ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р. Справа № 920/809/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н. В., суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників:

позивача - Ваганова Н.М. (дов. б/н від 10.02.2017)

відповідачів - не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарства "АПІС", с. Іванівка, Сумська область (вх. №2903 С/3) на ухвалу господарського суду Сумської області від 30.08.17 у справі № 920/809/17

за позовом Фермерського господарства "АПІС", с. Іванівка, Сумська область

до Фермерського господарства "Алфьоров", с. Рябина, Сумська область

Відділу державної реєстрації Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області

про визнання недійсним свідоцтва про право власності та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 30.08.2017 у справі № 920/809/17 (суддя Заєць С.В.) повернуто позовну заяву Фермерському господарству "АПІС" на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Позивач звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Сумської області від 30.08.2017 у справі № 920/809/17, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та винести постанову про порушення провадження у справі № 920/809/17 за позовом Фермерського господарства "АПІС" до Фермерського господарства "Алфьоров", Відділу державної реєстрації Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач зазначає, що оригінал платіжного доручення № 8 від 12.06.2017 про сплату судового збору, доданого до позовної заяви Фермерського господарства "АПІС", відповідає Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті та містить всі необхідні відомості, а тому вважає, що у господарського суду Сумської області були відсутні підстави повернення позовної заяви без розгляду.

Позивач також надав до матеріалів справи оригінал платіжного доручення № 8 від 12.06.2017 про сплату судового збору в розмірі 6400,00 грн. за позовом Фермерського господарства "АПІС", а також належним чином засвідчену копію даного платіжного доручення.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з клопотанням про продовження строку розгляду апеляційної скарги по справі № 920/809/17 за межі строку, встановленого законодавством. для надання додаткових доказів по справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 клопотання позивача про продовження строку розгляду апеляційної скарги задоволено. Продовжено строк вирішення спору за межі строку, встановленого ст. 102 ГПК України, на 15 днів. Розгляд справи відкладено на 01.11.2017.

Фермерське господарство "Алфьоров" в призначене судове засідання свого представника не направило, про час та місце судового розгляду справи було повідомлено належним чином.

Відділ державної реєстрації Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представників відповідачів не перешкоджає розгляду справи, оскільки судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, та враховуючи 15-ти денний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановлений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з чим вважає за можливе розглядати справу відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами в судовому засіданні 01.11.2017.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та додаткові пояснення до неї, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У серпні 2017 року позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою про визнання недійсним свідоцтва про право власності та зобов'язати вчинити певні дії.

Повертаючи позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, місцевий господарський суд виходив з того, що станом на 30.08.2017 у господарського суду Сумської області відсутнє підтвердження Державної казначейської служби України факту зарахування судового збору в загальній сумі 6400 грн. 00 коп. (за платіжним дорученням № 8 від 12.06.2017) до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п.3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

При цьому, Вищий господарський суд України у своєму інформаційному листі листі за № 0106/1260/2012 від 17.09.2012 «Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору» звертає увагу на таке.

1. Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету господарський суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі або про прийняття скарги (заяви) до провадження.

2. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Так, дослідженням матеріалів справи встановлено, що надане позивачем до справи платіжне доручення (а.с. 28) містить всі необхідні реквізити для перерахування судового збору за подання позовної заяви до господарського суду Сумської області, а саме:

Отримувач коштів - УДКСУ у м. Суми (м.Суми) 22030101

Код отримувача - 37970593

Банк отримувача - ГУ ДКСУ у Сумській області

Код банку отримувача (МФО) - 837013

Рахунок отримувача - 3002

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Призначення платежу - судовий збір за позовом ФГ «Апіс», господарський суд Сумської області.

Таким чином, оригінал платіжного доручення № 8 від 12.06.2017 про сплату судового збору за подання ФГ «АПІС» позовної заяви до господарського суду Сумської області відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті та містить всі необхідні відомості, а тому у господарського суду Сумської області були відсутні підстави повернення позовної заяви без розгляду.

Як вказано у п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вищевикладеного не врахував, та помилково виходив з наявності правових підстав для повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки за наявності сумнівів щодо зарахування суми судового збору до Державного бюджету України повинен був витребувати у скаржника докази підтвердження органу казначейської служби.

Стаття 6 Конвенції закріплює право на справедливий суд. У ч.1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виходячи з конструкції ч.1 ст. 6 Конвенції, можна зробити висновок, що у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суд.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду та безпідставно послався на п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "АПІС", с. Іванівка, Сумська область задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 30.08.2017 у справі № 920/809/17 скасувати.

Справу № 920/809/17 направити на розгляд до господарського суду Сумської області.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Медуниця О.Є.