УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.11.2017Справа № 910/19620/17
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши без виклику представників сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТЧЕР-СОЛЮШН»

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

про розірвання договорів, -

ВСТаНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КИТЧЕР-СОЛЮШН» звернулося до суду з позовом про розірвання договорів поруки №4Д13501Д/П від 04.11.2016р. та №4Р13479Д/П від 04.11.2016р., укладених між з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «КИТЧЕР-СОЛЮШН» позовна заява №31/10 від 31.10.2017 року не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

При цьому ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України визначає тільки можливість, а не обов'язковість об'єднання кількох вимог в одній позовній заяві.

Під вимогою (предмет позову) слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, підставами об'єднання позовних вимог для позивача, який звертається з позовом до суду є наявність між такими позовними вимогами одного із зв'язків:

- одна підстава виникнення;

- одні докази, якими підтверджуються заявлені вимоги.

Отже, об'єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому. Відтак, допускається можливість об'єднання в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

З аналізу матеріалів поданої позовної заяви випливає, що в ній об'єднано кілька вимог, а саме: розірвання 2 різних договорів (Договору поруки №4Д13501Д/П від 04.11.2016р. та Договору поруки №4Р13479Д/П від 04.11.2016р.), не пов'язаних між собою підставою виникнення, оскільки предметом Договору поруки №4Д13501Д/П від 04.11.2016р. є надання поруки Товариством з обмеженою відповідальністю «КИТЧЕР-СОЛЮШН» (поручитель) перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) за виконання своїх зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАМПІР» (боржник) за одними кредитними договорами, тоді як предметом Договору поруки №4Р13479Д/П від 04.11.2016р. є надання поруки Товариством з обмеженою відповідальністю «КИТЧЕР-СОЛЮШН» (поручитель) перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) за виконання своїх зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕТОНГА» (боржник) за іншими кредитними договорами.

Аналізуючи вимоги, викладені в позовній заяві, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо підстав, якими обґрунтовується розірвання різних договорів поруки що укладені між сторонами.

Таким чином, для встановлення обставин справи, судом має бути досліджено 2 (два) окремих договори забезпечення, кредитні договори, де боржниками виступають різні юридичні особи.

Відповідно до ч. 3 пункту 3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому суд враховує, що навіть у випадку, коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно зі статтею 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлює перелік документів, які додаються до позовної заяви. Зокрема, відповідно до пункту 2 цієї статті процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії доданих до позовної заяви документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Позивач у позовній заяві зазначає відповідачем: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», адресою якого є: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Тоді як вбачається з доданого до позовної заяви фіскального чеку № від 02.11.2017р. про направлення документів на адресу відповідача, копія позовної заяви з додатками була надіслана за адресою: « 01030 КИЇВ».

Таким чином, серед доданих до позовної заяви документів немає належного підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви та додатків до неї.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПУ щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись п. п. 5, 6 частини першої ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТЧЕР-СОЛЮШН» разом з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Суддя С.М. Морозов