ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 листопада 2017 року Справа № 910/2893/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Малетича М.М.,

Сибіги О.М.,

перевіривши

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Леопрінт"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01 серпня 2017 року

у справі № 910/2893/17

господарського суду міста Києва

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Леопрінт",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача Приватне підприємство "ТДС "Нептун",

про звернення стягнення на рухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

ТОВ "ТД "Леопрінт" подано касаційну скаргу без доказів сплати судового збору, однак було подано клопотання про його відстрочення до прийняття рішення по суті.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати цього збору з урахуванням майнового стану сторони.

Частиною першою цієї статті встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Обґрунтовуючи своє клопотання скаржник, зазначає що станом на день подання касаційної скарги товариство перебуває у скрутному фінансовому становищі та не має фінансової можливості здійснити оплату судового збору та просить суд відстрочити його сплату до моменту прийняття судом рішення в результаті розгляду справи

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а наведені ТОВ "ТД "Леопрінт" обставини, не мають характеру виключних та скаржником не надано жодних доказів на підтвердження вищезазначених доводів, це свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору.

Указане зумовлює повернення касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД "Леопрінт" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01 серпня 2017 року у справі №910/2893/17.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Леопрінт" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01 серпня 2017 року у справі №910/2893/17 повернути скаржнику.

Головуючий суддя І. Плюшко

Судді М. Малетич

О. Сибіга