РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017Справа №910/12261/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/12261/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв";

до державного підприємства "Адміністрація морських портів України";

про стягнення 15 582 359,30 грн.

Представники сторін:

від позивача: Глушко Г.М.,, довіреність б/н від 15.11.2016р.;

від відповідача: Сидоренко Д.О., довіреність №4480 від 21.07.2017р.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (надалі - відповідач) про стягнення 15 582 359,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2017р. порушено провадження у справі №910/12261/17 та призначено розгляд справи на 14.09.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2017р. розгляд справи відкладено на 26.09.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2017р. судом, на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК України, продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів та оголошено перерву до 05.10.2017р.

05.10.2017р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2017р. розгляд справи було вікладено на 26.10.2017р., з метою повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи та у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів

Присутній у судовому засіданні 26.10.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2016 року позивачем (за договором - виконавець) та відповідачем (за договором - замовник) було укладено договір про надання послуг №14-В-АМПУ-16, відповідно до п.2.1 якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги, зазначені в п. 2.2. цього Договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги

Згідно з пунктом 2.2 Договору, найменування послуг: Будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016-2010 42.91.2 (Технічне обслуговування акваторій та підхідних каналів Бердянського, Маріупольського та інших морських портів України для збереження їх експлуатаційних характеристик шляхом днопоглиблення).

Пунктом 1.9 Договору визначено, що днопоглиблювальним обладнанням - є земкараван (днопоглиблювальний флот) виконавця та/або його окрема складова, що присутні у розрахунках щодо надання послуг за Договором.

Умовами п.4.5 Договору передбачено, що даний пункт буде застосовуватися для виконавців-нерезидентів та виконавців-резидентів, у випадку якщо вартість наданих послуг буде включати в себе імпортну складову, що підтверджується документально, та погоджується замовником, згідно н. 7 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель»

Відповідно до п.4.6 Договору, у випадку зміни протягом дії Договору офіційного курсу НБУ долара США до гривні у порівнянні з курсом на дату складання конкурсної пропозиції більш ніж на 1%, імпортна складова вартості послуг може змінюватися пропорційно зміні офіційного курсу НБУ долара США до гривні на вимогу кожної із Сторін та розраховується за формулою, наведеною уданому пункті. Зміна офіційного курсу продажу іноземної валюти підтверджується за даними офіційного веб-сайту НБУ.

Врахування зміни офіційного курсу НБУ долара США до гривні у порівнянні з курсом на дату складання конкурсної пропозиції (далі - компенсація курсу) шляхом зміни імпортної складової здійснюється в Актах наданих послуг шляхом збільшення або зменшення ціни за Договором, при цьому складається Додаткова угода, яка укладається у строк 5 (п'ять) робочих днів з дати її отримання замовником від виконавця.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що оплата наданих послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку, за умови наявності підписаних сторонами Актів наданих послуг та Довідок про вартість наданих послуг. У разі відображення компенсації курсу в Актах наданих послуг, сума компенсації сплачується протягом 2-х банківських днів після підписання Додаткової угоди у відповідності до п.4.6. цього Договору.

Згідно з пунктом 2.3 Договору, кількість (обсяг) послуг визначається згідно виданому замовником технічному завданню в орієнтовному обсязі 3968400 м3 (обсяг може бути уточнений в ході надання послуг за Договором з урахуванням виробничих потреб щодо досягнення глибин/габаритів об'єктів днопоглиблення, фактично виконаних обсягів робіт по ділянках днопоглиблення, корегування вартості складових розрахунків послуг, що формують ціну договору, інших положень Договору та інших випадків, які передбачені договором. Послуги надаються в два етапи:

1 етап надання Послуг - орієнтовний обсяг Послуг 1 етапу - 2 212 300 м3;

2 етап надання Послуг - орієнтовний обсяг Послуг 2 етапу - 1 756 100 м3.

Як зазначає позивач, станом на теперішні час, останній надав послуг в обсязі 1980299м3 та виконує всі зобов'язання по Договору належним чином, однак відповідач постійно та систематично порушує вимоги пунктів 4.6 та 5.3 Договору, а саме:

- 25.08.2016р. листом №16/2-7 виконавець надав замовнику на підписання Додаткову угоду №3 щодо внесення змін до пунктів 4.1, 4.5 відносно ціни Договору та імпортної складової, яка була підписана 03 жовтня 2016 року.

- 29.08.2016р. листом №16/2-299 виконавець надав замовнику на підписання Додаткову угоду №4 щодо внесення змін до пунктів 4.1, 4.5 відносно ціни Договору та імпортної складової, яка була підписана 03 жовтня 2016 року.

- 26.09.2016р. листом №16/2-328 виконавець надав замовнику на підписання Додаткову угоду №5 щодо внесення змін до пунктів 4.1, 4.5 відносно ціни Договору та імпортної складової, яка станом на теперішні час ще не підписана.

- 24.10.2016р. листом №16/2-352 виконавець надав замовнику на підписання Додаткову угоду №6 щодо внесення змін до пунктів 4.1, 4.5 відносно ціни Договору та імпортної складової, яка станом на теперішні час ще не підписана.

- 14.11.2016р. листом №16/2-370 виконавець надав замовнику на підписання Додаткову угоду №7 щодо внесення змін до пунктів 4.1, 4.5 відносно ціни Договору та імпортної складової, яка станом на теперішні час ще не підписана.

Натомість, пунктом 4.6 Договору передбачено, що додаткова угода укладається у строк 5 (п'ять) робочих днів з дати її отримання замовником від виконавця.

Отже, позивач вказує на те, що відповідачем не виконані умови пункту 4.6 та абзацу 2 пункту 5.3 Договору щодо своєчасного підписання вищевказаних додаткових угоди, в результаті чого виникло прострочення по оплаті виконаних послуг.

Також, позивач зазначає, що 16.11.2016 року відповідачем підписаний Акт №4-Б наданих послуг та станом на теперішній час не здійснено жодної оплати по ньому та існує заборгованість по оплаті отриманих послуг у розмірі 19 904 094,29 грн.; 29.12.2016 року відповідачем підписаний Акт №5-Б наданих послуг та станом на теперішній час не здійснено жодної оплати по ньому та існує заборгованість по оплаті отриманих послуг у розмірі 14577323,40 грн.; 18.01.2017 року замовником підписаний Акт №6-Б наданих послуг та станом на теперішній час не здійснено жодної оплати по ньому та існує заборгованість по оплаті отриманих послуг у розмірі 6276237,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач звертає увагу суду, що надання послуг з експлуатаційного днопоглиблення є основним видом діяльності ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» та для виконання зобов'язань по Договору № 14-В-АМПУ-16 позивачем було укладено з MDCL MEDITERRANEAN DREDGING COMPANY LIMITED договір тайм-чартеру №S-2016 від 14.11.2016р. щодо оренди ЗС-ТР 1180 «Severodvinskiy» та договір тайм-чартеру №М-2016 від 07.11.2016р. щодо оренди ЗС-ТР 2065 «Milford», відповідно до статті 15 яких встановлено, що пеня за порушення строків оплати складає 0,5% за кожен день прострочення.

Так, внаслідок існування станом на теперішній час прострочення оплати відповідачем отриманих послуг за Договором № 14-В-АМПУ-16, позивач, в свою чергу, порушив строки виконання зобов'язань по оплаті оренди суден по договорам тайм-чартеру №S-2016 від 14.11.2016р. та №М-2016 від 07.11.2016р.

З причин порушення відповідачем строків оплати послуг позивача, внаслідок чого позивач порушив строки 11.04.2017р. виконання зобов'язань по оплаті оренди суден по договорам тайм-чартеру №S-2016 від 14.11.2016р. та №М-2016 від 07.11.2016р., позивач отримав від MDCL MEDITERRANEAN DREDGING COMPANY LIMITED претензію №1 та претензію №2 з проханням погасити заборгованість по оплаті орендної плати по договорам тайм-чартеру №S-2016 від 14.11.2016р. та №М-2016 від 07.11.2016р. з урахуванням пені у розмірі 598860,85 доларів США.

Отже, за твердженням позивача, в результаті невиконання відповідачем зобов'язань по Договору № 14-В-АМПУ-16, позивач понесе збитки у вигляді пені за прострочення оплати орендної плати у розмірі 15582359,30 грн. (курс НБУ на 10.07.2017 року 1 долар США = 26,02 грн.).

З огляду на що, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму в розмірі 15 582 359,30 грн., в якості збитків, які позивач понесе при сплаті пені за порушення строків виконання зобов'язань за договорами тайм-чартеру №S-2016 від 14.11.2016р. та №М-2016 від 07.11.2016р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що наявність заборгованості по актам наданих послуг № 4-Б, 5-Б, 6-Б є спірним питанням, яке, в свою чергу, є предметом судового спору в іншій справі. Також відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати послуг позивача та не надано доказів фактичного понесення позивачем заявлених до стягнення збитків.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Поняття збитків надається ст. 22 Цивільного кодексу України, відповідно до якої виділяють дві групи збитків: реальна шкода та упущена вигода. В разі порушення зобов'язання боржником, він зобов'язаний відшкодувати збитки в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме:

- протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання;

- наявність збитків;

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб;

- вина боржника.

Лише за наявності зазначених чотирьох умов настає відповідальність за порушення зобов'язання.

У п. 1 роз'яснення президії ВАСУ від 01.04.1994р. №02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди» (зі змінами, внесеними рекомендаціями президії Вищого господарського суду України від 29 грудня 2007 року N 04-5/239) зазначено, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладання на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (ст. 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

Отже, станом на день розгляду справи, позивачем не надано суду доказів фактичного понесення витрат щодо оплати пені на суму 15 582 359,30 грн., за порушення строків виконання зобов'язань за договорами тайм-чартеру №S-2016 від 14.11.2016р. та №М-2016 від 07.11.2016р. внаслідок порушення відповідачем строків оплати наданих позивачем послуг за договором № 14-В-АМПУ-16, відтак позивачем не доведено наявності збитків в сумі 15 582 359,30грн.

Припущення позивача щодо понесення збитків у сумі 15 582 359,30 грн. у вигляді сплати пені останнім у майбутньому не може бути доказом наявності таких збитків.

Також, згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В силу вимог ст. 34 цього Кодексу докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Під доказуванням в судочинстві слід розуміти діяльність осіб, які беруть участь у справі, і суду, що здійснюється у передбаченій процесуальним законодавством формі, по встановленню юридично значущих фактів.

У пункті 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Таким чином, позивачем під час розгляду справи не доведено наявності завданих відповідачем збитків.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 31.10.2017р.

Суддя А.І. Привалов