РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2017Справа № 910/10306/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі

1) Державної служби геології та надр України,

2) Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петролеум»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-1»

3) Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів-1, 2 - ДП «Полтавнафтогазгеология» НАК «Надра України»

про визнання права власності, внесення змін до договору

за участю представників:

прокурор: Константинова І.В.;

від позивача-1: не з'явився;

від позивача-2: Загарук С.М.;

від відповідача-1: Чередніченко М.О.;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: Ніколенко О.В., Метенко Т.І.;

від третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року до господарського суду міста Києва звернувся заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра, позивач-1) та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (далі - ПАТ «НАК «Надра України», позивач-2) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (далі - ТОВ «Голден Деррік», відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-1» (далі - ТОВ «Сіріус-1», відповідач-2) та Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (далі - ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», відповідач-3) про визнання права власності, внесення змін до договору.

У обґрунтування позовних вимог прокурор вказує на те, що ТОВ «Голден Деррік» (у подальшому - ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») не виконало своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. в частині здійснення оплати в повному обсязі вартості придбаної частки у праві спільної часткової власності в розмірі 30% за договором про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р. Таке істотне порушення вказаного зобов'язання стало підставою для розірвання зазначеного договору купівлі-продажу рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.14 р. у справі № 910/19414/14. Відтак, за твердженням прокурора, ПАТ «НАК «Надра України» має право повернути собі у власність вказану частку з метою забезпечення можливості державної національної компанії отримувати прибутки від своєї власності, тобто частки у розмірі 30% за договором про спільну діяльність.

У позові прокурор просив суд відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача та визнати право власності за ПАТ «НАК «Надра України» на частку у розмірі 30% у спільній частковій власності за договором про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р. вартістю 444 000,00 грн.

До початку розгляду справи по суті, 30.04.2015 р. представник позивача-2 - ПАТ «НАК «Надра України» подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив визнати за ним право власності на частку у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) у розмірі 30% за договором про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р., а також внести зміни до договору про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р., виклавши його в новій редакції, зазначеній у заяві про зміну предмета позову (вказані зміни полягають у виключенні зі складу учасників вказаного договору про спільну діяльність відповідача-1 - ТОВ «Голден Деррік» (у подальшому - ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») та введенні до їх складу позивача-2 - ПАТ «НАК «Надра України»). Вказана заява була прийнята судом до розгляду і спір вирішується з її урахуванням.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2016 р. до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів-1 і 2 - ДП «Полтаванафтогазгеологія» НАК «Надра України» (далі - третя особа).

Справа розглядалась судами неодноразово. Востаннє рішенням господарського суду міста Києва від 03.10.2016 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 р., у задоволенні позову відмовлено. Проте, постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2017 р. вказані рішення господарських судів скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.07.2017 р. справу прийнято до свого провадження суддею Головіною К.І.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача-2 - ПАТ «НАК «Надра України» позовні вимоги підтримали та обґрунтували, просили їх задовольнити.

Представник відповідача-1 заявив клопотання про заміну назви відповідача-1 з ТОВ «Голден Деррік» на ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум», яке було задоволено судом. Проти задоволення позову заперечував, зазначив, що договір про спільну діяльність з предметом та метою діяльності - геологічне вивчення Сахалінського родовища, учасником якого був позивач-2 - ПАТ «НАК «Надра України», припинив свою дію, а 11.07.2012 р. почав діяти новий договір про спільну діяльність з іншим предметом та метою діяльності, а саме - видобування нафти, конденсату і газу (промислова розробка) Сахалінського родовища, тому вважав, що позивач-2 намагається внести зміни до іншого договору, стороною якого він не був та не є на даний час. Також вказав, що приписами ч. 4 ст. 653 ЦК України не передбачена можливість повернення виконаного за розірваним договором, у даному випадку - за договором купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р.

Представники відповідача-3 - ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння» проти задоволення позовних вимог також заперечували, зазначили, що умови договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. у повній мірі узгоджуються з приписами чинного законодавства, а ПАТ «НАК «Надра України», як продавець, в момент укладення вказаного договору втратило свої майнові права на товар, а саме - частку у спільній діяльності, при цьому приписи ст. 653 ЦК України позбавляють його права вимагати повернення отриманого (виконаного) за договором, який було розірвано, а положення ч. 2 ст. 697 ЦК України, на які вказує Вищий господарський суд України, не регулюють спірні правовідносини, оскільки можуть бути застосовані лише до діючих договорів, тоді як договір купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. є розірваним.

Представники позивача-1 - Держгеонадра, відповідача-2 - ТОВ «Сіріус-1» та третьої особи - ДП «Полтавнафтогазгеология» НАК «Надра України» у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

У попередніх судових засіданнях представник позивача-1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача-2 проти задоволення позовних вимог заперечив, вважав, що Вищий господарський суд України під час перегляду даної справи помилково ототожнив предмет договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. - тобто частку продавця (ПАТ «НАК «Надра України») у праві спільної часткової власності в розмірі 30% за договором про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.00 р., та вклад ПАТ «НАК «Надра України» у спільну діяльність, адже ділова репутація та ділові зв'язки, які становили частину його вкладу, не були та не могли бути передані до спільного майна, а відтак, не відчужувались за вказаним договором купівлі-продажу. Також вважав, що положення ст. 697 ЦК України не можуть бути застосовані до договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р., оскільки вказаний договір є розірваним, а приписи зазначеної норми закону можливо застосовувати лише до договору, що діє.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 16.01.2003 р. між ДП «Полтавнафтогазгеологія» НАК «Надра України» та відповідачем-2 - ТОВ «Сіріус-1» був укладений договір, у якому сторони дійшли згоди викласти договір про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р. у новій редакції (далі - договір про спільну діяльність або договір № 17-2000).

У подальшому, 27.07.2007 р. між відповідачем-2 - ТОВ «Сіріус-1» (інвестор), ДП «Полтавнафтогазгеологія» НАК «Надра України» та позивачем-2 - ПАТ «НАК «Надра України» (компанія) була укладена додаткова угода № 202/07 до договору № 17-2000 (далі - додаткова угода № 202/07), згідно з умовами якої до складу сторін договору включено НАК «Надра України» та викладено договір про спільну діяльність у новій редакції.

Відповідно до п. 1.1 договору № 17-2000 (в редакції додаткової угоди № 202/07) його предметом є спільна діяльність учасників з метою забезпечення здійснення власником (ПАТ «НАК «Надра України») спеціального дозволу на користування надрами геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки та/або промислової розробки ділянки надр на певній території в межах програми робіт спільної діяльності, які беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти для досягнення мети.

Згідно з п. 4.2 договору № 17-2000 (в редакції додаткової угоди № 202/07) вкладом компанії (ПАТ «НАК «Надра України») є грошові кошти в розмірі, визначеному даним договором, ділова репутація та ділові зв'язки, що становить 30% від загальних вкладів учасників спільної діяльності.

Пунктом 3.4.1 договору № 17-2000 (в редакції додаткової угоди № 202/07) на компанію (ПАТ «НАК «Надра України») покладений обов'язок внести на рахунок спільної діяльності грошові кошти в розмірі 2 500,00 грн.

Судом встановлено, що позивач-2 - ПАТ «НАК «Надра України» вищевказаний обов'язок виконав 27.11.2007 р., про що свідчить картка рахунку 6851, сформована 05.10.2017 р.

Відповідно п. 6.1 договору № 17-2000 (в редакції додаткової угоди № 202/07) внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, майно, продукція, створені в результаті спільної діяльності та одержані від такої діяльності доходи є спільною частковою власністю учасників.

Положеннями ст. 1130 ЦК України закріплено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

За договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети (ст. 1132 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1133 ЦК України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки.

Частиною 1 ст. 1134 ЦК України встановлено, що внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом. Внесене учасниками майно, яким вони володіли на підставах інших, ніж право власності, використовується в інтересах усіх учасників і є їхнім спільним майном.

Судом також встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. (далі - договір купівлі-продажу або договір № 313/12) позивач-2 - ПАТ «НАК «Надра України» (продавець) відчужив на користь відповідача-1 - ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») (покупець) свою частку у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) за договором № 17/2000 від 19.05.2000 р. про спільну діяльність на Сахалінському родовищі, укладеним між НАК «Надра України», Дочірнім підприємством НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» та ТОВ «Сіріус-1» (з усіма додатками, змінами і доповненнями, додатковими угодами, що є невід'ємною частиною вказаного договору).

Відповідно до п. 4 договору № 313/12 договірна ціна продажу частки за цим договором без урахування ПДВ становить 370 000 грн., сума ПДВ - 74 000 грн., разом з ПДВ - 444 000 грн. і сплачується покупцем (відповідачем-1 - ТОВ «Голден Деррік», на даний час - ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») продавцю (позивачу-2 - ПАТ «НАК «Надра України») протягом 30 банківських днів з дати підписання цього договору.

У судовому засіданні встановлено, що 11.07.2012 р. сторонами був складений акт приймання-передачі частки у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників), відповідно до якого ПАТ «НАК «Надра України» передало, а ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») прийняло у власність придбану ним частку в розмірі 30% у спільній частковій власності (спільному майні учасників) за договором № 17/2000 від 19.05.2000 р. про спільну діяльність на Сахалінському родовищі.

Того ж дня, 11.07.2012 р. між учасниками договору про спільну діяльність № 17/2000 від 19.05.2000 р. була укладена додаткова угода № 3 до нього, відповідно до умов якої учасниками договору про спільну діяльність стали відповідач-3 - ЗАТ «ВК «Укрнафтобуріння» (ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння»), відповідач-1 - ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») та відповідач-2 - ТОВ «Сіріус-1». Таким чином, із складу учасників договору про спільну діяльність було виключено позивача-2 - ПАТ «НАК «Надра України» та ДП «Полтавнафтогазгеологія» НАК «Надра України».

Із вказаної додаткової угоди № 3 вбачається, що підставою включення відповідача-1 ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») до складу учасників договору про спільну діяльність стало набуття ним прав та обов'язків, що належали позивачу-2 - ПАТ «НАК «Надра України», тобто - укладення договору купівлі-продажу № 313/12.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2014 р. у справі № 910/19414/14 за позовом ПАТ «НАК «Надра України» до ТОВ «Голден Деррік» позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. були задоволені судом з підстав допущення покупцем (ТОВ «Голден Деррік») істотного порушення умов вказаного договору купівлі-продажу, яке полягало у не проведенні в повному обсязі оплати вартості продажу частки у праві спільної часткової власності.

Вказане рішення господарського суду міста Києва було залишене без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р., Вищого господарського суду України від 26.02.2015 р. та набрало законної сили, відтак, згідно з приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України наведені обставини, встановлені у рішенні господарського суду міста Києва від 05.11.2014 р. по справі № 910/19414/14, не потребують повторного доказування.

Далі, у зв'язку з розірванням судом договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р., ПАТ «НАК «Надра України» звернулось до відповідача-3 - ЗАТ «ВК «Укрнафтобуріння» (ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння»), відповідача-1 - ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») та відповідача-2 - ТОВ «Сіріус-1» з листами № 40/2/01/13 від 16.01.2015 р. та № 257/2/01/13 від 19.02.2015 р., у яких просило відповідачів внести зміни до договору № 17/2000 від 19.05.2000 р. та включити його до складу учасників спільної діяльності, а також направило проект відповідної додаткової угоди.

У відповідь на вищевказані звернення відповідач-2 - ТОВ «Сіріус-1» листами № 16/02/2015-2 від 16.02.2015 р. та 03/03/2015 від 03.03.2015 р. надав відмову позивачу-2, у яких зазначив, що згідно з умовами договору № 17/2000 від 19.05.2000 р. рішення про внесення змін до нього приймається всіма його учасниками одноголосно, а примусове виключення учасника - не передбачене, тому ТОВ «Сіріус-1» не може одноособово прийняти рішення про виключення з учасників спільної діяльності одного товариства та виключення іншого, а для внесення запропонованих позивачем-2 змін необхідна згода усіх учасників договору № 17/2000 від 19.05.2000 р.

У свою чергу відповідач-3 - ЗАТ «ВК «Укрнафтобуріння» (ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння») направив позивачу-2 лист № 59-03/15 від 19.03.2015 р., яким повідомив, що вважає його вимогу про заміну учасника спільної діяльності безпідставною, з огляду на те, що ПАТ «НАК «Надра України» не є учасником договору № 17/2000 від 19.05.2000 р., а отже, не наділене правами, визначеними у ст. 188 ГК України.

Звертаючись до суду із даним позовом, прокурор та позивач-2 стверджували, що внаслідок розірвання за рішенням суду договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. ПАТ «НАК «Надра України» має право повернути собі у власність відчужену на його підставі частку у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) у розмірі 30% за договором про спільну діяльність № 17/2000 від 19.05.2000 р.

Направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України вказав, що при новому розгляді справи суду необхідно:

- дати оцінку предмету договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р., укладеного між позивачем-2 і відповідачем-1, та зробити висновок чи відповідає зазначений договір законодавству, яке регулює укладання та виконання договорів купівлі-продажу (не зважаючи на те, що договір було розірвано в судовому порядку);

- врахувати, що у даному випадку, приписи ч. 2 ст. 697 ЦК України є спеціальною нормою, яка регулює взаємовідносини між сторонами договору купівлі-продажу, якщо покупець прострочив оплату товару, в незалежності від того чи був у подальшому розірваний договір чи ні.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України та розглядаючи даний спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 565 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд із цим, як встановлено судом, за договором купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. ПАТ «НАК «Надра України» відчужило свою частку у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) за договором № 17/2000 від 19.05.2000 р. про спільну діяльність, а згідно з положеннями п. 6.1 вказаного договору № 17-2000 (в редакції додаткової угоди № 202/07) внесок учасників спільної діяльності (внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності) також є спільною частковою власністю учасників.

Таким чином, укладаючи договір купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р., ПАТ «НАК «Надра України» разом із своєю часткою у праві спільної власності (спільному майні учасників) фактично відчужив на користь ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроп Петролеум») і свій внесок у спільну діяльність, який є частиною спільної часткової власності учасників спільної діяльності та включав у себе ділові зв'язки та ділову репутацію ПАТ «НАК «Надра України».

Частиною 2 ст. 697 ЦК України встановлено, якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару. Продавець має право вимагати від покупця повернення товару також у разі ненастання обставин, за яких право власності на товар мало перейти до покупця.

Водночас, договір купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. розірвано судом саме через невиконання покупцем - ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроп Петролеум») зобов'язання оплатити товар вчасно та в повному обсязі, що й було встановлено у рішенні господарського суду м. Києва № 910/19414/14.

Крім того, суд приймає до уваги положення ч. ч. 2, 3 ст. 565 ЦК України, зі змісту яких такі особисті немайнові блага, як ділова репутація та ділові зв'язки, не можуть виступати предметом договору купівлі-продажу, оскільки нерозривно пов'язані із юридичною особою та фізично не можуть бути відчужені. Тому умови договору купівлі-продажу № 313/12 в частині визначення предмета вказаного договору суперечить приписам ст. 565 ЦК України.

За таких обставин, вимога позивача-2 про визнання за ним права власності на частку у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) у розмірі 30% за договором про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р. заявлена правомірно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення у особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому ст. 392 Цивільного кодексу України (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 та від 24.06.2015 у справі № 6-318цс15).

При цьому стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 06.07.2016 у справі № 3-576гс-16).

Враховуючи невідповідність договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 р. вимогам закону, а також зважаючи на невиконання покупцем за вказаним договором обов'язку оплатити товар вчасно та в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що покупець - ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») не набув права власності на предмет договору купівлі-продажу № 313/12, відповідно, на момент розгляду та вирішення даного спору у позивача-2 - ПАТ «НАК «Надра України» наявне право власності на частку у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) у розмірі 30% за договором про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р., проте, воно не визнається та оспорюється відповідачами у справі.

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача-2 про визнання за ним права власності на частку у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) у розмірі 30% за договором про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що оскільки ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») не набуло права власності на спірну частку у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників), то й не могло нею розпоряджатись, укладаючи додаткову угоду № 3 від 11.07.2012 р. до договору про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000р., за умовами якої змінився склад учасників спільної діяльності та частка ТОВ «Голден Деррік» зменшена до 20%.

Щодо вимоги позивача-2 про внесення змін до договору про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р. шляхом викладення його в новій редакції, зазначеній у заяві, та виключення зі складу учасників вказаного договору відповідача-1 - ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») і введенні до їх складу позивача-2 - ПАТ «НАК «Надра України») суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Судом встановлено, що позивач-2 звертався до сторін договору про спільну діяльність № 17-2000 з метою внесення таких змін - виключити зі складу учасників ТОВ «Голден Деррік» (ТОВ «ІСТ Юроуп Петролеум») та внести до їх складу ПАТ «НАК «Надра України», а також направляв сторонам проект відповідної додаткової угоди, проте, згоди щодо внесення вказаних змін до договору сторони не досягли.

Таким чином, позивач-2 - ПАТ «НАК «Надра України» дотримав порядок внесення змін до господарського договору, встановлений положеннями ст. 188 ГК України. Однак, право вносити пропозиції про зміну умов договору надано приписами вказаної норми закону саме стороні договору, а як свідчать матеріали справи, позивач-2 на момент звернення до суду із даним позовом не є стороною договору про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р.

У той же час, суд зазначає, що не внесення до договору про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р. змін, про які просить позивач-2, порушить його права, як правомірного власника частки у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників), а також перешкодить йому у реалізації свого права власності.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 12.06.2013 р. у справі № 6-32цс13).

Одночасно з цим, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту, господарський суд зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що звернення позивача-2 до суду із вимогою про внесення змін до договору про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р. є обґрунтованим та ефективним способом захисту його права від порушення, що дозволить відновити порушене право позивача-2. Відтак, вказана позовна вимога ПАТ «НАК «Надра України» також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 2.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р. (у редакції, чинній на момент подання позивачем-2 заяви про зміну предмету позову) у разі коли позивач на підставі частини четвертої статті 22 ГПК до прийняття рішення зі справи збільшив розмір позовних вимог чи до початку розгляду справи по суті змінив предмет або підставу позову, в зв'язку з чим зросла ціна позову, він відповідно до абзацу другого частини другої статті 6 Закону повинен сплатити недоплачену в зв'язку з цим суму судового збору до звернення з відповідною заявою до господарського суду.

Приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду (п. 4.6 вищевказаної Постанови у редакції, чинній на момент подання позивачем-2 заяви про зміну предмету позову).

Таким чином, оскільки заява про зміну предмету позову була подана безпосередньо позивачем-2, а не прокурором, і позивач-2 - ПАТ «НАК «Надра України» не надав доказів того, що на момент подання вказаної заяви до суду був звільнений від сплати судового збору, то повинен був сплатити судовій збір у порядку та розмірі, визначених законом.

При цьому у п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 р. роз'яснено, що не сплачені у встановленому порядку та розмірі суми судового збору можливо стягнути за результатами розгляду справи.

Судові витрати, у вигляді судового збору за поданий позов, апеляційної та касаційної скарги, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів, покладаються на них у рівних частинах згідно роз'яснень, наведених у п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р.

Керуючись ст. ст. 32 - 35, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби геології та надр України, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петролеум», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-1» та Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів-1, 2 - ДП «Полтавнафтогазгеология» НАК «Надра України» про визнання права власності, внесення змін до договору задовольнити.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 54, ідентифікаційний код 31169745) право власності на частку у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) у розмірі 30% за договором про спільну діяльність № 17-2000 від 19.05.2000 р.

Внести зміни до договору № 17-2000 від 19.05.2000 р. про спільну діяльність на Сахалінському родовищі, виклавши наступні розділи та пункти в новій редакції:

«Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (ТОВ «Голден Деррік»), в особі Директора Лупето Віталія Євгенійовича, який діє на підставі Статуту, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіріус-1», в особі Директора Лісничого Антона Анатолійовича, який діє на підставі Статуту, та

Закрите акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (ЗАТ «ВК «Укрнафтобуріння»), в особі В.о. Голови Правління Розум Людмили Віталіївни, яка діє на підставі Статуту,

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» (Національна акціонерна компанія «Надра України»), в особі Голови правління Климовича Ярослава Ярославовича, який діє на підставі Статуту,

які разом чи окремо називаються відповідно Учасники та/або Учасник,

уклали цю Додаткову угоду № ______ до Договору № 17-2000 від 19.05.2000

року про спільну діяльність (надалі - Договір),

враховуючи те, що рішенням господарського суду м. Києва від 05.11.2014 року у справі № 910/19414/14 (набрало законної сили 17.12.2014 року) задоволено позов Національної акціонерної компанії «Надра України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» про розірвання укладеного між Компанією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» договору купівлі-продажу № 313/12 від 11.07.2012 року частки у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) за Договором № 17/2000 від 19.05.2000 року про спільну діяльність на Сахалінському родовищі,

керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, іншими нормами чинного законодавства України та розумінням економічної доцільності, домовились про наступне:

1. Виключити зі складу Учасників Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» та ввести до складу Учасників Національну акціонерну компанію «Надра України».

2. Змінити преамбулу Договору та викласти її в наступній редакції:

«Закрите акціонерне товариство «Видобувна компанія Укрнафтобуріння», в особі В.о. Голови правління Розум Людмили Віталіївни, яка діє на підставі Статуту, (далі за текстом - «Компанія»), з однієї сторони, та

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України», в особі Голови правління Климовича Ярослава Ярославовича, який діє на підставі Статуту, (далі за текстом - Підприємство), з другої сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіріус-1», в особі Директора Лісничого Антона Анатолійовича, який діє на підставі Статуту, (далі за текстом - «Інвестор»), з третьої сторони,

які разом чи окремо будуть називатися відповідно Учасники та/або Учасник, домовились про наступне:»

3. Сторони дійшли згоди встановити розмір Часток Учасників у праві спільної часткової власності відповідно до наступної пропорції:

- Інвестор (40%),

- Підприємство (30%),

- Компанія (30%).

4. Сторони погодили наступний порядок розподілу прибутку між Учасниками:

- Інвестор (40%),

- Підприємство (30%),

- Компанія (30%).

5. Сторони дійшли згоди змінити та викласти Розділ «Місцезнаходження та реквізити Учасників» в наступній редакції:

«Місцезнаходження та реквізити Учасників

Підприємство: Національна акціонерна компанія «Надра України» Адреса: 03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 54, Поштова адреса: 03068, м. Київ, вул. Софії Перовської, 10 п/р № 5, в АБ «Укргазбанк» м. Київ МФО 320478 Код СДРПОУ 31169745, ІПН 77 Платник податку на прибуток на загальних підставах Голова правління _____________________ Я.Я. Климович МП Компанія: Закрите акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» Адреса: 01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, к. 34 Поштова адреса: 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10-а, оф. 300-312 п/р 88 у ВАТ «КБ «АКТИВ- БАНК», м. Київ, МФО 300852, п/р 6465 в Столичній філії ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ МФО 380269, І.П.Н.№ 52 Платник податку на прибуток на загальних підставах В.о. Голови Правління _____________________ Л.В. Розум МП
Інвестор:

Товариство з обмеженою

відповідальністю «Сіріус-1»

Адреса: 61166, м. Харків, пр. Леніна, 20

Код 32239577

п/р 6031 в відд. № 4 філії ПУМБ в м. Харкові

МФО 350385

Платник податку на прибуток на

загальних підставах

Директор

_____________________ A.A. Лісничий

МП

6. У випадку суперечностей між цією Додатковою угодою до Договору та Договором положення Додаткової угоди мають переважну силу.

7. Сторони встановили, що відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови даної Додаткової угоди до Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 17.12.2014 року.

8. Всі умови Договору, які не змінюються цією Додатковою угодою до Договору та не визначаються нею, залишаються без змін.

9. Ця Додаткова угода до Договору підписана в 5-й оригінальних примірниках українською мовою, кожен з яких має однакову юридичну силу.».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петролеум» (04123, м. Київ, вул. Западинська, будинок 13, літера А, ідентифікаційний код 35251246) в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 339 (три тисячі триста тридцять дев'ять) грн. 33 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-1» (61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Космічна, будинок 26, кімната 416, ідентифікаційний код 32239577) в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 339 (три тисячі триста тридцять дев'ять) грн. 33 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (01014, м. Київ, вул. Струтинського Сергія, будинок 6, ідентифікаційний код 33152471) в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 339 (три тисячі триста тридцять дев'ять) грн. 33 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петролеум» (04123, м. Київ, вул. Западинська, будинок 13, літера А, ідентифікаційний код 35251246) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 54, ідентифікаційний код 31169745) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 702 (три тисячі сімсот дві) грн. 66 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-1» (61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Космічна, будинок 26, кімната 416, ідентифікаційний код 32239577) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 54, ідентифікаційний код 31169745) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 702 (три тисячі сімсот дві) грн. 66 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (01014, м. Київ, вул. Струтинського Сергія, будинок 6, ідентифікаційний код 33152471) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 54, ідентифікаційний код 31169745) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 702 (три тисячі сімсот дві) грн. 66 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петролеум» (04123, м. Київ, вул. Западинська, будинок 13, літера А, ідентифікаційний код 35251246) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, будинок 45/9, ідентифікаційний код 02910019) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 039 (чотири тисячі тридцять дев'ять) грн. 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-1» (61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Космічна, будинок 26, кімната 416, ідентифікаційний код 32239577) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, будинок 45/9, ідентифікаційний код 02910019) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 039 (чотири тисячі тридцять дев'ять) грн. 20 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (01014, м. Київ, вул. Струтинського Сергія, будинок 6, ідентифікаційний код 33152471) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, будинок 45/9, ідентифікаційний код 02910019) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 039 (чотири тисячі тридцять дев'ять) грн. 20 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 30 жовтня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 7 листопада 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.