголошує, що сторона, посилаючись на будь-які факти порушення діючого законодавства, має подати відповідні докази. Тобто, ці факти мають бути підтверджені відповідними рішеннями компетентних органів (зокрема, рішенням суду про визнання недійсним договору або вироком у кримінальній справі). Проте, позивач жодного допустимого доказу в підтвердження порушення TOB "Динеро-Капітал" діючого законодавства та недійсності договору фінансового кредиту № ФК/04/10-02 не надав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у висновку експерта, не є істотними для розгляду даної справи та не спростовують фактів, які було покладено в основу рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/4555/16 від 22.02.2017р.

Усі вищевказані обставини та фактичні дані існували під час ухвалення судового рішення від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16. Умови та підстави виникнення між сторонами взаємовідносин до, та після укладання договору поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р. були предметом неодноразового розгляду судами різних інстанцій. Усім наведеним фактам у їх сукупності судами була надана повна та всебічна оцінка, що підтверджується чинними рішеннями господарського суду Харківської області від 22.02.2017р., Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2017р. у даній справі.

Відповідно до п. 8.3 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 17 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", господарський процесуальний кодекс України не надає господарському суду права повертати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якщо суд вважає, що таких обставин немає. У цих випадках, з'ясувавши за результатами розгляду відповідної заяви в порядку статті 114 Господарського процесуального кодексу України відсутність нововиявлених обставин, господарський суд виносить ухвалу про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та про залишення судового рішення без змін.

Таким чином, оскільки відсутня одночасна наявність умов, про які вказано вище в даній ухвалі суду, і які є необхідними ознаками існування нововиявлених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення поданої TOB "Варітек" заяви про перегляд судового рішення від 22.02.2017р. у справі № 922/4555/16 за нововиявленими обставинами.

Суд також враховує, що право на справедливий розгляд судом гарантоване ст.6 Європейської Конвенції з прав людини і повинно тлумачитися у контексті верховенства права. При цьому, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який вимагає остаточності у вирішенні питань, які ставляться підчас судового розгляду, щоб рішення не ставилося під сумнів.

Вказаний принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та ґрунтується на вимозі безапеляційності, обов'язковості та остаточності судового рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру, лише за наявності виняткових обставин. Така процедура сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності у тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Суду у справах Желтяков проти України, no. 4994/04, від 09.06.2011р., Тарнопольська та інші проти Росії).

З огляду на викладене, визначивши, що обставини, на які посилається позивач не є нововиявленими, та такими, що були б підставою для перегляду судового рішення у справі у встановленому законом порядку, відповідно до ст.ст. 112-114 ГПК України, суд вважає необхідним у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Варітек" про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16 за нововиявленими обставинами відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 36, 42, 86, 112, 113-1, 114 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Варітек" про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16 за нововиявленими обставинами (вх. № 48 від 09.10.2017р.) - відмовити.

2. Рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. року у справі № 922/4555/16 залишити без змін.

Суддя ОСОБА_3