ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017р. Справа № 917/1475/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021) в особі Філії управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" (вул. Сумгаїтська, буд.3, м.Черкаси, 18023)

до Комунального підприємства "Теплоенерго" (вул. Софіївська, буд.68, м. Кременчук, Полтавська область, 39600)

про стягнення 2099842,37 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: не зявився

Розглядається позовна заява про стягнення 2099842,37 грн., у тому числі 1792447,59 грн. основного боргу за надані послуги за типовим договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /09-3535/16 від 31.03.2016р., 230471,38 грн. - пені, 26772,02 грн. - 3% річних, 50151,38 грн. - інфляційних.

Позивач в порядку ст. 22 ГПК України подавав заяви про зменшення позовних вимог.

В останній заяві (вхід. № 13417 від 02.11.2017р.) про зменшення позовних вимог позивач прохає стягнути з відповідача 2085874,07 грн., у тому числі 1715030,34 грн. основного боргу за надані послуги з транспортування природного газу за типовим договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /09-3535/16 від 31.03.2016р., 247709,23 грн. пені, 29109,61 грн. - 3% річних, 94024,89 грн. інфляційних.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд приймає заяву про зменшення позовних вимог. Подальший розгляд справи проводиться в межах зменшених позовних вимог.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що згідно п.3.4. Договору акти надання послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків, акти складені за 31.01.2017р. за січень 2017р., 28.02.2017р. за лютий 2017р., 31.03.2017р. за березень 2017р., 30.04.2017р. за квітень 2017р., 31.05.2017р. за травень 2017р., 30.06.2017р. за червень 2017р. підписані неуповноваженою особою, позивачем порушено порядок оформлення актів наданих послуг, при нарахуванні санкцій позивачем не враховано, що частина боргу була погашена за спільними протокольними рішеннями (а.с.80-86).

Відповідач надав клопотання про зменшення розміру пені до 2304,71 грн. (а.с.149-153).

Позивач проти зменшення пені заперечує, посилаючись на відсутність підстав для цього.

В судовому засіданні від 05.10.2017р. судом оголошувалась перерва до 02.11.2017р. згідно ст.77 ГПК України. Про час та місце розгляду справи сторони та третя особа повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою представників сторін від 05.10.2017р. (а.с.206).

Засобами електронного звязку від відповідача надійшло клопотання (вхід. № 13419 від 02.11.2017р.) про відкладення розгляду справи та продовження строку її вирішення, в звязку зі зміною представника відповідача та необхідністю ознайомлення нового представника з матеріалами справи.

Представники позивача в судовому засіданні 02.11.2017р. проти задоволення вказаного клопотання заперечували.

Суд зазначає, що підставою для відкладення є не відсутність представника сторони, а саме, неможливість вирішити спір у судовому засіданні, тобто відкладення справи є правом, а не обов'язком суду. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Зважаючи на те, що відповідач був присутній під час дослідження обставин та доказів по справі під час минулих судових засіданнях, в матеріалах справи наявні надані відповідачем письмові пояснення та докази, про час і місце слухання справи відповідач був повідомлений належним чином та за своєчасно, явка представників сторін судом обовязковою не визнавалася, визначені статтею 77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Тому клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні 02.11.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Укртансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" (позивачем) та Комунальним підприємством "Теплоенерго" (відповідачем) укладений договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /09-3535/16 від 31 березня 2016 року (далі - Договір); (а.с.17-19).

Згідно п.1.1 Договору позивач (газотранспортне підприємство) взяло на себе зобов'язання надати відповідачу (замовнику) послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання - передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а відповідач зобов'язався внести плату за надані послуги в розмірі, у строки та порядку, передбачених Договором.

Відповідно до пункту 5.1 розділу 5 Договору розрахунки за послуги з транспортувань газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно постанови НКРЕКП від 29.12.2015 року № 3159 Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами (з урахуванням змін згідно постанови НКРЕКП від 15.12.2016 року № 2259) вартість транспортування 1 тис. м3 природного газу становить 615,00 грн. (із ПДВ).

Згідно пункту 5.2 Договору тарифи, визначені в пункті 5.1 Договору, є обов'язковими для Сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги застосовується Сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами Договору.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що послуги з транспортування газу оформлюється Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами.

Згідно пункту 3.4 та 5.4 Договору, вартість фактично наданих Газотранспортним підприємством Замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі актів наданих послуг, які є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника із Газотранспортним підприємством.

Вартість послуг з транспортування газу за місяць визначається як добуток тарифу на загальну кількість протранспортованого газу, визначеного згідно з розділом 4 Договору, та податку на додану вартість (пункт 5.3 Договору).

Відповідно до пункту 5.5 Договору, оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

На виконання умов договору позивач протягом січня - червня 2017р. надав відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в обсязі 5 445,589 тис.м3 на загальну суму 3 349 037,27 грн. Про це свідчать двостороннє підписані актии наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, якими сторони підтвердили факт надання послуг згідно спірного Договору:

-в акті № 01-17-/09-3535/16/ТКЕ надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.01.2017 р. сторони підтвердили, що відповідно до Договору у січні 2017 року відповідачем отримано 1 767,230 тис.м3 вартістю 1 086 846,46 грн. (а.с.20).

-в акті № 02-17-/09-3535/16/ТКЕ надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 28.02.2017р. сторони підтвердили, що відповідно до Договору у лютому 2017 року відповідачем отримано 1 525,147 тис.м3 вартістю 937 965,41 грн. (а.с.21).

-в акті № 03-17-/09-3535/16/ТКЕ надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.03.2017р. сторони підтвердили, що відповідно до Договору у березні 2017 року відповідачем отримано 1 296,118 тис.м3 вартістю 797 112,58 грн. (а.с.22).

-в акті № 04-17-/09-3535/16/ТКЕ надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.04.2017р. сторони підтвердили, що відповідно до Договору у квітні 2017 року відповідачем отримано 432,091 тис.м3 вартістю 265 735,97 грн. (а.с.23).

-в акті № 05-17-/09-3535/16/ТКЕ надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.05.2017р. сторони підтвердили, що відповідно до Договору у травні 2017 року відповідачем отримано 276,756 тис. м3 вартістю 170 204,94 грн. (а.с.24).

-в акті № 06-17-/09-3535/16/ТКЕ надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.06.2017р. сторони підтвердили, що відповідно до Договору у червні 2017 року відповідачем отримано 148,247 тис.м3 вартістю 91 171,91 грн. (а.с.25).

Відповідно до п.6.3.2 Договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість послуг згідно з умовами Договору.

За одержаний природний газ відповідач розрахувався частково, сплативши 1634006,93 грн., що підтверджується довідкою ПАТ Альфа-банк від 18.09.2017р. про надходження платежів, відповідними платіжними дорученнями (а.с.44-79, 119-148, 198-199).

З огляду на викладене позивач заявив вимоги про стягнення 1715030,34 грн. основного боргу (в редакції заяви про зменшення позовних вимог вхід. №13417 від 02.11.2017р.).

За ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу споживач зобовязаний забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу згідно з умовами договорів.

Після звернення позивача з позовом до суду та відповідного зменшення позовних вимог відповідач сплатив 2363,48 грн. основного боргу, підтверджується позивачем та випискою банку по особовому рахунку від 01.11.2017р. на суму 592,33 грн. та на суму 1770,15 грн.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 2363,48 грн. основного боргу слід припинити в звязку з відсутністю предмету спору на підставі п. 11 ст.80 ГПК України.

Таким чином, борг відповідача за транспортування магістральними трубопроводами природного газу станом на 02.11.2017р. становить 1712667,86 грн.

Доказів сплати боргу в сумі 1712667,86 грн. відповідач суду на час даного судового засідання не надав.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 1712667,86 грн. основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню.

Враховуючи, що за Договором здійснюється щоденне автоматичне погашення боргу шляхом автоматичного розподілу коштів з банківського рахунку за встановленим згідно законодавства алгоритмом, то в разі проведення платежів на дату судового розгляду та після неї відповідач має право звернутися до суду на підставі ст. 117 ГПК України з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню на добровільно оплачену суму боргу. Оскільки відповідачем не було повідомлено списаних з нього за алгоритмом сум, то в цьому випадку суд може врахувати платежі, що надійшли позивачу до дня судового засідання.

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 7.3 Договору, у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Посилаючись на несвоєчасне та неповне виконання відповідачем зобовязання з оплати за надані послуги, позивачем заявлено вимоги про стягнення 247709,23 грн. пені та 29109,61 грн. - 3% річних за періоди 21.02.2017р.-31.10.2017р., 94024,89 грн. інфляційних за період березень-вересень 2017р. (в заяві про зменшення позовних вимог вхід. № 13417 від 02.11.2017р.).

Заперечення відповідача щодо нарахування та суми санкцій судом відхиляються з таких мотивів.

Відповідач у відзиві повідомив, що позивачем при визначенні суми боргу не враховано укладені спільні протокольні рішення щодо погашення боргу, який виник за Договором.

Як свідчать надані відповідачем докази, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації, КП Теплоенерго, ПАТ Укртрансгаз та НАК Нафтогаз України укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету № 201/у від 17.01.2017р., № 985/у від 15.02.2017р., № 1575/у від 13.03.2017р., № 2261/9тг від 12.06.2017р. (далі - Спільні протокольні рішення; а.с.87-94).

За умовами цих Спільних протокольних рішень сторони домовились про порядок проведення взаєморозрахунків.

Згідно умов п. 2.5 спільного протокольного рішення № 201/у від 17.01.2017р. КП Теплоенерго перераховує на рахунок ПАТ Укртрансгаз кошти в сумі 500000,00 грн., у тому числі ПДВ 83333,33грн., за послуги з транспортування природного газу 2016 року згідно з договором від 31.03.2016р. № /09-3535/16 із записом у графі призначення платежу: Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, дата і номер Спільного протокольного рішення за транспортування природного газу 2016 року, договір від 31.03.2016 № /09-3535/16 500000,00 грн., у тому числі ПДВ 83333,33грн.. (а.с.87-88).

Згідно умов п. 2.5 спільного протокольного рішення № 985/у від 15.02.2017р. КП Теплоенерго перераховує на рахунок ПАТ Укртрансгаз кошти в сумі 500000,00 грн., у тому числі ПДВ 83333,33грн., за послуги з транспортування природного газу 2016 року згідно з договором від 31.03.2016р. № /09-3535/16 із записом у графі призначення платежу: Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, дата і номер Спільного протокольного рішення за транспортування природного газу 2016 року, договір від 31.03.2016 № /09-3535/16 500000,00 грн., у тому числі ПДВ 83333,33грн.. (а.с.89-90).

Згідно умов п. 2.5 спільного протокольного рішення № 1575/у від 14.03.2017р. КП Теплоенерго перераховує на рахунок ПАТ Укртрансгаз кошти в сумі 621647,28 грн., у тому числі ПДВ 103607,88 грн., за послуги з транспортування природного газу 2016 - 2017 року згідно з договором від 31.03.2016р. № /09-3535/16 із записом у графі призначення платежу: Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, дата і номер Спільного протокольного ріщення за транспортування природного газу 2016 -2017року, договір від 31.03.2016 № /09-3535/16 500000,00 грн., у тому числі ПДВ 103607,88грн.. (а.с.91-92).

Згідно умов п. 2.5 спільного протокольного рішення № 261/9тг від 12.06.2017р. КП Теплоенерго перераховує на рахунок ПАТ Укртрансгаз кошти в сумі 309618,99 грн., у тому числі ПДВ 51603,17 грн., за послуги з транспортування природного газу 2017 року згідно з договором від 31.03.2016р. № /09-3535/16 із записом у графі призначення платежу: Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, дата і номер Спільного протокольного рішення за транспортування природного газу 2016 - 2017року, договір від 31.03.2016 № /09-3535/16 309618,99 грн., у тому числі ПДВ 51603,17грн.. (а.с.93-94).

Враховуючи умови умов п. 2.5 спільного протокольного рішення № 201/у від 17.01.2017р. та спільного протокольного рішення № 985/у від 15.02.2017р. за цими рішеннями було врегульовано порядок погашення боргу за послуги, надані у 2016 році.

Таким чином, вказані спільні протокольні рішення не стосуються даного предмету спору, оскільки у цьому позові вимоги про стягнення боргу за послуги 2016 року не ставляться. Тому позивач правомірно не врахував вказані протокольні рішення до спірних правовідносин.

Проведені оплати за спільним протокольним рішенням № 1575/у від 14.03.2017р. з призначенням: за послуги з транспортування природного газу 2016 - 2017 року, було зараховано позивачем частково на погашення залишку боргу за 2016р., та в сумі 540268,81 грн. на погашення заборгованості за послуги, надані в січні 2017р. (детальний розрахунок в додатку № 1 до заяви про зменшення позовних вимог вхід. № 13417 від 02.11.2017р.).

Проведені оплати за спільним протокольним рішенням № 261/9тг від 12.06.2017р. з призначенням: за послуги з транспортування природного газу 2017 року, було повністю зараховано позивачем частково на погашення залишку боргу за послуги, надані в січні 2017р. на суму 309618,99 грн. (детальний розрахунок в додатку № 1 до заяви про зменшення позовних вимог вхід. № 13417 від 02.11.2017р.).

Згідно детального розрахунку в додатку № 1 до заяви про зменшення позовних вимог (вхід. № 13417 від 02.11.2017р.) пеня, інфляція та 3% річних на суми, що були погашені за вказаними спільними протокольними рішеннями, позивачем не нараховувалися. Тобто, в реагування на відзив відповідача позивач зробив відповідний перерахунок, та заявою від 02.11.2017р. відповідно зменшив позовні вимоги.

При цьому при пеня позивачем нарахована в межах строку, встановленого ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, а її розмір обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ.

Оскільки відповідач за одержаний природний газ розраховувався несвоєчасно та не в повному обсязі, позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення 247709,23 грн. пені та 29109,61 грн. - 3% річних за періоди 21.02.2017р.-31.10.2017р., 94024,89 грн. інфляційних за період березень-вересень 2017р. (в редакції вимог, викладених у заяві про зменшення розміру позовних вимог від 02.11.2017р.).

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені до 2304,71 грн. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що КП Теплоенерго створено з метою задоволення потреб населення, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, по постачанню гарячої води та теплопостачання; діяльність відповідача є збиткова; споживачі та підприємства мають значну заборгованість перед відповідачем; Зазначене, на думку відповідача, свідчить про його незадовільний майновий стан та відсутність вини відповідача у виникненні боргу (а.с.149-153).

Позивач проти зменшення пені заперечує, посилаючись на відсутність виняткових обставин для зменшення пені. Позивач вважає, що доводи відповідача про скрутний фінансовий стан не відповідають дійсності. Зазначає, що саме позивач знаходиться в скрутному фінансовому стані, в тому числі і внаслідок несплати відповідачем боргу, що унеможливлює виконання позивачем своїх зобовязань перед іншими контрагентами, своєчасним поверненням кредитних коштів. В підтвердження цього позивачем надано звіт про фінансові результати за 9 місяців 2017р., який підтверджує збитковість відповідача.

За ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Пунктом 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розяснено, що вирішуючи, у тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України).

Питання щодо меж зменшення неустойки повинно розглядатися із врахуванням принципу змагальності сторін з виконанням вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України.

Суд констатує, що посилання відповідача на наявність заборгованості перед ним у інших контрагентів не є само по собі підставою для зменшення пені, оскільки відповідач не позбавлений права вчинити дії зі стягнення вказаних боргів. Ступінь виконання відповідачем спірних зобовязань є низьким. Протягом розгляду справи відповідач повністю суму основного боргу не погасив. Сума пені не є надмірною в порівнянні з сумою основного боргу. Таким чином, підстави для зменшення розміру пені відсутні.

Враховуючи вищевикладене, клопотання відповідача про зменшення розміру пені судом відхиляється.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 31497,64 грн. судового збору за платіжним дорученням від 29.08.2017. № 19729 (а.с.10).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, покладаються на відповідача в сумі 31252,67 грн. (згідно суми задоволених позовних вимог).

Судовий збір, сплачений за вимогами, які були зменшені та провадження у справі стосовно яких було припинено, підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь позивача в разі звернення останнього з відповідною заявою до суду.

Суд розяснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення незалежно від наявності виконавчого провадження згідно ст. 121 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 80 (п.1-1), 82, 83 (п.3) 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Прийняти заяву Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" (вхід. № 13417 від 02.11.2017р.) про зменшення позовних вимог.

2. Позов задовольнити частково.

3.Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" (вул. Софіївська, буд. 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 31700972) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вул. Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021; ідентифікаційний код 30019801) в особі філії - Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" (вул. Сумгаїтська, буд. 3, м. Черкаси, 18023, код ЄДРПОУ 04694грн. 86коп. основного боргу, 247709грн. 23 коп. пені, 29109грн. 61 коп. річних, 94024грн. 89 коп. інфляційних, 31252грн. 67 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

4. Припинити провадження у справі в частині стягнення 2362,48 грн. основного боргу.

Повне рішення складено та підписано: 07.11.2017р.

Суддя Т. М. Безрук