ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.10.2017 Справа № 904/7789/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування", м. Полтава

до Приватного акціонерного товариства "Промарматура", м. Дніпро

про стягнення 171 518 грн. 43 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов.№ 2-198д від 08.12.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №02 від 20.01.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Промарматура" штрафні санкції в розмірі 171 518 грн. 43 коп., з яких: 73 987 грн. 04 коп. -7% штрафу, 97 531 грн. 39 коп. - пеня, відповідно до умов договору поставки засувок та затворів в асортименті (закупівля товару за власні кошти) від 25.08.2016р. №863/16.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань в частині своєчасної поставки замовленого позивачем товару.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов від 18.10.2017р. № 48-ПА/ю зазначив, що вказані в позовній заяві обставини щодо дат виконання поставок товару не відповідають дійсним обставинам справи. Фактично, незначна затримка поставки товару на адресу позивача стала наслідком порушення самим позивачем умов тендерної документації та, як наслідок, умов договору поставки.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що фактично, незначна затримка поставки товару на адресу позивача стала наслідком порушення самим позивачем умов тендерної документації та, як наслідок, умов договору поставки. Так, за результатами електронних торгів, що проводились позивачем на закупівлю засувок та затворів в асортименті (закупівля № 181174, оголошення № 16Т-349 від 02.06.2016р., аукціон відбувся 17.06.2016р., протокол акцепту пропозиції відповідача № 16Т-349 від 28.07.2016р.) Договір № 863/16 було укладено між сторонами лише 25.08.2016р. із строком постачання товару в термін до 30.09.2016р. Зі свого боку, незважаючи на такий невеликий термін для виконання поставки великого обсягу товару (29 найменувань/334 комплекти), відповідач приклав максимум зусиль, щоб здійснити його поставку вчасно та без зміни терміну. Отримавши 30.08.2016р. на електронну адресу рознарядку позивача на поставку товару від 29.08.2016р., відповідач вже 01.09.2016р. здійснив першу поставку та передачу значної кількості товару позивачу, а саме 23 найменування товару загальною кількістю 217 комплектів на суму 1 671 487,63 грн., що повністю доводиться накладною № 16/799 від 01.09.2016р., товарно-транспортною накладною № 000954 від 01.09.2016р. з відміткою позивача про отримання товару, а також Актом проведення позивачем випробувань отриманого товару від 26.09.2016р. та Дефектними актами позивача від 06.09.2016р., 16.09.2016р., 23.09.2016р., в яких позивач зазначив дату отримання товару. Проте, позивач під час укладання та виконання вказаного договору поставки повів себе недобросовісно. А саме згідно додатку № 2 до тендерної документації «Технічні вимоги і якісні характеристики та основні умови, які будуть включені до договору про закупівлю» та додатку № 4 до тендерної документації «Договір поставки (закупівля товару за власні кошти)», які не повинні змінюватися в процесі здійснення закупівлі, місцем призначення є склад (станція) вантажоотримувача: ГПУ «Полтавагазвидобування», Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 9, Центральний склад № 1; умови поставки: DDP - станція (склад) призначення; транспортні витрати по доставці товару в місце призначення (при умовах поставки DDР) включені в ціну товару (предмету закупівлі). Такі ж умови містяться в тендерній пропозиції відповідача від 15.06.2016 р. та були враховані під час формування ним цінової пропозиції, в тому числі відповідачем бралась до уваги відстань від складу постачальника (відповідача) до складу покупця (позивача). Проте, під час укладання договору з переможцем аукціону позивач змінив умови поставки, зазначивши в п.2 Специфікації № 1 до договору наступні умови поставки товару: умови поставки: DDР - склад призначення: для вхідного контролю: ГПУ «Полтавагазвидобування», 36008, м. Полтава, вул. Фрунзе, 173, далі на склад за адресою: 36034, м. Полтава, вул. Домобудівельна, буд.4, База ремонтно-технічного забезпечення ГПУ «Полтавагазбудування» (для проведення гідравлічного випробування). Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 9, Центральний склад № 1, ГПУ «Полтавагазвидобування» (для відвантаження). Відповідач зазначає, що позивач під час укладання договору за результатами закупівлі не погодився змінити умови поставки на умови, зазначені ним в тендерній документації, а АТ «Промарматура», як переможець аукціону, не могло відмовитися від підписання запропонованого позивачем договору, оскільки відразу автоматично потрапило би до переліку підприємств, з якими позивач вже не працював би в майбутньому. Таким чином, АТ «Промарматура» як постачальник опинилося у вкрай невигідному становищі, оскільки значно виросла відстань, на яку постачався товар, що дуже впливає на вартість товару. Крім цього, поставка займала значно більше часу, оскільки спочатку машина везла товар у м. Полтава для вхідного контролю, потім перевозила за іншою адресою для проведення гідравлічних випробувань, залишала товар там і поверталась у м. Дніпро або у м. Миргород (в залежності від того, хто привозив товар згідно п.5.14 договору та п.п.7, 11 Специфікації № 1). Випробування проводились протягом 2-4 тижнів, що доводиться внутрішніми актами позивача. Після закінчення гідравлічного випробування знову викликався постачальник з машиною і частина вже перевіреного товару вантажилась та перевозилась за третьою (кінцевою) адресою у с. Селещина Машівського району Полтавської області, де позивач знову проводив приймання товару. І лише після цього оформлювалися відповідні документи на поставку товару (в тому числі накладні). Саме ці дати оформлення накладних позивач використовує при нарахуванні пені та штрафу за прострочення поставки. Згідно п.5.3 договору датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Проте позивач відмовлявся оформлювати (підписувати) передбачені договором акти під час приймання товару для вхідного контролю та під час розвантаження його на базі ремонтно-технічного забезпечення ГПУ «Полтавагазвидобування» і здійснював лише внутрішній односторонній облік отриманого ним товару. Фактично позивач отримував поставлений на його адресу товар без підписання будь-яких документів, тримав у себе товар на свій розсуд, проводив всілякі випробування і лише потім належним чином оформлювалися документи. Дати поставок, зазначені в позові та в розрахунку до нього згідно накладних, відповідають датам підписання актів та передачі товару вже після виконання позивачем гідравлічних випробувань, а не датам здійснення поставки товару для вхідного контролю і безпосереднього розвантаження його на базі ремонтно-технічного забезпечення ГПУ «Полтавагазвидобування». Так, дати поставки 27.09.2016р., 18.10.2016р., 24.10.2016р., 26.10.2016р., 30.11.2016р., зазначені в позові та в розрахунку до нього, відповідають датам приймання товару вже після проведення гідравлічних випробувань. Реальна дата поставки вказаного в цих накладних товару - 01.09.2016р. - підтверджується як товарно-транспортною накладною № 000954 від 01.09.2016р. з відміткою позивача про отримання товару, так і Актом проведення позивачем випробувань від 26.09.2016р. та Дефектними актами позивача від 06.09.2016р., 16.09.2016р., 23.09.2016р., в яких зазначена реальна дата отримання позивачем товару. Просив в позові відмовити.

18.10.2017р позивач надав заперечення на відзив відповідача, в яких зазначив, що обставини, на які посилається відповідач у своєму відзиві не відповідають дійсності, оскільки позивачем не порушувалися умови тендерної документації. Так, контроль якості поставленого товару є суворою необхідністю, а його порядок (поставка спочатку для вхідного контролю, а потім проведення гідравлічного випробування) визначений умовами договору. Крім того, оформлення актів приймання-передачі товару під час вхідного контролю сторонами в договорі не передбачалось, акт приймання-передачі товару або видаткова накладна підписуються сторонами вже після проходження поставленого товару вхідного контролю та випробувань, та посвідчують факт прийняття позивачем якісного товару, який підлягає оплаті. Таким чином, саме дати оформлення та підписання сторонами накладних по факту надходження товару на склад призначення після контролю та випробувань свідчать про порушення відповідачем строків поставки товару, що стало підставою для нарахування позивачем пені та штрафу. Отже, вина за порушення термінів поставки повністю доводиться протиправними діями відповідача, в тому числі спробою доставити продукцію неналежної якості.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 12.10.2017р. до 18.10.2017р., з 18.10.2017р. до 23.10.2017р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" (покупець) та Приватним акціонерним товариством "Промарматура" (постачальник) було укладено договір поставки засувок та затворів в асортименті (закупівля товару за власні кошти) № 863/16 (далі - договір).

Постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації (далі - товар), що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).

Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації (далі - специфікація) (п. 1.2. договору).

Ціна цього договору вказується в специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (для резидента) або в іноземній валюті (для нерезидента) (п. 3.1. договору).

Загальна вартість договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікації до цього договору (п. 3.2. договору).

Розрахунки проводяться шляхом: оплати покупцем після пред'явлення постачальником рахунку на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, на умовах, зазначених у специфікації (п. 4.1. договору).

Обсяг поставки товару визначається в рознарядках покупця та узгоджується до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в розділі XIV даного договору (п. 5.2. договору).

Покупець зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар; приймати поставлений товар, у разі відсутності зауважень, згідно з актом приймання-передачі товару або видатковою накладною (п. 6.1.1. та п. 6.1.2. договору).

Постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та специфікацією (п. 6.3.1. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п. 7.1. договору).

У разі невиконання постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (п. 7.11. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов'язань (п. 10.1. договору).

25.08.2016р. сторони підписали та скріпили печатками специфікацію № 1 до договору (23-25), в якій сторони визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 3 300 000 грн. 00 коп. з ПДВ, та визначили умови поставки Товару: DDP - склад призначення: для вхідного контролю: ГПУ «Полтавагазвидобування», 36008, м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 173, далі на склад за адресою: 36034, м. Полтава, вул. Домобудівельна, буд.4, База ремонтно-технічного забезпечення ГПУ "Полтавагазвидобування" (для проведення гідравлічного випробування). Полтавська область, Машівський район, село Селещина, вул. Богдана Хмельницького, буд. 9, центральний склад №01, ГПУ «Полтавагазвидобування» (для відвантаження). Строк поставки: по 30.09.2016р.

Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації до цього договору (п. 5.1. договору).

По прибуттю товару в кінцевий пункт призначення його приймання проводиться безпосередньо вантажоотримувачем (п. 5.9. договору).

Датою поставки товару с дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить, під постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (п. 5.3. договору).

Приймання товару по кількості проводиться відповідно до інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Держарбітражу № П-6 від 15.06.1965р., по якості - Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення І товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу № П-7 від 25.04.1966р., та сертифікату якості та/або паспорту заводу-виробника. У разі виявлення невідповідності в якості або нестачі товару, виклик представників постачальника - обов'язковий, а представників заводу-виробника - за вимогою покупця (п. 5.11. договору).

Позивач зазначає, що товар був поставлений відповідачем на загальну суму 3 300 000,00 грн. відповідно до накладних:

- № 16/916 від 27.09.2016 р. на суму 939 408,53 грн. (а.с. 29);

- № 16/929 від 29.09.2016 р. на суму 181 605,60 грн. (а.с. 30);

- № 16/992 від 18.10.2016 р. на суму 502 308, 31 грн. (а.с. 31);

- № 16/998 від 18.10.2016 р. на суму 30 267,60 грн. (а.с. 32);

- № 16/1043 від 24.10.2016 р. на суму 354 544,57 грн. (а.с. 33);

- № 16/1060 від 26.10.2016 р. на суму 234 907,63 грн. (а.с. 34);

- № 16/1322 від 26.12.2016 р. на суму 249 729,79 грн. (а.с. 35);

- № 16/1225 від 30.11.2016 р. на суму 158 664,86 грн. (а.с. 36);

- № 16/1244 від 07.12.2016 р. на суму 648 563,09 грн. (а.с. 37).

Позивач стверджує, що відповідно до договірних зобов'язань товар був поставлений у визначений термін частково на суму 1 121 014,13 грн. На суму 2 178 985,87 грн. товар поставлений з простроченням, яка виникла в тому числі у зв'язку з поставкою Відповідачем продукції, яка не відповідала нормам ГОСТів та продукції, яка не пройшла гідравлічних випробувань.

Відповідно до п. 6.3.1. договору постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та специфікацією.

У разі невиконання постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (п. 7.11. договору).

У звязку із невиконанням постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації до даного договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 7% штрафу у розмірі 73 987 грн. 04 коп. та пеню за загальний період з 01.10.2016р. по 25.12.2016р. у розмірі 97 531 грн. 39 коп.

Заборгованість відповідача підтверджується: договором, копіями накладних, обґрунтованим розрахунком суми позову тощо.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом встановлено, що розрахунок пені проведений неправильно, а саме позивачем при розрахунку не враховано приписи ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, відповідно до яких платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням вищевикладеного, згідно розрахунку, виконаного господарським судом, до стягнення з відповідача підлягає пеня в розмірі 77 434 грн. 87 коп. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку штрафу порушень діючого законодавства та умов договору судом не встановлено.

За нормами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобовязання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору поставки та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 77 434 грн. 87 коп. пені та 73 987 грн. 04 коп. 7% штрафу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву від 18.10.2017р. № 48-ПА/ю господарський суд зазначає наступне.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, підписуючи спірний договір сторони погодили всі істотні умови договору.

25.08.2016р. сторони підписали та скріпили печатками специфікацію № 1 до договору (23-25), в якій сторони визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 3 300 000 грн. 00 коп. з ПДВ, та визначили умови поставки Товару: DDP - склад призначення: для вхідного контролю: ГПУ «Полтавагазвидобування», 36008, м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 173, далі на склад за адресою: 36034, м. Полтава, вул. Домобудівельна, буд.4, База ремонтно-технічного забезпечення ГПУ "Полтавагазвидобування" (для проведення гідравлічного випробування). Полтавська область, Машівський район, село Селещина, вул. Богдана Хмельницького, буд. 9, центральний склад №01, ГПУ «Полтавагазвидобування» (для відвантаження). Строк поставки: по 30.09.2016р. Гарантія на товар становить 12 місяців з дати поставки.

Господарський суд зауважує, що вказана специфікація підписана відповідачем без жодних зауважень чи заперечень, що свідчить про те, що ним прийнято та погоджено всі умови викладені у специфікації.

Також господарський зазначає, що тендерна документація, на яку посилається відповідач у відзиві, не має жодного відношення до укладеного між сторонами договору.

У разі істотної розбіжності умов договору та тендерної документації відповідач мав змогу відмовитись від укладання договору та обрати іншого контрагента.

Однак, відповідач підписав договір та специфікацію без жодних зауважень чи заперечень. Доказів звернення до позивача із пропозицією укласти протокол розбіжностей до спірного договору відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку, що відповідач підписуючи договір та специфікацію прийняв та погодив усі викладені в них умови без заперечень.

Як вказано вище, відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації (далі - товар), що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації (далі - специфікація) (п. 1.2. договору).

Постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та специфікацією (п. 6.3.1. договору).

Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації до цього договору (п. 5.1. договору).

25.08.2016р. сторони підписали та скріпили печатками специфікацію № 1 до договору (23-25), в якій сторони визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 3 300 000 грн. 00 коп. з ПДВ, та визначили умови поставки Товару: DDP - склад призначення: для вхідного контролю: ГПУ «Полтавагазвидобування», 36008, м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 173, далі на склад за адресою: 36034, м. Полтава, вул. Домобудівельна, буд.4, База ремонтно-технічного забезпечення ГПУ "Полтавагазвидобування" (для проведення гідравлічного випробування). Полтавська область, Машівський район, село Селещина, вул. Богдана Хмельницького, буд. 9, центральний склад №01, ГПУ «Полтавагазвидобування» (для відвантаження). Строк поставки: по 30.09.2016р. Гарантія на товар становить 12 місяців з дати поставки.

По прибуттю товару в кінцевий пункт призначення його приймання проводиться безпосередньо вантажоотримувачем (п. 5.9. договору).

Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить, під постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (п. 5.3. договору).

З вищевикладеного вбачається, що товар приймається позивачем в кінцевому пункті призначення після проведення вхідного контролю та проведення гідравлічного випробування, та вважається прийнятим після підписання представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що дата доставки товару в пункт проведення вхідного контролю не є датою приймання товару.

Також, відповідно до п. 2.1. договору. постачальник повинен поставити покупцю товар, передбачений цим договором, якість якого відповідає сертифікатам якості або паспортам виробника, Держстандартам, технічним або іншим умовам, які пред'являються до товару даного виду та підтверджується відповідними документами.

Постачальник гарантує якість і надійність товару, що постачається, протягом гарантійного строку. Гарантійний строк товару не може бути меншим від гарантійного строку заводу-виробника. Гарантійний строк на товар встановлюється в Специфікації до цього договору (п. 2.2. договору).

В матеріалах справи містяться дефектні акти (т. 2 а.с. 14-26, 28), Акт проведення випробувань (т. 2 а.с. 27), акт вхідного контролю ТМЦ (т.2 а.с. 31), Акти на отримання ТМЦ з гідравлічних випробувань(т.2 а.с. 35-36), Акти про передачу неякісної запірної арматури (т. 2 а.с. 37-38) які засвідчують факт поставки позивачу неякісного товару.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд констатує, що прострочення виконання зобовязання з поставки товари сталося виключно з вини відповідача, у звязку із чим не приймає до уваги заперечення відповідача, наведені у відзиві.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Промарматура" (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17, ідентифікаційний код 21871578) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, ідентифікаційний код 30019775) в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" (36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 173, ідентифікаційний код ВП 00153100) 77 434 грн. 87 коп. (сімдесят сім тисяч чотириста тридцять чотири грн.. 87 коп.) пені, 73 987 грн. 04 коп. (сімдесят три тисячі девятсот вісімдесят сім грн.. 04 коп.) 7% штрафу, 2 271 грн. 33 коп. (дві тисячі двісті сімдесят одну грн.. 33 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено 27.10.2017