РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

07 листопада 2017 року Справа № 918/890/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Кушнірук Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.09.17р. у справі №918/890/14 (головуючий суддя Марач В.В., суддя Войтюк В.Р., суддя Політика Н.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державний реєстратор реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції ОСОБА_1

про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 (довіреність №12/12-16 від 20.12.2016р.);

відповідача: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 12.10.2017р.) (в режимі відеоконференції);

треті особи: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.09.17р. у справі №918/890/14 обєднано справу №918/890/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державного реєстратора реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності та справу №918/1377/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада", Державного реєстратора реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину та скасування рішення про державну реєстрацію - в одне провадження за номером № 918/1377/16.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для об'єднання справи №918/890/14 зі справою №918/1377/16 в одне провадження з огляду на суб'єктний склад сторін та підстави позовних вимог у даних справах, на обставини справ, взаємовідносини сторін у них, доводи, на які ті посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лювада" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає наступне:

- справи №918/890/14 і №918/1377/16 не є однорідними, що виключає підстави для об'єднання справ відповідно до частини 2 статті 58 ГПК України;

- відповідачі у справах є різними;

- позовні вимоги ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" у справах не є однорідними;

- колегія суддів, що розглядала справу №918/890/14, не мала законних повноважень об'єднувати зазначену справу зі справою №918/1377/16, що розглядав інший склад суду;

- об'єднання справ №918/890/14 та №918/1377/16 призвело до порушення норм Господарського процесуального кодексу України, оскільки, суддя Політика Н.А. не може брати участь у новому розгляді справи №918/1377/16 згідно з вимогами частини 1 статті 20 ГПК України;

- обєднання справ №918/890/14 та №918/1377/16 було здійснено з порушенням вимог п.2.1.13. Інструкції з діловодства в господарських судах щодо порядку присвоєння номеру обєднаній справі.

На підставі викладеного скаржник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.09.2017р. про об'єднання справ №918/890/14 та №918/1377/16 в одну справу за №918/1377/16 та передати справи №918/890/14 та №918/1377/16 на розгляд господарського суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.10.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.10.2017р. о 14:30 год.

17.10.2017р. на адресу суду від представника ТОВ "Лювада" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва.

У зв'язку із з перебуванням у відпустці судді Дужича С.П. в період з 12.10.2017р. по 24.10.2017р., для розгляду зазначеного клопотання, було проведено автоматичну зміну складу колегії суддів.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.10.2017р. визначено колегію суддів для розгляду справи №918/890/14 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Мамченко Ю.А., суддя Тимошенко О.М.

25.10.2017р. у господарського суду міста Києва була відсутня технічна можливість для забезпечення участі представника ТОВ "Лювада" в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 18.10.2017р. колегія суддів у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Мамченко Ю.А., суддя Тимошенко О.М. прийнято розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.09.2017р. у справі №918/890/14 до свого провадження, розгляд справи почала заново, призначила судове засідання на 31.10.2017р. о 10:00 год. та задовільнила клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва.

30.10.2017р. від представника позивача - Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві представник позивача звертає увагу, що предметом позову у справах №918/1377/16 та №918/890/14 є вимоги позивача до відповідачів щодо:

- визнання недійсним правочину щодо передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Здолбунівський завод залізобетонних конструкцій» майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лювада», оформлений ОСОБА_3 приймання-передачі майна Засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Лювада» до статутного капіталу від 10 липня 2012 року (надалі - Правочин);

- скасування рішення (індексний номер 5086450) державного реєстратора Реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області від 17 серпня 2013 року про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Лювада» на залізничні під'їздні колії довжиною 2,1 км. за адресою: Рівненська область, Здолбунівський район, м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1;

- визнання недійсним Свідоцтва на право власності на нерухоме майно №8116108 від 17.08.2013 року про право власності на підїзні залізничні колії, які знаходяться за адресою Рівненська область, Рівненський район, м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1, видане державним реєстратором Здолбунівського районного управління юстиції для ТОВ «Лювада»;

- визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лювада» права власності на нерухоме майно: залізничні підїзні колії, за адресою: Рівненська область, Здолбунівський район, м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1;

Також позивач звертає увагу на загальні підстави виникнення позовних вимог та загальні докази у справах №918/1377/16 та №918/890/14.

Позивач вважає, що господарським судом Рівненської області було обґрунтовано встановлено, що справи №918/890/14 та №918/1377/16 є однорідними, так як позовні заяви в них подані тим же позивачем (ПАТ "Дікергофф Цемент Україна") до одного й того ж відповідача (ТОВ "Лювада"), і вимоги позивача у зазначених справах є однорідними, так як звязані між собою одними й тими ж підставами виникнення та поданими доказами, обґрунтовуються незаконністю набуття та реєстрації права власності відповідачем на під'їзні залізничні колії довжиною 2,1 км, початок яких знаходиться на земельній ділянці площею 1,9490 га за адресою: Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Шевченка,1.

На підставі викладеного просить суд залишити ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.09.2017р. у справі №918/890/14 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Лювада» - без задоволення.

06.11.2017р. від представника апелянта до суду надійшли письмові пояснення (вх.№31863/17).

Щодо твердження позивача про виникнення позовних вимог в обох справах з одних і тих самих підстав, апелянт зазначає, що вказане спростовується постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.03.2017р. у справі №918/890/14 - під час розгляду питання щодо законності зупинення господарським судом Рівненської області провадження у №918/890/14 до вирішення справи №918/1377/16, суд встановив, що позивач у справі №918/890/14 не обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що правочин щодо передачі спірних залізничних під'їзних колій у статутний капітал ТОВ "Лювада" є недійсним, а рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірні залізничні під'їзні колії ТОВ "Лювада" прийнято з порушенням порядку державної реєстрації, встановленого законом, на чому, у свою чергу ґрунтуються позовні вимоги ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" у справі №918/1377/16. Відтак, позовні вимоги ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" в обох справах виникли з різних підстав, а тому не можуть вважатися однорідними.

Також зазначає, що склад сторін в обох справах є різним: у справі №918/1377/16 відповідачами є ТОВ "Лювада" та державний реєстратор реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції ОСОБА_1, а в справі №918/890/14 - тільки до ТОВ "Лювада", що, відповідно, виключає підстави для об'єднання справ на підставі частини 2 статті 58 ГПК України.

Вважає, що об'єднання справ призвело до того, що їх розгляд справ починається спочатку, а, відтак, весь процес розгляду справи №918/890/14 протягом попередніх трьох з половиною років таким процесуальним рішення суддів господарського суду Рівненської області було нівельовано.

Об'єднавши справи №918/890/14 і №918/1377/16 в одну, колегія суддів передала об'єднану справу на розгляд судді Марача В.В. одноособово, що є грубим порушенням норм процесуального права. При цьому, в автоматизованій системі документообігу суду відображається інформація, що розгляд справи №918/890/14 здійснюється колегією суддів Марач В.В., Войтюк В.Р., Політика Н.А.

30.10.2017р., у зв'язку із з перебуванням у відпустці судді Тимошенко О.М. в період з 30.10.2017р. по 03.11.2017р., було проведено автоматичну зміну складу колегії суддів.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.10.2017р. визначено колегію суддів для розгляду справи №918/890/14 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Мамченко Ю.А., суддя Дужич С.П.

Ухвалою суду від 30.10.2017р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.09.2017р. у справі №918/890/14 до свого провадження колегією суддів у новому складі.

Ухвалою від 31.10.2017р. розгляд справи відкладено на 07.11.2017р. об 11:30 год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького,59 у залі судових засідань №4.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 07.11.2017р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.09.2017р. про об'єднання справ №918/890/14 та №918/1377/16 в одну справу за №918/1377/16, оскільки вважають ухвалу суду першої інстанції від 18.09.2017р. незаконною та необґрунтованою.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надали пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Вважають, що ухвала господарського суду Рівненської області від 18.09.2017р. є законною та обґрунтованою, такою, що прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Треті особи не забезпечили явку своїх представників у судове засідання, хоч про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, додаткових пояснень, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

В провадженні господарського суду Рівненської області (головуючий суддя Марач В.В., суддя Войтюк В.Р., суддя Політика Н.А.) перебуває справа №918/890/14 за позовом Публічне акціонерне товариство "Дікергофф Цемент Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державний реєстратор реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності.

Також, в провадженні господарського суду Рівненської області (суддя Марач В.В.) також перебуває справа №918/1377/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада", Державного реєстратора реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину та скасування рішення про державну реєстрацію.

Відповідно до ст.58 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Згідно до 3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі №918/1377/16 відповідачами за позовом ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" є ТОВ "Лювада" та державний реєстратор реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції ОСОБА_1, у той час, як у справі №918/890/14, ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" було пред'явлено позов тільки до ТОВ "Лювада".

Відповідно, позовні заяви ПАТ "Дікергофф Цемент Україна", що розглядаються у межах справ №918/890/14 та № 918/1377/16 були подані не до одного і того самого складу відповідачів.

Зважаючи на те, що склад відповідачів у справах №918/890/14 та № 918/1377/16 є різним, місцевий господарський суд об'єднав вказані справи в одне провадження з порушенням частини 2 статті 58 ГПК України.

Також, у п.15 інформаційного листа від 12 березня 2009 року № 01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" Вищий господарський суд України на запитання, якими є критерії для віднесення позовних заяв до однорідних, дав таку відповідь. Відповідно до частини другої статті 58 ГПК суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. Однорідними позовні вимоги вважаються за одночасної наявності таких умов: вони передбачають один і той самий спосіб захисту прав чи охоронюваних законом інтересів (наприклад, відновлення становища, яке існувало до порушення); ці вимоги виникли з одних і тих самих або з аналогічних підстав; підставами слід вважати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.

З урахуванням заяви ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" про зміну предмету позову, у межах справи №918/890/14 ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" заявлено наступні вимоги:

- про визнання відсутнім у ТОВ "Лювада" права власності на нерухоме майно - залізничні підїзні колії, за адресою: Рівненська область, Здолбунівський район, м.Здолбунів, вул.Шевченка,1;

- визнання недійсним свідоцтва на право власності на нерухоме майно №8116108 від 17 серпня 2013 року про право власності на підїзні залізничні колії, які знаходяться за адресою Рівненська область, Рівненський район, м. Здолбунів, вул.Шевченка, 1, виданого державним реєстратором Здолбунівського районного управління юстиції для відповідача;

- усунення перешкоди в користуванні майном в частині забезпечення перешкоджання використання майна за його, цільовим призначенням.

У той же час, у справі №918/1377/16 господарським судом Рівненської області розглядаються позовні вимоги ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" про:

- визнання недійсним правочину щодо передачі ТОВ "Здолбунівський завод залізобетонних конструкцій" майна до статутного капіталу ТОВ "Лювада", оформленого ОСОБА_3 приймання-передачі майна засновників ТОВ "Лювада" від 10.07.2012р.;

- скасування рішення державного реєстратора від 17.08.2013р. про реєстрацію права власності ТОВ "Лювада" на спірні залізничні під'їзні колії.

Із зазначених позовних вимог вбачається, що способи захисту прав та охоронюваних законом інтересів, обрані ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" у межах справ №918/890/14 та №918/1377/16, є різними, що виключає однорідність позовних вимог у справах №918/890/14 та №918/1377/16.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що підстави, якими обґрунтовуються позовні вимоги ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" у справах №918/890/14 та №918/1377/16 також є різними.

Позивач у справі №918/890/14 не обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що правочин щодо передачі спірних залізничних під'їзних колій у статутний капітал ТОВ "Лювада" є недійсним, а рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірні залізничні під'їзні колії ТОВ "Лювада" прийнято з порушенням порядку державної реєстрації, встановленого законом, на чому, у свою чергу ґрунтуються позовні вимоги ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" у справі №918/1377/16. Відтак, позовні вимоги ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" в обох справах виникли з різних підстав, а, отже, не можуть вважатися однорідними.

Вказане також підтверджується постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.03.2017р. у справі №918/890/14, якою було скасовано ухвалу господарського суду Рівненської області про зупинення провадження у справі №918/890/14 до розгляду справи №918/1377/16. У вказаній постанові суд встановив, що сам по собі предмет спору по справі №918/1377/16 не є тотожним з підставами позову у справі №918/890/14, а невідповідність документів, що оспорюється ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" в справі №918/1377/16, не є підставою, якою обґрунтовано позов у справі №918/890/14.

Пов'язаність вимог між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів є обов'язковою ознакою однорідних позовних вимог відповідно до пункту 15 інформаційного листа від 12.03.2009р. №01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України", пункту 3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про однорідність позовних вимог, заявлених ПАТ "Дікергофф Цемент Україна" у справах №918/890/14 та №918/1377/16, та наявність підстав для об'єднання цих справ, що призвело до порушення норм частини 2 статті 58 ГПК України під час винесення оскаржуваної ухвали.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно ч.1 ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Статтею 103 ГПК України встановлено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Враховуючи усе вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити, ухвалу господарського суду Рівненської області від 18 вересня 2017 року скасувати, а справу передати господарському суду Рівненської області для подальшого її розгляду.

Керуючись ст.ст.33, 43, 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лювада" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18 вересня 2017 року у справі №918/890/14 - задоволити.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 18 вересня 2017 року у справі №918/890/14 про обєднання справи №918/890/14 та справи №918/1377/16 в одне провадження за номером №918/1377/16- скасувати.

Справу №918/890/14 передати на розгляд до господарського суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Дужич С.П.