РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017Справа №910/12224/17

За позовом Прокуратури міста Києва

до Київської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

1) Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація",

2) Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання недійсним рішення

Суддя Щербаков С.О.

Представники:

від позивача: Дергунов Д.С.;

від відповідача: Брунь Ю.І.;

від третьої особи-1: Коваленко І.М.;

від третьої особи-2: Брунь Ю.І.;

вільний слухач: ОСОБА_4

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокуратура міста Києва (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі-відповідач) про визнання недійсними пунктів 1, 2, 3 рішення Київської міської ради від 23.02.2017 № 946/1950 «Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій»:

1) в частині визнання такими, що втратили чинність рішень Київської міської ради, а саме:

- рішення від 23.06.2011 № 276/5663 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилого будинку № 9 літ. А на вул. Каштановій, який належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва»;

- рішення від 10.11.2011 № 619/6855 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громад міста Києва»;

- рішення від 02.10.2013 № 62/9650 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва приміщень у нежилому будинку № 1/62, літера А на вулиці Лабораторній»;

- рішення від 26.04.2012 № 497/7834 «Про передачу до сфери управління Прокуратури міста Києва нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади м. Києва»;

- рішення від 02.10.2013 № 60/9648 «Про передачу до сфери управління Прокуратури міста Києва нежилого приміщення та нежилого будинку комунальної власності територіальної громади міста Києва».

2) в частині зобов'язання передачі в оренду приміщень, а саме:

- нежилого будинку № 9 літ. А по вул. Каштановій та приміщень по вул. Каштановій 9а, площею, 76,7 кв.м, 43,9 кв.м, 1083,1 кв.м у м.Києві;

- будинків та приміщень за адресами у м. Києві: Малиновського Маршала, 10, літ. А, площею 3492,30 кв.м, Червоноармійська, 38, літ. Б, площею 296,80 кв.м, Руставелі Шота, 38, літ. В, площею 428,50 кв.м, Героїв Севастополя, 3 А, літ. А, площею 576,00 кв.м, Костянтинівська, 19, літ. В, площею 728, 70 кв.м, Лесі Українки, 27/2, літ. А, площею 809,60 кв.м, Каунаська, 3 в, літ. А, площею 1379,40 кв.м, Горького, 39, площею 589,50 кв.м, Гната Юри, 9, площею 808,40 кв.м, Курчатова, 23-а, площею 278,90 кв.м.4

- нежилих приміщень, площею 525,7 кв.м на другому поверсі будинку № 1/62, літер А по вул. Лабораторній у м. Києві;

- нежитлових приміщень, площею 1090, 7 кв.м у нежитловому будинку по вул. Лебедева, 14-а, літер А у м.Києві;

- нежилого приміщення загальною площею 269,7 кв. м у будинку № 105, літ. А по вул. Горького у м. Києві та нежилого будинку № 107, літ. А по вул. Горького, загальною площею 676,9 кв. м.

3) в частині закріплення за КП «Київжитлоспецексплуатація» на праві господарського відання нерухомого майна, а саме:

- нежилого будинку № 9 літ. А по вул. Каштановій та приміщень по вул. Каштановій 9а, площею, 76,7 кв.м, 43,9 кв.м, 1083,1 кв.м у м.Києві;

- будинків та приміщень за адресами у м. Києві: Малиновського Маршала, 10, літ. А, площею 3492,30 кв.м, Червоноармійська, 38, літ. Б, площею 296,80 кв.м, Руставелі Шота, 38, літ. В, площею 428,50 кв.м, Героїв Севастополя, З А, літ. А, площею 576,00 кв.м, Костянтинівська, 19, літ. В, площею 728, 70 кв.м, Лесі Українки, 27/2, літ. А, площею 809,60 кв.м, Каунаська, 3 в, літ. А, площею 1379,40 кв.м, Горького, 39, площею 589,50 кв.м, Гната Юри, 9, площею 808,40 кв.м, Курчатова, 23-а, площею 278,90 кв.м.;

- нежилих приміщень, площею 525,7 кв.м на другому поверсі будинку № 1/62, літер А по вул. Лабораторній у м. Києві;

- нежитлових приміщень, площею 1090, 7 кв.м у нежитловому будинку по вул. Лебедева, 14-а, літер А у м.Києві;

- нежилого приміщення загальною площею 269,7 кв. м у будинку № 105, літ. А по вул. Горького у м. Києві та нежилого будинку № 107, літ. А по вул. Горького, загальною площею 676,9 кв. м.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішень Київської міської ради від 23.06.2011 № 276/5663, від 10.11.2011 № 619/6855, від 02.10.2013 № 62/9650, від 26.04.2012 № 497/7834, від 02.10.2013 № 60/9648 за позивачем було закріплено нерухоме майно на праві оперативного управління, проте згідно п. 3 спірного рішення нерухоме майно (зазначене у додатку № 2) вибуло з управління позивача та закріплено за Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація", що на думку позивача є порушенням його прав та інтересів щодо оперативного управління майном зазначеним у додатку № 2 до рішення Київської міської ради від 23.02.2017 № 946/1950.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 15.08.2017 за участю представників сторін, зокрема залучено до участі у розгляді справи третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 1) Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація", 2) Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

10.08.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Прокуратури міста Києва надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 28.07.2017.

Розгляд справи відкладався в порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 07.09.2017.

01.09.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 28.07.2017, а також письмові пояснення, в яких третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у письмових поясненнях.

У судовому засіданні 07.09.2017 представник відповідача подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідач зазначає, що із змісту рішень щодо передачі позивачу приміщень вбачається, що спірні приміщення передавалися до сфери управління прокуратури, а не у право оперативного управління, як стверджує позивач. Крім того, відповідач зазначив, що даний спір не підсудний господарському суду.

Також, у судовому засіданні 07.09.2017 оголошено перерву до 21.09.2017.

21.09.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Прокуратури міста Києва надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що змісту кожного рішення вбачається, що майно передавалося позивачу саме на підставі ст. 137 Господарського кодексу України, тобто в оперативне управління. Крім того, позивач зазначає, що чинним законодавство не передбачено такий вид користування майном як право управління.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2017 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено та призначено судове засіданні на 05.10.2017, зокрема зобов'язано Київську міську раду в строк до 02.10.2017 надати суду належним чином засвідчені копії пояснювальних записок до рішень Київської міської ради від 23.06.2011 № 276/5663, від 10.11.2011 № 619/6855, від 02.10.2013 № 62/9650, від 26.04.2012 № 497/7834, від 02.10.2013 № 60/9648 відповідно до яких до сфери управління Прокуратури міста Києва передані нежитлові приміщення, а також висновки та рекомендації постійної комісії Київської міської ради, викладені у протоколах засідань постійної комісії Київської міської ради за результатами опрацювання питань передачі нежитлових приміщень (зазначених у рішеннях Київської міської ради від 23.06.2011 № 276/5663, від 10.11.2011 № 619/6855, від 02.10.2013 № 62/9650, від 26.04.2012 № 497/7834, від 02.10.2013 № 60/964) до сфери управління Прокуратури міста Києва.

05.10.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав додаткові пояснення в яких, зазначає, що спірне майно не може бути передане позивачу у оперативне управління, а передане саме до сфери управління, що є специфічною формою майнових відносин між державними органами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування тощо.

У судовому засіданні 05.10.2017 оголошено перерву до 26.10.2017.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача та третіх осіб заперечили проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 26.10.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 № 276/5663 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилого будинку № 9 літ. А на вул. Каштановій, який належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва» вирішено передати до сфери управління прокуратури міста Києва нежилий будинок № 9 літ. А на вул. Каштановій загальною площею 1338, 1 кв.м.

На виконання рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 276/5663, Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (у момент приймання передачі об'єкт знаходився у даного комунального підприємства) та Прокуратурою міста Києва складені та підписані акт № 27 приймання-передачі основних засобів та акт приймання-передачі нежилих приміщень у будинку № 9 літер А на вул. Каштановій до сфери управління прокуратури міста Києва.

Рішенням Київської міської ради від 10.11.2011 № 619/6855 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальних громад міста Києва» зі змінами, вирішено передати до сфери управління прокуратури міста Києва нежилі будинки та приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва, а саме: вул. Малиновського Маршала, буд. 10, літ. А, площею 3541, 7 кв.м., вул. Червоноармійська, буд. 38, літ. Б, площею 296, 80 кв.м., вул. Шота Руставелі, буд. 38, літ. В, площею 428, 50 кв.м., вул. Героїв Севастополя, буд. 3 А, літ. А, площею 576, 00 кв.м., вул. Костянтинівська, буд. 19, літ. В, площею 728, 70 кв.м., бул. Лесі Українки, буд. 27/2, літ. А, площею 809, 60 кв.м., вул. Каунаська, буд. 3в, літ. А, площею 1379, 40 кв.м., вул. Горького, буд. 39, площею 589, 50 кв.м., вул. Гната Юри, буд. 9, площею 808, 40 кв.м., вул. Курчатова, 23-а, площею 278, 90 кв.м.

На виконання рішенням Київської міської ради від 10.11.2011 № 619/6855 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальних громад міста Києва» зі змінами, Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (у момент приймання передачі об'єкти знаходилися у даного комунального підприємства) та Прокуратурою міста Києва складені та підписані акти приймання-передачі основних засобів № 20, № 26, № 24, № 25, № 22, № 23, № 21, № 32, та акт приймання-передачі нежилих приміщень у будинку № 10 літер А на вул. Малиновського Маршала, № 38 літера Б на вул. Червоноармійській, № 38 літер В на вул. Ш. Руставелі, № 3А літер А на вул. Героїв Севастополя, № 19 літер В на вул. Костянтинівській, № 27/2 літер А на бульв. Лесі Українки, № 3 в літер А на вул. Каунаській, № 39 на вул. Горького, № 9 на вул. Гната Юри, № 23-а на вул. Курчатова до сфери управління прокуратури міста Києва.

Рішенням Київської міської ради від 26.04.2012 № 497/7834 «Про передачу до сфери управління прокуратури Дніпровського району міста Києва нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва» вирішено передати до сфери управління прокуратури Дніпровського району міста Києва нежитлові приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею 1008, 4 кв.м. у нежитловому будинку на вул. Лебедєва, 14 а літер А.

На виконання рішення Київської міської ради від 26.04.2012 № 497/7834, Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (у момент приймання передачі об'єкт знаходився у даного комунального підприємства) та Прокуратурою міста Києва складені та підписані акт № 96 приймання-передачі основних засобів та акт приймання-передачі нежилих приміщень у будинку № 14 а літер А на вул. Лебедєва до сфери управління прокуратури міста Києва.

Рішенням Київської міської ради від 02.10.2013 № 62/9650 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва приміщень у нежилому будинку № 1/62, літер А на вул. Лабораторній» вирішено передати до сфери управління прокуратури міста Києва нежилі приміщення загальною площею 525, 7 кв.м. на другому поверсі у будинку № 1/62 літер А на вул. Лабораторній.

На виконання рішення Київської міської ради від 02.10.2013 № 62/9650, Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (у момент приймання передачі об'єкт знаходився у даного комунального підприємства) та Прокуратурою міста Києва складено та підписано акт приймання-передачі нежилих приміщень у будинку № 1/62 літер А на вул. Лабораторній до сфери управління прокуратури міста Києва.

Рішенням Київської міської ради від 02.10.2013 № 60/9648 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилого приміщення та нежитлового будинку комунальної власності територіальної громади міста Києва» вирішено передати до сфери управління Прокуратури міста Києва нежиле приміщення загальною площею 269, 7 кв.м. у будинку № 105, літ. А на вулиці Горького та нежилий будинок № 107, літ. А на вулиці Горького загальною площею 676, 9 кв.м. для розміщення прокуратури Голосіївського району м. Києва.

На виконання рішення Київської міської ради від 02.10.2013 № 60/9648, Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (у момент приймання передачі об'єкт знаходився у даного комунального підприємства) та Прокуратурою міста Києва складено та підписано акт приймання-передачі нежилих приміщень у будинку № 105 літер А на вул. Горького та у будинку № 107, літер А на вул. Горького до сфери управління прокуратури міста Києва.

З матеріалів справи також вбачається, що в подальшому рішенням Київської міської ради від 23.02.2017 № 946/1950 «Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій» вирішено визнати такими, що втратили чинність з 01.03.2017, рішення Київської міської ради, зокрема рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 276/5663 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилого будинку № 9 літ. А на вул. Каштановій, який належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва»; рішення Київської міської ради від 10.11.2011 № 619/6855 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальних громад міста Києва»; рішення Київської міської ради від 02.10.2013 № 62/9650 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва приміщень у нежилому будинку № 1/62, літер А на вул. Лабораторній»; рішення Київської міської ради від 26.04.2012 № 497/7834 «Про передачу до сфери управління прокуратури Дніпровського району міста Києва нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва»; рішення Київської міської ради від 02.10.2013 № 60/9648 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилого приміщення та нежитлового будинку комунальної власності територіальної громади міста Києва».

Пунктом 2 рішення КМР встановлено, що приміщення, зазначені у додатку 2 до цього рішення (зокрема нежилий будинок № 9 літ. А на вул. Каштановій загальною площею 1338, 1 кв.м, нежилі будинки та приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва, а саме: вул. Малиновського Маршала, буд. 10, літ. А, площею 3541, 7 кв.м., вул. Червоноармійська, буд. 38, літ. Б, площею 296, 80 кв.м., вул. Шота Руставелі, буд. 38, літ. В, площею 428, 50 кв.м., вул. Героїв Севастополя, буд. 3 А, літ. А, площею 576, 00 кв.м., вул. Костянтинівська, буд. 19, літ. В, площею 728, 70 кв.м., бул. Лесі Українки, буд. 27/2, літ. А, площею 809, 60 кв.м., вул. Каунаська, буд. 3в, літ. А, площею 1379, 40 кв.м., вул. Горького, буд. 39, площею 589, 50 кв.м., вул. Гната Юри, буд. 9, площею 808, 40 кв.м., вул. Курчатова, 23-а, площею 278, 90 кв.м., нежитлові приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею 1008, 4 кв.м. у нежитловому будинку на вул. Лебедєва, 14 а літер А, нежилі приміщення загальною площею 525, 7 кв.м. на другому поверсі у будинку № 1/62 літер А на вул. Лабораторній, нежиле приміщення загальною площею 269, 7 кв.м. у будинку № 105, літ. А на вулиці Горького та нежилий будинок № 107, літ. А на вулиці Горького загальною площею 676, 9 кв.м.), які належать територіальній громаді міста Києва і які були передані до сфери управління державних установ і організацій рішеннями Київської міської ради, підлягають передачі в оренду тим державним установам і організаціям, у сфері управління яких вони перебували до 01.03.2017 року, на підставі заяв, поданих такими установами і організаціями відповідно до встановленого порядку.

Пунктом 3 рішення КМР закріплено нерухоме майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, зазначене у додатку 2 до цього рішення, за Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація".

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Прокуратура міста Києва зазначає, що спірним рішенням відповідачем незаконно, всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, фактично скасовано власні рішення від 23.06.2011 № 276/5663, від 10.11.2011 № 619/6855, від 02.10.2013 № 62/9650, від 26.04.2012 № 497/7834 та від 02.10.2013 № 60/9648, незважаючи на те, що у позивача виникло право оперативного управління на нерухоме майно, а також на те, що між позивачем та відповідачем виниклі правовідносини, пов'язані з реалізацією права оперативного управління майном на користування ним.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно положень ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування;

Частиною п'ятою статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Як встановлено судом вище та вбачається з матеріалів справи, керуючись ст. 137 Господарського кодексу України, рішеннями Київської міської ради від 23.06.2011 № 276/5663, від 10.11.2011 № 619/6855, від 02.10.2013 № 62/9650, від 26.04.2012 № 497/7834 та від 02.10.2013 № 60/9648 до сфери оперативного управління Прокуратури міста Києва було передано наступне нерухоме майно: нежилий будинок № 9 літ. А на вул. Каштановій загальною площею 1338, 1 кв.м, нежилі будинки та приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва, а саме: вул. Малиновського Маршала, буд. 10, літ. А, площею 3541, 7 кв.м., вул. Червоноармійська, буд. 38, літ. Б, площею 296, 80 кв.м., вул. Шота Руставелі, буд. 38, літ. В, площею 428, 50 кв.м., вул. Героїв Севастополя, буд. 3 А, літ. А, площею 576, 00 кв.м., вул. Костянтинівська, буд. 19, літ. В, площею 728, 70 кв.м., бул. Лесі Українки, буд. 27/2, літ. А, площею 809, 60 кв.м., вул. Каунаська, буд. 3в, літ. А, площею 1379, 40 кв.м., вул. Горького, буд. 39, площею 589, 50 кв.м., вул. Гната Юри, буд. 9, площею 808, 40 кв.м., вул. Курчатова, 23-а, площею 278, 90 кв.м., нежитлові приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею 1008, 4 кв.м. у нежитловому будинку на вул. Лебедєва, 14 а літер А, нежилі приміщення загальною площею 525, 7 кв.м. на другому поверсі у будинку № 1/62 літер А на вул. Лабораторній, нежиле приміщення загальною площею 269, 7 кв.м. у будинку № 105, літ. А на вулиці Горького та нежилий будинок № 107, літ. А на вулиці Горького загальною площею 676, 9 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського кодексу України, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Частиною 2 ст. 137 Господарського кодексу Украни встановлено, що власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Тобто, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Право оперативного управління притаманне для суб'єктів господарювання, які здійснюють некомерційну господарську діяльність, тобто діяльність без мети одержання прибутку.

Власник майна наділяється правом здійснювати контроль за використанням та збереженням належного йому майна, закріпленого ним за підприємством на праві оперативного управління безпосередньо або через уповноважений ним орган. Зокрема, власникові належить право вилучати у суб'єкта права оперативного управління надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням (аналогічне положення міститься у ч. 3 ст. 77 ГК України).

Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності (ч. 3 ст. 137 Господарського кодексу України).

За змістом положень ст. ст. 317, 326 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Як вбачається із змісту наведених вище рішень Київської міської ради, відповідне майно передавалося позивачу саме на підставі ст. 137 Господарського кодексу України, яка визначає право оперативного управління майном та правовий статус такого майна.

В той же час, суд вважає безпідставним твердженням відповідача, про те, майно передавалося саме до сфери управління позивача, оскільки нормами чинного законодавства України не передбачений такий вид користування майном, як сфера управління.

Так, із змісту оскаржуваного рішенням Київської міської ради від 23.02.2017 № 946/1950 «Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій» вбачається, що Київською міською радою вирішено визнати такими, що втратили чинність з 01.03.2017, рішення Київської міської ради, зокрема рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 276/5663 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилого будинку № 9 літ. А на вул. Каштановій, який належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва»; рішення Київської міської ради від 10.11.2011 № 619/6855 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальних громад міста Києва»; рішення Київської міської ради від 02.10.2013 № 62/9650 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва приміщень у нежилому будинку № 1/62, літер А на вул. Лабораторній»; рішення Київської міської ради від 26.04.2012 № 497/7834 «Про передачу до сфери управління прокуратури Дніпровського району міста Києва нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва»; рішення Київської міської ради від 02.10.2013 № 60/9648 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилого приміщення та нежитлового будинку комунальної власності територіальної громади міста Києва».

Пунктом 2 рішення КМР встановлено, що приміщення, зазначені у додатку 2 до цього рішення (зокрема нежилий будинок № 9 літ. А на вул. Каштановій загальною площею 1338, 1 кв.м, нежилі будинки та приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва, а саме: вул. Малиновського Маршала, буд. 10, літ. А, площею 3541, 7 кв.м., вул. Червоноармійська, буд. 38, літ. Б, площею 296, 80 кв.м., вул. Шота Руставелі, буд. 38, літ. В, площею 428, 50 кв.м., вул. Героїв Севастополя, буд. 3 А, літ. А, площею 576, 00 кв.м., вул. Костянтинівська, буд. 19, літ. В, площею 728, 70 кв.м., бул. Лесі Українки, буд. 27/2, літ. А, площею 809, 60 кв.м., вул. Каунаська, буд. 3в, літ. А, площею 1379, 40 кв.м., вул. Горького, буд. 39, площею 589, 50 кв.м., вул. Гната Юри, буд. 9, площею 808, 40 кв.м., вул. Курчатова, 23-а, площею 278, 90 кв.м., нежитлові приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею 1008, 4 кв.м. у нежитловому будинку на вул. Лебедєва, 14 а літер А, нежилі приміщення загальною площею 525, 7 кв.м. на другому поверсі у будинку № 1/62 літер А на вул. Лабораторній, нежиле приміщення загальною площею 269, 7 кв.м. у будинку № 105, літ. А на вулиці Горького та нежилий будинок № 107, літ. А на вулиці Горького загальною площею 676, 9 кв.м.), які належать територіальній громаді міста Києва і які були передані до сфери управління державних установ і організацій рішеннями Київської міської ради, підлягають передачі в оренду тим державним установам і організаціям, у сфері управління яких вони перебували до 01.03.2017 року, на підставі заяв, поданих такими установами і організаціями відповідно до встановленого порядку.

Пунктом 3 рішення КМР закріплено нерухоме майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, зазначене у додатку 2 до цього рішення, за Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація".

Проте, суд відзначає, що нормами ст. 137 Господарського кодексу України наведений вичерпний перелік підстав вилучення майна із сфери оперативного управління, а саме власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні, а сторонами не надані суду докази того, що у сфері оперативного управління Прокуратури міста Києва перебувало надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням, як підставу для винесення оскаржуваного рішенням в частині вилучення з оперативного управління позивача відповідного майна.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 встановлено, що в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Отже, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, з урахуванням висновків Конституційного Суду України викладених у рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 справа № 1-9/2009, суд відзначає, що рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 276/5663, від 10.11.2011 № 619/6855, від 02.10.2013 № 62/9650, від 26.04.2012 № 497/7834 та від 02.10.2013 № 60/9648, якими до сфери оперативного управління Прокуратури міста Києва було передано наступне нерухоме майно: нежилий будинок № 9 літ. А на вул. Каштановій загальною площею 1338, 1 кв.м, нежилі будинки та приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва, а саме: вул. Малиновського Маршала, буд. 10, літ. А, площею 3541, 7 кв.м., вул. Червоноармійська, буд. 38, літ. Б, площею 296, 80 кв.м., вул. Шота Руставелі, буд. 38, літ. В, площею 428, 50 кв.м., вул. Героїв Севастополя, буд. 3 А, літ. А, площею 576, 00 кв.м., вул. Костянтинівська, буд. 19, літ. В, площею 728, 70 кв.м., бул. Лесі Українки, буд. 27/2, літ. А, площею 809, 60 кв.м., вул. Каунаська, буд. 3в, літ. А, площею 1379, 40 кв.м., вул. Горького, буд. 39, площею 589, 50 кв.м., вул. Гната Юри, буд. 9, площею 808, 40 кв.м., вул. Курчатова, 23-а, площею 278, 90 кв.м., нежитлові приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею 1008, 4 кв.м. у нежитловому будинку на вул. Лебедєва, 14 а літер А, нежилі приміщення загальною площею 525, 7 кв.м. на другому поверсі у будинку № 1/62 літер А на вул. Лабораторній, нежиле приміщення загальною площею 269, 7 кв.м. у будинку № 105, літ. А на вулиці Горького та нежилий будинок № 107, літ. А на вулиці Горького загальною площею 676, 9 кв.м. є ненормативними актами Київської міської ради, тобто актами одноразового застосування, що вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Суд відзначає, що аналогічна позиція викладена у правовому висновку Управління правового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 19.10.2016 № 08/230-2230 до проекту спірного рішення «Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій», в якому, зокрема зазначено, що правові підстави для прийняття спірного рішення щодо скасування рішень Київської міської ради про передачу в оперативне управління (до сфери управління) приміщень територіальної громади міста Києва державним установам, організаціям відсутні, а проект спірного рішення є таким, що не відповідає вимогам законодавства.

Тож, підсумовуючи вище викладене, враховуючи те, що відповідне майно передавалося саме до сфери оперативного управління Прокуратури міста Києва на підставі ст. 137 Господарського кодексу України, приймаючи до уваги, що ненормативні акти не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання, оскільки вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, суд приходить до висновку, що пункти 1, 2, 3 рішення Київської міської ради від 23.02.2017 № 946/1950 «Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій», якими вилучено із сфери оперативного управління Прокуратури міста Києва відповідне майно та закріплене за Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" підлягають визнанню недійсними.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача викладені у письмових запереченнях стосовного того, що дана справа не підсудна господарському суду, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК). Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (статті 13, 15 і 16 ГПК) - постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам».

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України встановлена виключна підсудність справ, а саме віднесені до підсудності господарського суду справи у спорах, що виникають з договору перевезення, в яких одним з відповідачів є орган транспорту, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням цього органу.

Частиною 5 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи у спорах, у яких відповідачем є вищий чи центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються господарським судом міста Києва.

Так, відповідно до абзацу 3 п. 20.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині п'ятій статті 16 ГПК, то така справа у будь-якому разі підлягає розгляду у господарському суді міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

Згідно п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин (абз. 1 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

Отже, враховуючи те, що господарському суду підвідомчі спори про визнання недійсними актів органів місцевого самоврядування, приймаючи до уваги що Прокуратурою міста Києва оскаржуються ненормативні акти Київської міської ради, які вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, суд відзначає, що даний спір є господарським та відповідно підвідомчий господарським судам.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Прокуратури міста Києва до Київської міської ради про визнання недійсним рішення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Прокуратури міста Києва задовольнити.

2. Визнати недійсними пункти 1, 2, 3 рішення Київської міської ради від 23.02.2017 № 946/1950 «Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій»:

1) в частині визнання такими, що втратили чинність рішень Київської міської ради, а саме:

- рішення від 23.06.2011 № 276/5663 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилого будинку № 9 літ. А на вул. Каштановій, який належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва»;

- рішення від 10.11.2011 № 619/6855 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громад міста Києва»;

- рішення від 02.10.2013 № 62/9650 «Про передачу до сфери управління прокуратури міста Києва приміщень у нежилому будинку № 1/62, літера А на вулиці Лабораторній»;

- рішення від 26.04.2012 № 497/7834 «Про передачу до сфери управління Прокуратури міста Києва нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади м. Києва»;

- рішення від 02.10.2013 № 60/9648 «Про передачу до сфери управління Прокуратури міста Києва нежилого приміщення та нежилого будинку комунальної власності територіальної громади міста Києва».

2) в частині зобов'язання передачі в оренду приміщень, а саме:

- нежилого будинку № 9 літ. А по вул. Каштановій та приміщень по вул. Каштановій 9а, площею, 76,7 кв.м, 43,9 кв.м, 1083,1 кв.м у м.Києві;

- будинків та приміщень за адресами у м. Києві: Малиновського Маршала, 10, літ. А, площею 3492,30 кв.м, Червоноармійська, 38, літ. Б, площею 296,80 кв.м, Руставелі Шота, 38, літ. В, площею 428,50 кв.м, Героїв Севастополя, 3 А, літ. А, площею 576,00 кв.м, Костянтинівська, 19, літ. В, площею 728, 70 кв.м, Лесі Українки, 27/2, літ. А, площею 809,60 кв.м, Каунаська, 3 в, літ. А, площею 1379,40 кв.м, Горького, 39, площею 589,50 кв.м, Гната Юри, 9, площею 808,40 кв.м, Курчатова, 23-а, площею 278,90 кв.м.4

- нежилих приміщень, площею 525,7 кв.м на другому поверсі будинку № 1/62, літер А по вул. Лабораторній у м. Києві;

- нежитлових приміщень, площею 1090, 7 кв.м у нежитловому будинку по вул. Лебедева, 14-а, літер А у м.Києві;

- нежилого приміщення загальною площею 269,7 кв. м у будинку № 105, літ. А по вул. Горького у м. Києві та нежилого будинку № 107, літ. А по вул. Горького, загальною площею 676,9 кв. м.

3) в частині закріплення за КП «Київжитлоспецексплуатація» на праві господарського відання нерухомого майна, а саме:

- нежилого будинку № 9 літ. А по вул. Каштановій та приміщень по вул. Каштановій 9а, площею, 76,7 кв.м, 43,9 кв.м, 1083,1 кв.м у м.Києві;

- будинків та приміщень за адресами у м. Києві: Малиновського Маршала, 10, літ. А, площею 3492,30 кв.м, Червоноармійська, 38, літ. Б, площею 296,80 кв.м, Руставелі Шота, 38, літ. В, площею 428,50 кв.м, Героїв Севастополя, З А, літ. А, площею 576,00 кв.м, Костянтинівська, 19, літ. В, площею 728, 70 кв.м, Лесі Українки, 27/2, літ. А, площею 809,60 кв.м, Каунаська, 3 в, літ. А, площею 1379,40 кв.м, Горького, 39, площею 589,50 кв.м, Гната Юри, 9, площею 808,40 кв.м, Курчатова, 23-а, площею 278,90 кв.м.;

- нежилих приміщень, площею 525,7 кв.м на другому поверсі будинку № 1/62, літер А по вул. Лабораторній у м. Києві;

- нежитлових приміщень, площею 1090, 7 кв.м у нежитловому будинку по вул. Лебедева, 14-а, літер А у м.Києві;

- нежилого приміщення загальною площею 269,7 кв. м у будинку № 105, літ. А по вул. Горького у м. Києві та нежилого будинку № 107, літ. А по вул. Горького, загальною площею 676,9 кв. м.

3. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ідентифікаційний код - 22883141) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 45/9, ідентифікаційний код - 02910019) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 31.10.2017

Суддя Щербаков С.О.