ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 листопада 2017 р. Справа № 903/687/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДУКРПОСТАЧ»

до відповідача державного підприємства «Шахта №1 «Нововолинська»

про стягнення 400 855 грн. 50 коп.

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №1/10 від 30.10.2017р.

від відповідача: н/з

Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: ТОВ «ЗАХІДУКРПОСТАЧ» звернулося з позовною заявою до ДП «Шахта №1 «Нововолинська», в якій просить стягнути 400 855 грн. 50 коп. заборгованості за поставлений товар. Додатково просить покласти на відповідача судові витрати по справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем існували позадоговірні відносини, згідно яких відповідач здійснював поставки вугілля позивачу, а останній поставляв матеріали. Станом на 01.06.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем становила 586 396,88 грн. згідно передавального балансу, що підтверджено в ОСОБА_2 звірки взаємних розрахунків ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та ТОВ «ЗАХІДУКРПОСТАЧ» від 30.12.2016р. Дану суму позивачу заборгувало ДП «Волиньвугілля», внаслідок реорганізації якого, поточна кредиторська заборгованість за розрахунками за товари, роботи, послуги за актом приймання-передачі до передавального балансу була передана на ДП «Шахта №1 «Нововолинська». Крім того, в період з 02.10.2015р. по 08.02.0216р. позивач перерахував відповідачу кошти в сумі 143 632,54 грн., а відповідач в період з 02.10.2015р. по 08.04.2016р. поставив позивачу товару на суму 308 373,92 грн., що підтверджується накладними та 18.04.2016р. здійснив оплату в сумі 20 800,00 грн. згідно платіжного доручення. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем, з врахуванням часткових проплат та поставок, складає 400 855,50 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 30.12.2016р., підписаним двома сторонами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та подав розрахунок суми позовних вимог зазначаючи, що станом на 01.06.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем становила 586 396,88 грн. згідно передавального балансу, оскільки до 2015р. ДП «Шахта №1 «Нововолинська» була відокремленим структурним підрозділом ДП «Волиньвугілля». В результаті реорганізації ДП «Волиньвугілля» було утворено ДП «Шахта №1 «Нововолинська», окрему юридичну особу і 01.06.2015р. було передано кредиторську заборгованість відповідачу згідно акту приймання-передачі до передавального балансу. Вказує, що між ДП «Волиньвугілля» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги 06.12.2013р. на суму 500098,30 грн., було поставлено товар на суму 64 611,08 грн., який не було оплачено та позивачем було здійснено оплату за вугілля на суму 21 750,00 грн., проте вугілля не було поставлене. Таким чином, на 01.06.2015р. заборгованість відповідача становила 586 459,38 грн. (розбіжність з даними відповідача 62,50 грн.). Підписуючи акт звірки взаємних розрахунків позивач прийняв суму боргу, визначену відповідачем.

Відповідач в поясненні від 26.09.2017р. №633/09 зазначає, що наказом Міністра енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014р. технічну одиницю «Шахта №1 «Нововолинська» ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» виділено зі складу ДП «Волиньвугілля» і створено на її базі ДП «Шахта №1 «Нововолинська», яка є правонаступником прав та обовязків ДП «Волиньвугілля», повязаних з діяльністю ВП «Шахтоуправління «Нововолинське», згідно з розподільчим балансом. Зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем на даний час складає 400 855,50 грн., однак, повідомляє суд про те, що з 2016р. ДП «Шахта №1 «Нововолинська» припинило видобуток вугілля, у звязку з чим на рахунках підприємства відсутні кошти, які утримувалися у 2015 році від господарської діяльності по продажу вугілля і на даний час відповідач фактично перебуває на повному державному фінансуванні, а тому погасити заборгованість перед ТОВ «ЗАХІДУКРПОСТАЧ» немає можливості.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав клопотання, в якому просить розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

В період з 04.09.2010р. по 01.08.2013р. позивач поставив ВП Шахтоуправління «Нововолинське» товар на загальну суму 64 611,08 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000014 від 04.08.2010р., №РН-0000023 та №РН-0000024 від 30.09.2010р., №РН-0000005 та №РН-0000006 від 20.05.2011р., №РН-0000007 від 30.05.2011р. та №РН-0000098 від 01.08.2013р. (а.с.56-62).

Платіжними дорученнями №48 від 19.05.2011р., №201 від 22.03.2012р., №205 від 28.03.2012р. та №248 від 25.07.2012р. ТОВ «ЗАХІДУКРПОСТАЧ» перерахував ВП Шахтоуправління «Нововолинське» 21 750,00 грн. за вугілля, однак відповідач даний товар позивачу не поставив. (а.с.52-55).

Крім того, 06.12.2013р. між ПП ОСОБА_3 - первісний кредитор (цедент) та ТОВ «ЗАХІДУКРПОСТАЧ» - кредитор-правонаступник (цесіонарій) було укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого цедент передає за винагороду, а цесіонарій приймає належне цеденту право вимоги до боржника ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» на суму в обсягах та за предметом згідно актів звірки взаємних розрахунків на загальну суму 500 098,30 грн. від 04.12.2013р. між Цедентом та боржником. Однак, заборгованість згідно договору уступки права вимоги позивачем сплачена не була.

25.11.2014р. Наказом Міністра енергетики та вугільної промисловості України технічну одиницю «Шахта №1 «Нововолинська» ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» виділено зі складу ДП «Волиньвугілля» і створено на її базі ДП «Шахта №1 «Нововолинська», а також установлено, що ДП «Шахта №1 «Нововолинська» є правонаступником прав та обовязків ДП «Волиньвугілля», повязаних з діяльністю ТО «Шахта №1 «Нововолинська» ВП «Шахтоуправління «Нововолинське», згідно з розподільчим балансом.

Згідно розподільчого балансу станом на 01.06.2015р. відповідач прийняв поточну кредиторську заборгованість, яка обліковувалась за ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» . Відповідно до ОСОБА_2 приймання-передачі до передавального балансу рядка 1615 «Поточна кредиторська заборгованість за розрахунками за товари, роботи, послуги» станом на 01.06.2015р. ДП «Шахта №1 «Нововолинська» прийняло від ДП «Волиньвугілля» поточні зобовязання в сумі 586 369,88 грн. по отриманих та неоплачених товарно-матеріальних цінностях.

Отже, станом на 01.06.2015р. заборгованість відповідача становила 586 459,38 грн., однак, підписуючи акт звірки взаємних розрахунків, який був наданий ДП «Шахта №1 «Нововолинська» позивач прийняв суму боргу, визначену відповідачем, а саме: 586 396,88 грн. (розбіжність з даними відповідача 62,50грн.), про що позивач зазначає в поясненні від 01.11.2017р.

В подальшому, в період з 02.10.2015р. по 08.02.2016р. ТОВ «ЗАХІДУКРПОСТАЧ» перерахував ДП «Шахта №1 «Нововолинська» кошти в сумі 143 632,54 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №135 від 02.10.2015р., №141 від 15.10.2015р., №145 від 29.10.2015р., № 147 від 09.11.2015р., №148 від 16.11.2015р., №154 від 20.11.2015р., №155 від 24.11.2015р., №156 від 26.11.2015р., №158 від 30.11.2015р., №159 від 03.12.2015р., №160 від 10.12.2015р. та №179 від 08.02.2016р. (а.с.11-22).

Однак, як вбачається з накладних №5 від 15.10.2015р., №5 від 15.10.2015р., від 02.10.2015р., №1 від 09.11.2015р., №2 від 16.11.2015р., №3 від 20.11.2015р., №5 від 25.11.2015р., №1 від 02.12.2015р., №2 від 07.12.2015р., від 16.12.2015р., №2 від 04.02.2016р., №3 від 05.02.2016р., №4 від 08.02.2016р., №5 від 09.02.2016р., №6 від 12.02.2016р., №8 від 15.02.2016р., №7 від 17.02.2016р.,№9 від 18.02.2016р., №13 від 19.02.2016р., №14 від 22.02.2016р., №2 від 15.03.2016р., №4 від 22.03.2016р., №1 від 06.04.2016р., №2 від 07.04.2016р. та №3 від 08.04.2016р. відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 308 373,92 грн. (а.с.23-37), а платіжним дорученням №673 від 18.04.2016р. перерахував на рахунок позивача 20 800,00 грн. за матеріали згідно договору за 2016р. (а.с.38).

Враховуючи заборгованість відповідача згідно передавального балансу, всі поставки та часткову оплату товару, заборгованість відповідача перед позивачем складає 400 855 грн. 50 коп., що підтверджується актом звірки взаємних рахунків між ДП «Шахта №1 «Нововолинська» та ТОВ «Західукрпостач» від 30.12.2016р., підписаним обома сторонами.

30.01.2017р. відповідачу була надіслана вимога №01/1 про сплату 400 855,50грн.

У відповіді на вимогу від 16.02.2017р. відповідач визнав суму заборгованості в розмірі 400 855,50 грн. та повідомив, що підприємство з листопада 2015р. не видобуває вугілля та немає власних коштів від його реалізації, тому на даний час немає можливості погасити заборгованість.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Перерахування коштів згідно договору про відступлення права вимоги від 06.12.2013р. в погашення заборгованості не відбулось.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач у відповіді на вимогу №103/09 від 16.02.2017р. та в поясненні від 26.09.2017р., підписаних в.о. директора ДП Шахта №1 Нововолинська ОСОБА_2, заборгованість перед позивачем в розмірі 400 855,50 грн. визнав. Крім того, акт звірки взаємних розрахунків від 30.12.2016р. на суму 400 855,50грн. підписаний обома сторонами.

Згідно зі ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Зважаючи на те, що в силу ст. 12 ЦК України особа вільно розпоряджається своїми матеріальними правами, дії відповідача не суперечать законодавству, судом не встановлено порушення прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд вважає, що заборгованість відповідача в сумі 400 855,50грн. є підставною і підлягає до стягнення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 6 012,85грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст.173, 193 ГК України, ст.ст. 12, 509, 512-514, 599 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 78, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з державного підприємства «Шахта №1 «Нововолинська» (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Шахтарська, 42, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Західукрпостач» (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Княгині Ольги, 68, ) 400 855 грн. 50 коп., а також 6 012 грн. 85 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

03.11.2017

Суддя О. Г. Слободян