ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р.Справа № 922/2802/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовомПублічне АТ "Всеукраїнський ОСОБА_2", м. Київ 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, м. Киїів
доТОВ "Автомобільна компанія "Дінас-Сервіс", м. Харків 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - НТПП "Дінас", м. Харків
про про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи на стороні позивача - не з'явився

третьої особи на стороні відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.08.2017 було порушено провадження по справі №922/2802/17 за позовом ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" до ТОВ "Автомобільна компанія "Дінас-Сервіс" про стягнення як з поручителя заборгованості за кредитним договором №124 від 15.06.2006 та залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - НТ ПП "Дінас".

Ухвалою суду від 18 вересня 2017 року було залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб та відкладено розгляд справи на 03.10.2017.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2017 року було задоволено клопотання позивача про продовження строку розгляду спорку по справі, для надання додаткових матеріалів.

Позивачем надані до суду докази направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви (вх. № 2229 від 27.10.2017 та №35494 від 30.10.2017), які долучені судом до матеріалів справи.

Розгляд справи було відкладено на 06 листопада 2017 року.

Представники позивача, відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явилися. Вимоги ухвал суду про порушення провадження по справі та про відкладення розгляду справи не виконали.

Норми ст.22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Приймаючи до уваги, що сторони, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання їх представників не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Науково-технічним приватним підприємством «ДІНАС» 15.06.2006 року укладено Кредитний договір № 124 із подальшими змінами та доповненнями (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов вказаного Кредитного договору ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав НТПП «ДІНАС», як Позичальнику - юридичній особі на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у тимчасове користування грошові кредитні кошти в сумі - 2 000 000,00 (два мільйони) доларів США 00 центів, з терміном користування по 14.06.2014 року включно та процентною ставкою за користування кредитом, що діяла на дату подання цієї позовної заяви - 11 % (одинадцять) відсотків річних.

Згідно із пунктом 1.2. Кредитного Договору, цільовим використанням кредиту є будівництво торгового комплексу, мотелю та автостоянки за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120.

Надання Кредиту, відповідно до умов Кредитного Договору з усіма змінами,

доповненнями та додатками до нього, здійснювалось «Траншами» шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк» на поточний рахунок Позичальника відкритий у ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ВіЕйБі Банк» свої зобовязання за Кредитним Договором, надав Позичальнику Транші Кредиту на загальну суму - 2 000 000,00 (два мільйони) доларів США 00 центів.

Повернення кредиту, на виконання умов Кредитного договору, визначено у пункті 2.2. відповідно до наведеного у ньому графіку (далі - Г рафік).

Також, судом було встановлено, що у забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (Кредитор), НТПП «ДІНАС» (Боржник) та ТОВ «Автомобільна компанія «Дінас-Сервіс» (Поручитель) укладено договір поруки від 16.06.2006 року із подальшими змінами, за умовами якого Поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за виконання НТПП «ДІНАС» зобовязань у повному обсязі за Кредитним договором.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязана вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (сплатити гроші, а інший субєкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязано сторони виконання її обовязку .

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Також статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та договору і що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Так, відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як вказує позивач, та що не було спростовано відповідачем або третьою особою під час розгляду справи, позичальник в порушення умов Кредитного договору, свої зобовязання щодо повернення кредиту у терміни встановлені пунктом 2.3. Кредитного договору і Графіку до нього не виконав.

Пунктом 4.6. Кредитного договору визначено, що у разі прострочення Позичальником виконання грошового зобовязання за цим Договором, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та подвійну процентну ставку за цим Договором на суму боргу.

За користування Кредитом Позичальнику, банком, відповідно до умов пункту 2.7.2 Кредитного договору, щомісячно нараховувались проценти у валюті Кредиту за поточний календарний місяць, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно цього Договору на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за Траншем.

Умовами Кредитного договору визначено, що Позичальник зобовязаний щомісяця, не пізніше 03 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані сплачувати свій поточний рахунок відкритий в ПАТ «ВіЕйБі Банк» Проценти за користування Кредитом/Траншем, що нараховані йому за місяць відповідно до пункту 2.7. цього Договору.

Однак, як вказує позивач, та що не було спростовано відповідачем або третьою особою під час розгляду справи, позичальник в порушення умов Кредитного Договору свої зобовязання щодо сплати Процентів за користування Кредитом, встановлених умовами Кредитного договору, не виконав.

Відповідно до статті 220 Господарського кодексу України боржник, який прострочив виконання господарського зобовязання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням.

Також статтею 231 Господарського кодексу України визначено що штрафні санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором, а також що розмір цих санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 4.3. Кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення Кредиту, сплати процентів, визначених цим Договором, Позичальник повинен сплатити Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в умовами цього Договору, за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 4.4. Кредитного Договору визначено, що у разі порушення Позичальником вимог пунктів 3.3.3. - 3.3.18. цього Договору (у тому числі - зобовязань щодо своєчасного повернення часток кредиту та зобовязань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом), Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 5 (пять) процентів від суми Кредиту, визначеної у пункті 1.1. цього Договору, за кожний випадок порушення за реквізитами, вказаними Кредитодавцем.

У пункті 4.5. Кредитного договору зазначено, що за згодою сторін, Кредитодавець має право у разі невиконання Позичальником буд-якого із зобовязань, визначених цим Договором, вимагати повного погашення Кредиту, сплати процентів за фактичний час користування Кредитом, штрафних санкцій.

Однак Позичальник в порушення всіх вищезазначених умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства України не виконує зобовязання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитними коштами.

Так станом на 12.08.2015 року заборгованість Позичальника НТПП «ДІНАС» за Кредитним договором в іноземній валюті всього становить - 1 453 208 (один мільйон чотириста пятдесят три тисячі двісті вісім) доларів США 54 центи, у тому числі:

- прострочена заборгованість за кредитом - 1 000 913,63 доларів США;

- заборгованість за процентами - 98 767,77 доларів США;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 291 933,14 доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 16 867,03 доларів США;

- заборгованість по 3% річних - 44 726,97 доларів США.

Таким чином загальна заборгованість Позичальника НТПП «ДІНАС» за Кредитним договором в національній валюті станом на 12.08.2015р. (за офіційним курсом НБУ 21,371550грн. за 1 долар США) всього складає - 31 057 318,98 (тридцять один мільйон пятдесят сім тисяч триста вісімнадцять) гривень 98 копійок.

Згідно із частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як наголошує частина перша статті 553 Цивільного кодексу України Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормами статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пунктів 2.1.та 2.2 Договору поруки (у редакції договору про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки від 30.06.2010 року) Поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення Боржником своїх зобовязань перед Кредитором погасити протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання повідомлення Кредитора про невиконання Боржником своїх зобовязань заборгованість по Кредитному договору/Договору кредитної лінії, а саме:

- погасити основну суму кредиту;

- погасити суму процентів, згідно з кредитним договором;

- погасити суми штрафів, пені, комісій, збитків, витрат по зверненню стягнення на предмет застави, та інші платежі, згідно з Кредитним договором/Договором кредитної лінії.

Поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, перевіривши арифметичний розрахунок заявлених вимог, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 240 000 грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 526, 530, 549-552, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільна компанія «Дінас-Сервіс» (61054, місто Харків, вул. Академіка Павлова, 120, ) на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, ) заборгованість за Кредитним договором № 124 від 15.06.2006 у сумі - 31 057 318,98 (тридцять один мільйон пятдесят сім тисяч триста вісімнадцять) гривень 98 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільна компанія «Дінас-Сервіс» (61054, місто Харків, вул. Академіка Павлова, 120, ) на користь державного бюджету України - 240 000 грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.11.2017 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя ОСОБА_1