КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2017 р. Справа№ 925/871/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Жук Г.А.

Корсакової Г.В.

за участю секретаря судового засідання - Ляховенка М.Д.,

за участю представників:

від апелянта: арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В.

від заявника: не з'явився

від боржника: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В.

на ухвалу Господарського суду міста Черкаської області від 21.09.2017

у справі № 925/871/15 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Авуар-Сервіс"

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

ім. Шевченка

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.09.2017 року у справі № 925/871/15 задоволено частково клопотання голови комітету кредиторів боржника та визначено основну грошову винагороду за кожен місяць здійснення повноважень ліквідатора банкрута у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати, визначеної законодавством України.

Крім того, задоволено частково клопотання ліквідатора банкрута від 07.04.2017 року № 925/871/15-25, від 04.05.2017 року № 925/871/15-52 та від 16.05.2017 року № 925/871/15-55 та затверджено схвалені (погоджені) комітетом кредиторів (протоколи від 30.03.2017 року № 3 та від 03.05.2017 року № 4) звіти арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. про нарахування грошової винагороди та здійснення витрат:

за період з 01.02.2017 року по 22.02.2017 року на суму 6344,43 грн. (з них: 5028,57 грн. - нарахована основна грошова винагорода, 1315,86 грн. - здійснені витрати) за час виконання ним повноважень розпорядника майна боржника;

за період з 23.02.2017 року по 31.03.2017 року на суму 11451,47 грн. (з них: 7771,43 грн. - нарахована основна грошова винагорода, 3680,04 грн. - здійснені витрати) за час виконання ним повноважень ліквідатора банкрута;

за період з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року на суму 6795,00 грн. (з них: 6400,00 грн. - нарахована основна грошова винагорода, 395,00 грн. - здійснені витрати,) за час виконання ним повноважень ліквідатора банкрута.

В решті вимог у задоволенні клопотань ліквідатора банкрута від 07.04.2017 року № 925/871/15-25, від 04.05.2017 року № 925/871/15-52 та від 16.05.2017 року № 925/871/15-55 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В. звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.09.2017 у справі № 925/871/15, та винести нове рішення, яким задовольнити повністю клопотання від 15.02.2017 (вх. суду №3876/17 від 16.02.2017) Голови комітету кредиторів боржника, товариства з обмеженою відповідальністю "Перше факторингове бюро", на підставі рішення комітету кредиторів (протокол від 15.02.2017 №2), про установлення основної грошової винагороди ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В., у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат на місяць; задовольнити повністю клопотання Ліквідатора банкрута від 07.04.2017 №925/871/15-25 (вх. суду №8142/17 від 10.04.2017), від 04.05.2017 №925/871/15-52 (вх. суду №10108/17 від 11.05.2017) та від 16.05.2017 №925/871/15-55 (вх. суду №10550/17 від 16.05.2017) на підставі рішень комітету кредиторів (протоколи від 30.03.2017 №3 та від 03.05.2017 №4) про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В.

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано той факт, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.08.2015 у справі № 925/871/15 за погодженням з комітетом кредиторів було встановлено основну грошову винагороду розпоряднику майна в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Крім того, арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В. вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд не прийняв до уваги, що керівник боржника останні дванадцять місяців працював неповний робочий день по сумісництву, а його заробітна плата за останні дванадцять місяців до порушення провадження у справі про банкрутство становила 13169,05 грн. всього.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2017 вказану апеляційну скаргу у справі № 925/871/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Сотнікова С.В.

09.10.2017 суддями Остапенком О.М. та Сотніковим С.В. заявлено самовідвід у справі № 925/871/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 заяву суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В. про самовідвід у справі № 925/871/15 задоволено.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.10.2017 апеляційна скарга арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів: Жук Г.А., Корсакової Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 вищезазначену апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 31.10.2017.

31.10.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. надійшли письмові пояснення в яких останній зазначав, що комітет кредиторів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка в межах своїх повноважень визначив йому, як ліквідатору боржника, справедливу основну грошову винагороду в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Присутній в судовому засіданні 31.10.2017 ліквідатор сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В. з урахуванням поданих письмових пояснень, підтримав подану апеляційну скаргу з підстав наведених у ній.

Представники заявника, боржника та інших учасників провадження у справі про банкрутство не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України (надалі по тексту - ГПК України), рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 31.10.2017, згідно ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги викладені в апеляційній скарзі не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.05.2015 порушено провадження у справі № 925/871/15 про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Авуар-Сервіс", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В., встановлено останньому розмір оплати послуг розпорядника майна боржника - дві мінімальні заробітні плати за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень.

Постановою господарського суду Черкаської області від 23.02.2017 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаціну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В.

Колегією суддів встановлено, що голова комітету кредиторів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка, представник товариства з обмеженою відповідальністю "Перше факторингове бюро" - ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності б/н від 28.11.2016, на підставі рішення комітету кредиторів (протокол від 15.02.2017 №2), заявив клопотання від 15.02.2017 (вх.суду №3876/17 від 16.02.2017) про установлення основної грошової винагороди ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В., у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат на місяць.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В., як ліквідатор банкрута на підставі рішень комітету кредиторів (протоколи від 30.03.2017 №3 та від 03.05.2017 №4) звернувся до місцевого господарського суду з клопотаннями від від 07.04.2017 №925/871/15-25 (вх.суду №8142/17 від 10.04.2017), від 04.05.2017 №925/871/15-52 (вх.суду №10108/17 від 11.05.2017) та від 16.05.2017 №925/871/15-55 (вх.суду №10550/17 від 16.05.2017) про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування його витрат за період з 01.02.2017 по 22.02.2017 на суму 21973,00 грн. (з яких: 12800,00 грн. - основна грошова винагорода, 1315,86 грн. - витрати, 7857,14 грн. - надані, але не оплачені послуги ТОВ "Центр Лойер Компані") за час виконання ним повноважень розпорядника майна боржника; за період з 23.02.2017 по 30.03.2017 на суму 40367,11 грн. (з яких: 18472,75 грн. - основна грошова винагорода, 3680,04 грн. - витрати, 18214,32 грн. - надані, але не оплачені послуги ТОВ "Центр Лойер Компані") за час виконання ним повноважень ліквідатора банкрута;, а також за період з 31.03.2017 по 30.04.2017 на суму 32122,25 грн. (з яких: 16727,25 грн. - основна грошова винагорода, 395,00 грн. - витрати, 15000 грн.- надані, але не оплачені послуги ТОВ "Центр Лойер Компані") за час виконання ним повноважень ліквідатора банкрута.

Відповідно до ч.3 ст.115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Таким чином, розмір основної грошової винагороди ліквідатора банкрута визначено спеціальним Законом, який регулює провадження у справах про банкрутство, і складає дві середньомісячні заробітні плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури ліквідації боржника, який, однак, обмежується максимальним розміром у десять мінімальних заробітних плат. Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не відносить вирішення питання визначення розміру грошової винагороди до компетенції комітету кредиторів.

Колегією суддів відзначається, що згідно з довідкою боржника від 22.02.2017 середньомісячна заробітна плата його керівника ОСОБА_4, який працював по сумісництву, за останні дванадцять місяців його роботи до визнання боржника банкрутом складала 644,92 грн., що менше мінімальної заробітної плати у цей період (1378 грн. у період 01.01.2016 - 30.04.2016, 1450 грн. у період 01.05.2016 - 30.11.2016, 1600 грн. у період 01.12.2016 - 31.12.2016, та 3200 грн. у період 01.01.2017 - 31.12.2017). При цьому, положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", прямо не передбачають такого випадку, а тому, на думку колегії суддів, заробітна плата ліквідатора банкрута має визначатися виходячи із положень ст.3 Закону України "Про оплату праці", згідно з якою мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці, яка є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника щодо великого обсягу проведеної ним роботи під час виконання покладених на нього обов'язків у справі про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, оскільки, на думку колегії суддів, основна грошова винагорода арбітражного керуючого є фактично платою за надані послуги особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність, а відтак, розмір такої грошової винагороди має бути пропорційний до обсягу наданих послуг, однак, матеріали справи не містять жодних належних доказів на підтвердження великого обсягу проведених арбітражним керуючим робіт в межах справи № 925/871/15. Не надано відповідних доказів і апеляційному суду.

Враховуючи вищевикладене, а також фактичні обставин справи №925/871/15, відповідно до ст.3 Закону України "Про оплату праці" та ч.3 ст.115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розмір основної грошової винагороди ліквідатора банкрута складає дві мінімальні заробітні плати, а відтак, вимоги голови комітету кредиторів про установлення основної грошової винагороди ліквідатора банкрута у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат підлягають частковому задоволенню.

В зв'язку з вищезазначеним, судова колегія приходить до висновку, що розрахунок суми нарахованої основної грошової винагороди арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. за заявлений період виконання ним повноважень розпорядника майна боржника з 01.02.2017 по 22.02.2017 складає 5028,57 грн. (6400:28х22, відповідно до ухвали господарського суду Черкаської області від 28.05.2015 у справі № 925/871/15), за період здійснення повноважень ліквідатора банкрута з 23.02.2017 по 31.03.2017 складає 7771,43грн. (6400:28х6 + 6400), а за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 складає 6400,00 грн. При цьому, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції щодо зміни періоду розрахунку основної грошової винагороди ліквідатора банкрута у зв'язку з вимогами абз.4 ч.3 ст.115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно з якою право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Щодо доводів апелянта про те, що середня заробітна плата керівника боржника ОСОБА_4 за повним графіком роботи складає суму 8791,67 грн. і з неї має обчислюватись розмір основної грошової винагороди, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, розрахунок середньомісячної заробітної плати здійснюється "виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи", "усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо…" У випадку роботи неповний робочий день середньоденний заробіток визначається у загальному порядку - діленням сумарного заробітку за розрахунковий період 12 місяців або менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів цього періоду, зменшену на кількість календарних днів цього періоду, зменшену на кількість святкових і неробочих днів, встановлених законодавством (роз'яснення Мінпраці України від 21.07.1997 №04-3022, надане відповідно до п.2 Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100).

Враховуючи викладене, розрахунок середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи із фактів нарахування і виплати заробітної плати, а не із розрахункових її величин, як запропоновано ліквідатором банкрута, а відтак, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що розмір основної грошової винагороди у п'яти мінімальних заробітних плат установлено комітетом кредиторів (протокол №2 від 15.02.2017), оскільки Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» комітету кредиторів таких повноважень не надано, тому рішення комітету кредиторів у цій частині не є доказом будь-яких обставин і не приймається апеляційним судом при вирішенні питання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи розрахунки сум здійснення витрат арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В.: за період з 01.02.2017 по 22.02.2017 на суму 1315,86 грн. за час виконання ним повноважень розпорядника майна боржника; за період з 23.02.2017 по 30.03.2017 на суму 3680,04 грн. за час виконання ним повноважень ліквідатора банкрута; за період з 31.03.2017 по 30.04.2017 на суму 395,00 грн. за час виконання ним повноважень ліквідатора банкрута, колегія суддів вважає їх обґрунтованими та такими, що підтверджуються відповідними доказами, а саме, наявними копіями та пред'явленими первинними бухгалтерськими документами, а також погоджені (схвалені) рішеннями комітету кредиторів (протоколи від 30.03.2017 №3, від 03.05.2017 №4), а зазначена у клопотаннях ліквідатора банкрута від 07.04.2017 №925/871/15-25 та від 16.05.2017 №925/871/15-55 сума витрат за період з 23.02.2017 по 30.03.2017 у розмірі 3380,04 грн. є опискою, оскільки згідно з наданими ліквідатором банкрута розрахунками та рішенням комітету кредиторів (протокол від 30.03.2017 №3) фактична сума витрат за цей період складає 3680,04 грн.

Щодо доводів скаржника в частині вимог про затвердження сум за надані боржнику, але не оплачені послуги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.4, 6 і 7 ст.115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом; кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого; керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат; звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів; звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Враховуючи вищезазначене, а також проаналізувавши приписи ст.44 ГПК України, абз.2 ч.8 ст.41, абз.3. ч.4 ст.42, п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», пунктів 2.21, 6.2 - 6.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", колегія суддів вважає, що витрати ліквідатора банкрута, це є фактично сплачені ним кошти (здійснені витрати), а відтак, суд має право затвердити звіт про здійснення та відшкодування витрат лише на підставі доказів їх здійснення. Отже витрати мають бути підтверджені доказами їх фактичного понесення відповідними платіжними та розрахунковими документами (зокрема, платіжними дорученнями, квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами тощо).

Враховуючи той факт, що оплата послуг залучених арбітражним керуючим спеціалістів є витратами арбітражного керуючого, однак, така оплата має здійснюватись ліквідатором банкрута за фактично виконану роботу, така оплата роботи залученого спеціаліста не є заробітною платою останнього у боржника (крім випадку включення його до складу ліквідаційної комісії в установленому порядку і роботи повний робочий день) і не може установлюватись наперед аналогічно до основної грошової винагороди арбітражного керуючого, подання звіту ліквідатором банкрута передбачає необхідність підтвердити фактичну сплату ним цих витрат, обгрунтувати їх обсяг, вартість та потребу. Оскільки, витрати за надані, але не оплачені послуги товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Лойер Компані" на суму 41071,46 грн. (7857,14+18214,32+18214,32) не підтверджені належними доказами їх оплати за рахунок ліквідатора банкрута чи боржника, тому місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні клопотання в цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень, а сплата грошової винагороди і відшкодування витрат здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, а відтак, такі виплата і відшкодування здійснюються ліквідатором банкрута за наявності одночасно двох умов - після виникнення права на них і надходження коштів на рахунок боржника. Вказані підстави сплати коштів виникають неодноразово до закінчення ліквідаційної процедури.

Враховуючи той факт, що матеріалами справи підтверджується установлені місцевим господарським судом факти неправильного визначення щомісячного розміру основної грошової винагороди ліквідатора банкрута і неправомірного затвердження сум за надані боржнику, але не оплачені послуги, що може призвести до неправомірних виплат і необхідності їх повернення надалі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно надав офіційну оцінку цим фактам і встановив прецедент щодо подальшого вирішення цих питань судом у справі № 925/871/15. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ліквідатор сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В. не позбавлений права звернутися до комітету кредиторів боржника з клопотанням про встановлення та затвердження йому оплати грошової винагороди в ході виконання останнім покладених на нього обов'язків в межах справи № 925/871/15.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За наведеного, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 21.09.2017 у справі № 925/871/13 судовою колегією не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. судом не вбачається.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.09.2017 у справі № 925/871/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.09.2017 у справі № 925/871/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/871/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.11.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Г.А. Жук

Г.В. Корсакова