ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2017 р. Справа № 922/1173/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю:

прокурора Ногіної О.М. на підставі посвідчення від 11.02.2015р. №032167; Державної екологічної інспекції у Харківській області ОСОБА_1- на підставі довіреності від 20.02.2017р. №686/01-25/08-14;

Петрівської сільської ради Красноградського району ОСОБА_2 (сільський голова особисто) - на підставі посвідчення б/н б/д;

відповідача ОСОБА_3 на підставі довіреності від 27.07.2017р. №456,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія, Харківська область, Красноградський район, с. Петрівка, (вх.№ 2534 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16

за позовом: Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, Харківська область, м.Красноград, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м.Харків, Петрівської сільської ради Красноградського району, Харківська область, Красноградський район, с. Петрівка,

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія, Харківська область, Красноградський район, с. Петрівка,

про стягнення 4059742,00грн.

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року Первомайська місцева прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, Петрівської сільської ради Красноградського району (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог № 04-23-1081-16 від 16.05.2016р.) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія про стягнення на користь держави шкоди заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 4059742,00грн.

В обґрунтування позовних вимог керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області посилався на те, СТОВ Мрія у період з 08.08.2011р. по 20.11.2013рр. використовувало підземні води без отримання відповідного дозволу на користування надрами, що підтверджується ОСОБА_2 Державної екологічної інспекції у Харківській області № 1624/01-03/06-11 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 21.11.2013 - 04.12.2013р.,яким встановлено, що СТОВ Мрія в період 08.08.2011-22.11.2013р.р. користувались надрами без спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами), здійснювався забір підземних вод з артезіанської свердловини МТФ №33-1967, розташованої на території в с. Петрівка Красноградського району Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.06.2016р позов задоволено повністю; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь держави шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 4059742,00грн.; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь прокуратури Харківської області судовий збір в сумі 60 896,13 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017р. апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 16.06.2016 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2017р. задоволено частково касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія; скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017р. та рішення господарського суду Харківської області від 16.06.2016р., справу № 922/1173/16 передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Як зазначено в постанові Вищого господарського суду України, судами попередніх інстанцій всупереч приписам статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного, об'єктивного розгляду обставин справи в їх сукупності, не було досліджено, які у даному випадку необхідно подати документи разом із заявою для отримання дозволу на користування надрами згідно вимог "Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами" (додаток № 1 "Перелік документів, що подаються разом із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону") та Додатку № 1 до "Регламенту погодження Мінприроди України надання надр у користування", відповідно чи почав відповідач процедуру щодо отримання таких документів, зокрема, чи звертався до відповідних органів Держгеонадр України щодо отримання геологічної інформації про ділянку, якщо звертався, то чи є таке звернення дією, яка передує отриманню документу дозвільного характеру та початком процедури щодо отримання дозволу на користування надрами без проведення аукціону для видобування корисних копалин.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі позов задоволено повністю; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь держави шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 4059742,00грн.; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь прокуратури Харківської області судовий збір в сумі 60896,13грн.

Місцевий господарський суд з урахуванням встановлених обставин справи, а також враховуючи вказівки Вищого господарського суду України викладені у постанові від 10.04.2017р., виходив з того, що Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" від 08.12.2015 №867-VIII розповсюджуються на діяльність відповідача та відповідно не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за самовільне користування надрами (підземні води), оскільки вказана норма може бути застосована до СТОВ "Мрія" лише у випадку, якщо товариство на момент набрання чинності Закону розпочало процес отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), проте виданий СТОВ Мрія наказ № 46 від 02.06.2015 про початок процедури отримання спеціального дозволу на користування ділянкою надр не є належним та допустимим доказом початку процесу отримання спеціальних дозволів на користування надрами відповідно до вимог чинного законодавства.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення не було враховано тих обставин, що водні ресурси відповідачем у спірний період використовувались в обсягах, що не перевищують 300 куб.м. на добу для власних господарсько-побутових потреб у відповідності до наданого Дозволу на спеціальне водокористування від 07.02.2011р. Укр. №5001 А/Хар. виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області, отже на думку апелянта, вказані обставини підпадають під дію статті 23 Кодексу України "Про надра", та відповідач не потребує отримання спеціального дозволу. Також, апелянт наголошує на тому, що 08.12.2015р. вступив в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" №867 від 08.12.2015р., яким було внесені зміни до статті 23 Кодексу України "Про надра", а саме у підпункті 2 розділу 2 статті 1 Закону чітко вказано, що землевласники мають право без спеціального дозволу на користування надрами видобувати підземні води для всіх потреб до 300 куб.м. на добу. Отже на думку апелянта зазначені приписи законодавства мають бути застосовні до спірних правовідносин.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.08.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 13.09.2017р.

07.09.2017р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області подано до апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№9322), в яких просить у задоволенні апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16 залишити без змін.

12.09.2017р. прокурором подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№2861), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16 залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017р. відкладено розгляд справи на 27.09.2017р.

27.09.2017р. апелянтом на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017р. подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення, до яких додано копію дозволу на спеціальне водокористування від 07.02.2011р. за №5001 А/Хар та копію Висновку про умови спеціального водокористування № 5-е від 26.01.2011р. (вх.№10019).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 27.09.2017р. представником апелянта було надано для огляду суду оригінал дозволу на спеціальне водокористування від 07.02.2011р. Укр. №5001 А/Хар., строком до 31.12.2013р., виданий Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Мрія, оригінал Висновку про умови спеціального водокористування № 5-е від 26.01.2011р., та оригінали звітів про використання води за формою № 2-ТП (водгосп), затверджених наказом Держкомстату України від 30.09.1997р. №230 (за спірний період з 2011 по 2013р.р.), які було оглянуто колегією суддів та повернуто представнику апелянта.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.09.2017р. відкладено розгляд справи на 25.10.2017р.

24.10.2017р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення (вх.№10786).

24.10.20107р. Петровською сільською радою подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення (вх.№10787).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 13.09.2017р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Прокурор заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16 залишити без змін.

Представник Державної екологічної інспекції у Харківській області також заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія", просила відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16 залишити без змін.

Представник Петрівської сільської ради Красноградського району заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16 залишити без змін.

Враховуючи, що строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України закінчуються, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановленого господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що у період з 21.12.2013р. по 04.12.2013 року Державною екологічною інспекцією у Харківській області на підставі наказу від 20.11.2013р. №1624/01-03 (а.с. 49, т.1), було проведено планову перевірку відповідності дотримання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Мрія вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами, за результатами якої Державною екологічною інспекцією у Харківській області було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 04.12.2013р. №1624/01-03/06-11 (надалі ОСОБА_2 перевірки) (т.1 а.с. 17-23).

Як зазначено в ОСОБА_2 перевірки, в ході перевірки було представлений дозвіл на спеціальне водокористування від 13.05.2013р. Укр. №6452 А/Хар., строком до 16.11.2017р., метою водокористування відповідно зазначеного вище дозволу с водопостачання на сільськогосподарські потреби для вирощування зернових, технічних культур, на питні потреби великої рогатої худоби та госппобутові потреби населення.

Також було представлено попередній дозвіл на спеціальне водокористування від 07.02.2011 р. Укр. №5001 А/Хар., строком до 31.12.2013р.

СТОВ "Мрія" було допущено використання води за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в період з 22.11.2010 по 06.02.2011 р.

Інформація щодо кількість забраної води по кожному джерелу водопостачання, а саме з артсвердловин у період з 22.11.2010р. по 31.12.2010р. на момент перевірки - не представлено.

Первинний облік забраної води ведеться в журналі за формою ПОД-12.

СТОВ "Мрія" звітує за формою 2-ТП (водгосп).

Відповідно представленої звітності за формою 2-ТП кількість забраної води з артсвердловин у період з 01.01.2011 по 06.02.11 - 6,63 тис. м. куб.

Спеціальний дозвіл (ліцензія) на користування надрами (підземні води) на момент перевірки відсутній, що є порушенням статей 16,19,21,23 Кодексу України "Про надра".

Інформація щодо кількість забраної води з свердловини МТФ № 33-1967 (відповідно до журналу ПОД-12) у період з 08.08.2011р. по 31.12.2011р.- 12,98 тис. м. куб., у період з 01.01.12 по 31.12.12 - 36,36 тис. м. куб., у період з 01.01.2013р. по 20.11.2013р. - 33,1 тис. м. куб.

При натурному обстеженні артсвердловин було встановлено, що на двох артсвердловинах зони санітарної охорони суворого режиму (за адресою: с. Петрівка, Красноградського району, Харківської області) - не облаштовані, що є порушенням статей 44, 93 Водного Кодексу України, та невиконання умов дозволу на спеціальне водокористування від 13.05;2013р. Укр. №6452 А/Хар.

Також, під час перевірки відповідно до наданого на дослідження журналу обліку водоспоживання (водовідведення) побічними методами (форма №ПОД-12) та звітів про використання води за формою № 2-ТП (водгосп), затверджених наказом Держкомстату України від 30.09.1997р. №230, було встановлено, що у період з 08.08.2011 по 20.11.2013 СТОВ "Мрія" видобуто 82448,06 куб.м. води, а саме, за період з 08.08.2011 по 31.12.2011 використано 12980 куб.м. води, за 2012 рік використано 36360,06 куб.м. води, за період з 01.01.2013 по 20.11.2013р.р. використано 33100 куб.м. води, за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням статей 16, 19, 21 Кодексу України "Про надра".

З метою усунення порушень виявлених під час перевірки, Держекоінспекцією було винесено припис від 05.12.2013р. №06-22-299, пунктом 3 якого зокрема, зобов'язано відповідача отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води) (т.1 а.с.26-27).

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, не погодившись із зазначеним приписом, СТОВ "Мрія" звернулося до адміністративного суду із позовною вимогою про визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 3, 4, 6 припису Державної екологічної інспекції у Харківській області від 05.12.2013 №06-22-299.

За результатами розгляду зазначеного спору, Вищим адміністративним судом України 26.01.2016р. у справі К/800/43353/14 було винесено ухвалу, якою залишено без змін постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014 у справі № 820/1513/14, якою пункти 1, 2, 3, 4, 6 припису Державної екологічної інспекції у Харківській області від 05.12.2013 №06-22-299, (зокрема, пунктом 3 якого зобов'язано отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води), визнано законними.(т.1 а.с.38-40)

СТОВ Мрія звернулося до Харківського апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014р. у справі № 820/1513/14, та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.11.2016р. у справі №К/800/18016/16 залишено без змін ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016р., якою зазначену заяву залишено без задоволення (т.2 а.с.207-210).

У звязку із виявленими порушеннями у відповідності до вимог "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, нанесених державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 р. №389 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 14.08.2009 р. (із змінами згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2011 р. за №220) (надалі - Методика), та із врахуванням обсягів забраної підземної води, 31.01.2014р. першим заступником Головного державного інспектора з охорони навколишнього середовища Харківської області було затверджено розрахунок збитків заподіяних відповідачем внаслідок самовільного користування надрами підземними водами) у розмірі 4059742,00грн. (т.1 а.с.28).

Як вбачається з матеріалів справи, з метою добровільного відшкодування збитків, позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію №37 від 31.01.2014р. про відшкодування завданих державі збитків внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 4059742,00грн. (т.1 а.с.23-24).

Вимоги даної претензії не були добровільно виконані відповідачем, що і стало підставою для звернення Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, Петрівської сільської ради Красноградського району (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог № 04-23-1081-16 від 16.05.2016р.) до господарського суду Харківської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія про стягнення на користь держави шкоди заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в розмірі 4059742,00грн.(т.1 а.с.3-132, 197-199).

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.06.2016р. залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017р. позов задоволено повністю; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь держави шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 4059742,00грн.; стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь прокуратури Харківської області судовий збір в сумі 60896,13грн. (т.2 а.с.14-22,222-231).

Постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2017р. задоволено частково касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія; скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017р. та рішення господарського суду Харківської області від 16.06.2016р., справу № 922/1173/16 передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області (т.3 а.с.25-30).

За результатами нового розгляду, рішенням господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. позов задоволено повністю; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь держави шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 4059742,00грн.; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь прокуратури Харківської області судовий збір в сумі 60896,13грн., з підстав викладених вище (т.3 а.с.80-84).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" шкоди заподіяної державі у звязку з використанням водних ресурсів за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води).

Так, статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для стягнення збитків (шкоди) необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявністю збитків (шкоди), причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками (шкодою), вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Такий елемент, як наявність збитків (шкоди), полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у порушенні правової норми, що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою, зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною заподіяння шкоди.

Вина є субєктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Згідно статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з частиною 1 статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частиною 1 статті 149 та статтею 151 Господарського кодексу України також передбачено, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до Водного кодексу України підземні води та джерела належать до водного фонду України (пункт 2 частини 2 статті 3), а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (статті 1 та 6). Тобто підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до положень статей 46 та 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це збір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44 Водного кодексу України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування право на їх використання.

Разом із тим Кодекс України про надра передбачає випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу (стаття 21 Кодексу України про надра).

Відповідно до статті 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Разом з цим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" від 08.12.2015р. № 867-VIII (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2016, №4, ст.40), були внесені зміни до статті 21 та статті 23 Кодексу України про надра, якими законодавець чітко та однозначно визнав право землевласників та землекористувачів видобувати в межах наданих їм земельних ділянок підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, без спеціальних дозволів та гірничого відводу за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб'єкти господарювання мають право як для власних господарсько-побутових потреб, так і для здійснення господарської діяльності, тобто виробничі потреби (окрім виробництва фасованої питної води).

Однією з обов'язкових умов для звільнення суб'єкта господарювання від необхідності отримання дозволу на користування надрами є видобування води з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб.

Водночас чинне законодавство не містить норм, які б тлумачили поняття "господарсько-побутові потреби".

Наведене в Господарському кодексі України тлумачення поняття "господарська діяльність" поширюється виключно на цей Кодекс, тоді як спірні правовідносини регулюються Водним кодексом України та Кодексом України про надра.

Із системного аналізу приписів глави 11 (спеціальне водокористування для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення), глави 13 (особливості спеціального водокористування та користування водними об'єктами для потреб галузей економіки) ВК України та приписів глави 2 (надання надр у користування), глави 4 (плата за користування надрами) Кодексу України про надра вбачається, що законодавець відносить господарсько-побутові потреби до потреб населення, натомість, виробничі потреби підприємства охоплюються поняттями "водокористування для потреб галузей економіки" та "промислові потреби".

З огляду на викладене, господарськими потребами у контексті статті 23 Кодексу України про надра є потреби підприємства, пов'язані, у тому числі, з виробництвом.

З матеріалів справи, а саме підпункту а) пункту 5 Дозволу на спеціальне водокористування від 07.02.2011р. Укр. №5001 А/Хар. виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області відповідача Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Мрія строком до 31.12.2013р., метою водокористування є водопостачання для власних господарських потреб та водопостачання населенню.

Ліміт використання води для своїх потреб з розрахунку на добу, встановлено в Дозволі на спеціальне водокористування від 07.02.2011р. Укр. №5001 А/Хар. та становить 256,3м.куб/добу; 93,5 тис.м.куб/рік в тому числі на особисті потреби 129,3м.куб/добу тис.м.куб/рік. (підпункт н) пункту 6).

Колегія суддів також зазначає, що статтею 25 Водного кодексу України передбачено, що державний облік водокористування здійснюється з метою систематизації даних про забір та використання вод, скидання зворотних вод та забруднюючих речовин, наявність систем оборотного водопостачання та їх потужність, а також діючих систем очищення стічних вод та їх ефективність тощо.

Відповідно до пункту 1.3 Наказу Державного комітету статистики України „Про затвердження форми державної статистичної звітності №2-ТП (водгосп) від 30.09.1997 р. №230 всі водокористувачі, що включені в перелік звітуючих підприємств згідно пункту 1.1 зобовязані в термін, вказаний органами Держводгоспу України, але не пізніше 5 числа, наступного за звітним кварталом, подати звіти форми №2-ТП (водгосп) про використання води регіональним органам Держводгоспу України.

Відповідно до пунктів 1.7-7.7 Інструкції про порядок обчислення і справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за використання водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України, Державної податкової адміністрації України, Міністерства економіки та ядерної безпеки України збір за спеціальне використання водних ресурсів справляється за використання води з водних обєктів, що забрана із застосуванням споруд або технічних пристроїв, та скидання в них зворотних вод (п.1.7 Інструкції).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції платниками збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту є підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також громадяни субєкти підприємницької діяльності, які використовують водні ресурси та користуються водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту.

Збір за спеціальне використання водних ресурсів обчислюється, виходячи з обсягів фактично використаної води (підземної, поверхневої, отриманої води, в установленому законодавством порядку, від інших водокористувачів) з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання, установлених лімітів, нормативів збору та коефіцієнтів.

Водокористувачі відповідно до наказу Державного комітету статистики України від 30 вересня 1997 р. №230 „Про затвердження форм державної статистичної звітності №2-ТП (водгосп), зареєстрованого Міністерством юстиції України 16.10.1999 року за №480/2284, складають статистичний звіт про використання водокористувачами органам державної податкової служби одночасно з подачею форм розрахунків збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору для потреб гідроенергетики.

На підставі даних статистичної звітності 2-ТП (водгосп) органи державної податкової служби перевіряють фактичні обсяги використаної води, джерело водопостачання, ліміти використання води, втрати вод в їх системах водопостачання.

З акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 04.12.2013р. №1624/01-03/06-11 наданого під час проведення перевірки - Державній екологічній інспекції у Харківській області вбачається, що під час перевірки відповідно до наданого на дослідження журналу обліку водоспоживання (водовідведення) побічними методами (форма №ПОД-12) та звітів про використання води за формою № 2-ТП (водгосп), затверджених наказом Держкомстату України від 30.09.1997р. №230, було встановлено, що у період з 08.08.2011 по 20.11.2013 СТОВ "Мрія" видобуто 82448,06 куб.м. води, а саме, за період з 08.08.2011 по 31.12.2011 використано 12980 куб.м. води, за 2012 рік використано 36360,06 куб.м. води, за період з 01.01.2013 по 20.11.2013 використано 33100 куб.м. води.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 27.09.2017р. представником апелянта було надано для огляду суду оригінали звітів про використання води за формою № 2-ТП (водгосп), затверджених наказом Держкомстату України від 30.09.1997р. №230 (за спірний період з 2011 по 2013р.р.), які було оглянуто колегією суддів та повернуто представнику апелянта.

Отже, обсяг видобутих Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Мрія підземних вод за спірний період відповідно до вказаних звітів не суперечить обєктивним характеристикам артезіанської свердловини, що є власністю відповідача, та не перевищує 300м.куб/добу.(колегія суддів також зазначає, що при дебеті 256,3м.куб/добу є технічно неможливим видобування води обємом більше ніж 300 м.куб/добу).

Проте, господарським судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення зазначених обставин досліджено не було.

За наведених обставин, судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що висновки суду першої інстанції щодо того, що Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" від 08.12.2015р. № 867-VIII, не розповсюджуються на діяльність відповідача, враховуючи наступне.

Так, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" від 08.12.2015 р. №867-VIII, яким скасовано низку дозвільних процедур, набрав чинності з 01.01.2016р.

Відповідно до положення абзацу 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" від 08.12.2015р. №867-VIII, землевласники і землекористувачі, які на момент набрання чинності цим Законом розпочали відповідно до вимог законодавства процес отримання спеціальних дозволів та гірничного відводу, не потребують з моменту набрання чинності цим Законом таких спеціальних дозволів та гірничного відводу для видобування підземних вод (крім мінеральних), а також не несуть відповідальності за видобування до набрання чинності цим Законом підземних вод (крім мінеральних) без таких спеціальних дозволів та гірничого відводу у разі, якщо таке видобування здійснювалося в обсягах, передбачених частиною першою статті 23 Кодексу України про надра.

Отже, положення вищезазначеної правової норми містять вказівку про зворотну дію цього Закону та звільнення землекористувачів від відповідальності за видобування підземних вод до набрання ним чинності.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тільки як виняток законові іноді надається зворотна сила, що окремо застерігається у самому законі або в акті про введення його в дію.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999р., положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Разом з тим, з вищенаведеного не вбачається, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті (пункти 2, З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Так, у в четвертому абзаці пункту 3 вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що надання зворотної дії в часі законам та іншім нормативно-правовим актам, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб, може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Враховуючи вищевикладене, оскільки положення абзацу 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.12.2015р. № 867-VIII, про зворотну дію цього Закону та звільнення землекористувачів від відповідальності за видобування підземних вод до набрання ним чинності повністю узгоджуються з приписами статті 58 Конституції України та правовою позицією, викладеною в Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999р. у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для притягнення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія до відповідальності у вигляді стягнення збитків за порушення вимог природоохоронного законодавства, оскільки в силу прямої вказівки в законі відповідач не несе відповідальності за видобування до набрання чинності цим Законом підземних вод без спеціальних дозволів, з урахуванням також встановленого апеляційним господарським судом факту видобування відповідачем підземних вод в межах обсягів, передбачених частиною першою статті 23 Кодексу України про надра, тобто 300 м.куб. на добу.

Крім того, судова колегія також вважає необґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо того, що виданий СТОВ Мрія наказ № 46 від 02.06.2015 про початок процедури отримання спеціального дозволу на користування ділянкою надр не є належним та допустимим доказом початку процесу отримання спеціальних дозволів на користування надрами відповідно до вимог чинного законодавства, як це передбачено Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі", оскільки ані Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011р., ані Регламентом погодження Мінприроди України надання надр у користування затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 262 від 26.07.2011р., не встановлено граничного строку на вчинення усіх необхідних дій спрямованих на отримання відповідного дозволу.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням приписів статті 43 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та відповідно стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на користь держави шкоду, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 4059742,00грн.

Оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.2 ст.103, п.4, ч.1 ст.104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2017р. у справі №922/1173/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2017р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Шутенко І.А.