ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 листопада 2017 року Справа № 904/7501/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Погребняка В.Я., Поліщука В.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни
на ухвалуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2017
у справі№ 904/7501/17 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Хлібна Ліга"
простягнення 457,55 грн.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2017 у справі №904/7501/17 (суддя Загинайко Т.В.) позовну заяву та додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" арбітражний керуючий Мамченко Л.Н. звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу господарського суду скасувати, справу направити до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі №904/7501/17 (головуючий суддя Кузнецов В.О., суддя Науменко І.М., суддя Чус О.В.) клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. про відстрочення сплати судового збору відхилено; апеляційну скаргу ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2017 у справі №904/7501/17 повернуто заявникові без розгляду.

Не погоджуючись із винесеною судом апеляційної інстанції ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни (далі - ТОВ "Агро ХХІ") звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі №904/7501/17, направити дану справу до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

Подана ТОВ "Агро ХХІ" касаційна скарга на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі №904/7501/17 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір".

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №1774-VIII від 06.12.2016 року, який набрав чинності 01.01.2017 року, передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 становив 1 600 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ТОВ "Агро ХХІ" оскаржує ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі №904/7501/17.

Отже, за подання вказаної касаційної скарги підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, заявником - ТОВ "Агро ХХІ" разом із касаційною скаргою подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з тим, що кошти на рахунку відсутні, а підприємство є неплатоспроможним.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, слід зазначити, що за приписами норм ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення у сплаті судового збору є правом суду, а відповідне клопотання розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Виходячи з наведених приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір", єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Колегія суддів враховує, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з перебуванням скаржника в ліквідаційній процедурі через неплатоспроможність та відсутністю коштів, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, частиною 2 статті 3 ГК України передбачено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст.ст. 42, 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, а тому, користуючись правом самостійного залучення фінансових ресурсів, здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій та самостійно нести комерційні ризики їх несприятливості, що можуть настати в результаті діяльності товариства. Юридична особа самостійно має розрахувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій, та самостійно прийняти рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво. Отже, скаржник повинен був при здійсненні своєї господарської діяльності допускати можливість настання несприятливих фінансових наслідків такої діяльності, зокрема, звернення до суду за захистом своїх прав, та, відповідно, сплати судового збору при такому зверненні.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина друга статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що заявником до матеріалів касаційної скарги не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що ТОВ "Агро ХХІ" зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі до ухвалення судового рішення у справі за результатами розгляду заявленої касаційної скарги, що не дає можливості суду вирішити питання щодо заявленого клопотання про відстрочку сплати судового збору, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відмову заявнику у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Таким чином, скаржником не додано до касаційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення скарги відповідно до пункту 4 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга ТОВ "Агро ХХІ" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі №904/7501/17 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі №904/7501/17.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" в особі ліквідатора Мамченко Лідії Назарівни на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі №904/7501/17 повернути заявнику.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді В.Я Погребняк

В.Ю. Поліщук