ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р.Справа № 916/1362/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.,

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

ОСОБА_1

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 01.11.2017р.:

від позивача: ОСОБА_2 (голова правління);

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б

на рішення Господарського суду Одеської області

від 22 серпня 2017 року

по справі № 916/1362/17

за позовом Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС

2) Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙТЕХСНАБ

про визнання недійсним договору,-

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 01.11.2017р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.08.2017р. по справі №916/1362/17 (суддя Рога Н.В.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Обєднанню співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС та Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙТЕХСНАБ про визнання недійсним договору № 01/25/08 від 25.08.2006р., укладеного між ТОВ "СТРОЙТЕХСНАБ" та ТОВ "Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС" з посилання на те, що позивач помилково трактує правову природу спірного договору та відносить його до договору управління нерухомим майном, оскільки такий договір є договором про надання послуг, відтак, відсутні підстави для визнання спірного договору недійсним.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.08.2017р. по справі №916/1362/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2017р. апеляційна скарга прийнята до провадження.

11.10.2017р. від Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б до Одеського апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення щодо виконання сторонами оскаржуваного договору управління.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу розгляд справи відкладався до 01.11.2017р.

Представники відповідачів в судове засідання 01.11.2017р. не зявились, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 12.10.2017р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2006р. між ТОВ „Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС (Управитель) та ТОВ „СТРОЙТЕХСНАБ (Замовник) укладено договір №01/25/08 (далі-договір), за умовами якого Управитель для надання житлово-комунальних послуг приймає в управління та забезпечує належну експлуатацію, якісне та своєчасне обслуговування перерахованого у п.1.2 майна, а Замовник створює відповідні умови користування майном та оплачує надані Управителем послуги. Перелік та характеристики майна: котельня, розташована у м. Одеса, вул. Паркова, 75-Б (перелік обладнання згідно Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього договору); котельня та насосна станція, розташована у м. Іллічівськ Одеської області, вул. К.Маркса, 2 (перелік обладнання згідно Додатку №2, що є невід'ємною частиною цього договору); обладнання котельної, розташоване у м. Одеса, пров. Ген. Вишневського, 13/1 (перелік обладнання згідно Додатку №3, що є невід'ємною частиною цього договору) (п.1.2 договору).

ОСОБА_3 №1/2 прийому-передачі майна згідно договору №01/25/08 від 25.08.2006р. ТОВ „СТРОЙТЕХСНАБ передало, а ТОВ „Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС" прийняло зазначене майно, балансова вартість якого становить 1851940 грн. 86 коп.

Як зазначає Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б (позивач), договір №01/25/08 від 25.08.2006р. є підставою, за якою ТОВ „Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС" здійснює транзит води та стоків, які надаються ОСББ "Ілкмаркса-2Б". Саме на підставі цього договору ТОВ „Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС" намагається здійснювати управління майном будинку та стягувати плату з мешканців будинку за транзит води та електроенергії, які подаються виробниками послуг (КП "Чорноморськводоканал" та Іллічівський ПАТ РЕМ ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" ) мешканцям 13 мікрорайону. У звязку з цим позивач вважає, що договір порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Позивач стверджує, що даний договір фактично є договором управління нерухомим майном та відповідно до вимог ст.1031 Цивільного кодексу України в редакції, діючій на момент укладання договору, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Також, згідно зі ст.1032 Цивільного кодексу України установник управління має бути власником переданого в управління майна. Документи, які б посвідчували право власності ТОВ "СТРОЙТЕХСНАБ" на майно, передане в управління, у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відсутні, відтак, ТОВ "СТРОЙТЕХСНАБ" не є власником вказаного майна.

Крім того, ОСББ Ілкмаркса 2-Б зазначає, що відповідно до п.1.5 розділу I наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011р. №1588 "Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів", договір управління майном заноситься до Реєстру договорів управління майном. При цьому, п.1.7 цього наказу визначено, що управитель майна юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності та платником податку на прибуток та веде окремо від власного облік доходів та витрат від управління майном, що отримано ним в управління за договорами управління майном. Інформація щодо реєстрації договору в органах податкової служби відсутня.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач вважає, що договір №01/25/08 від 25.08.2006р. суперечить вимогам законодавства, що відповідно до ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України є підставою для визнання такого договору недійсним.

Вказані обставини стали підставою звернення ОСББ Ілкмаркса 2-Б до Господарського суду Одеської області з позовом про визнання недійсним договору №01/25/08 від 25.08.2006р., укладеного між ТОВ "СТРОЙТЕХСНАБ" та ТОВ "Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС".

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що спірний договір за своєю правовою природою є договором про надання житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів не погоджується з вказаним твердженням місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Як вбачається з преамбули Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

ОСОБА_3 положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

З викладеного вбачається, що спільною ознакою надання всіх видів житлово-комунальних послуг є те, що вони споживаються кінцевим споживачем.

Крім того, профільний Закон регулює відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, проте, як вбачається з положень спірного договору, ТОВ "Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС" не надає жодних житлово-комунальних послуг.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) визначає перелік істотних умов договору на надання житлово-комунальних послуг, зокрема, вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; порядок контролю та звіту сторін; порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); порядок здійснення ремонту тощо.

Проте, спірний договір №01/25/08 від 25.08.2006р. не містить істотних умов з урахуванням ст. 26 Закону.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що спірний договір, з урахуванням положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не є договором про надання послуг.

Натомість, колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_3 положеннями ч. 1 ст. 1029 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору) за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Частиною 1 ст. 1030 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права та інше майно.

Згідно з ч. 1 ст. 1033 Цивільного кодексу України управителем може бути субєкт підприємницької діяльності.

Статтею 1035 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору управління майном є: перелік майна, що передається в управління; розмір і форма плати за управління майном.

Як вбачається з умов укладеного між ТОВ "СТРОЙТЕХСНАБ" та ТОВ "Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС" договору, його предметом є надання в управління та забезпечення належної експлуатації зазначеного в переліку майна, для надання житлово-комунальних послуг.

Підпунктом 2.1.2 п. 2.1 договору передбачено, що Управитель має право одержувати винагороду за управління майном.

ОСОБА_3 пунктом 4.1 договору Замовник виплачує Управителю винагороду у розмірі 1000 грн. на місяць.

З урахуванням положень Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги предмет оскаржуваного договору та проаналізувавши його зміст в цілому, судова колегія зазначає, що за своєю правовою природою укладений між ТОВ "СТРОЙТЕХСНАБ" та ТОВ "Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС" договір є договором управління майном.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною, сторонами, вимог, які встановлені частиною 1 статті 203 вказаного Кодексу, є підставою для визнання правочину недійсним - ст. 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

ОСОБА_3 положеннями п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009р. №9, угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. (Постанова Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Відповідно до ст. 1031 Цивільного кодексу України (в чинній редакції на момент укладання спірного договору) договір управління майном укладається у письмовій формі. Договір управління нерухомим майном підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Згідно з ч.1 ст. 1032 Цивільного кодексу України установником управління є власник майна.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів підтвердження статусу ТОВ "СТРОЙТЕХСНАБ" як власника майна, яке було передано в управління ТОВ "Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС", або документів. які б підтверджували право розпорядження зазначеним майном.

Крім того, форма укладання спірного договору не відповідає вимогам законодавства, які існували на момент його укладення.

Приймаючи до уваги те, що оспорюваний договір, який фактично є договором управління майна, укладено з порушенням викладених вище норм чинного законодавства, якими регламентовано порядок укладення договору управління майном, судова колегія вважає, що позовні вимоги Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б про визнання недійсним договору № 01/25/08 від 25.08.2006р., укладеного між ТОВ "СТРОЙТЕХСНАБ" та ТОВ "Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 22.08.2017р. по справі №916/1362/17 слід скасувати, а апеляційну скаргу Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б задовольнити.

Керуючись ст. ст. 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.08.2017р. по справі №916/1362/17 скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір №01/25/08 від 25.08.2006 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю СТРОЙТЕХСНАБ та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС (вул.В.Шума,2-Б, м.Чорноморськ, Одеська область, 68004) на користь Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б (вул.В.Шума,2-Б, м.Чорноморськ, Одеська область, 68004) 800,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙТЕХСНАБ (АДРЕСА_1, 68000) на користь Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б (вул.В.Шума,2-Б, м.Чорноморськ, Одеська область, 68004) 800,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС (вул.В.Шума,2-Б, м.Чорноморськ, Одеська область, 68004) на користь Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б (вул.В.Шума,2-Б, м.Чорноморськ, Одеська область, 68004) 880,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СТРОЙТЕХСНАБ( АДРЕСА_1, 68000) на користь Обєднання співвласників багатоповерхового будинку Ілкмаркса 2-Б (вул.В.Шума,2-Б, м.Чорноморськ, Одеська область, 68004) 880,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Зобовязати Господарський суд Одеської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 03.11.2017р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Головей В.М.