ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. Справа № 922/1326/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Тарасова І. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №544 від 26.05.2017), ОСОБА_2 - особисто

першого відповідача -Щербак Т.М. (довіреність №32-20-14-11926/0/19-17)

другого відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вх. №2585 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 09.08.2017 у справі №922/1326/17

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Барвінкове

до 1) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків

2) Барвінківської районної державної адміністрації м. Барвінкове, Харківська область

про визнання договору поновленим,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.08.2017 у справі №922/1326/17 (суддя - Присяжнюк О.О.) позов задоволено повністю. Визнано поновленим на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки площею 44,7995 га, кадастровий № НОМЕР_2, розташованої біля с. Семиланне Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, з цільовим використанням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та строком на 5 (п'ять) років, який було зареєстровано 25.01.2006 р. Барвінківським районним відділом реєстрації земель за № 1, з урахуванням положень додаткової угоди від 09.12.2011 р. про поновлення вищезгаданого договору на 5 (п'ять) років, зареєстрованої Управлінням Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області за № 00727, який було укладено 24.01.2006 р. між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2(64701, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) та Барвінківською районною державною адміністрацією Харківської області (64701, Харківська область, Барвінківський район,м.Барвінкове, вул. Центральна, 8 , код 04059450).

1-й відповідач з вказаним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 21.09.2017.

19.09.2017 від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повністю відхилити, залишити в силі рішення Господарського суду Харківської області від 09.08.2017 №922/1326/17.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 розгляд справи відкладено на 30.10.2017.

18.10.2017 від 2-го відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

30.10.2017, у відповідності до протоколу автоматизованої зміни складу суду, у зв'язку з відпусткою судді Шевель О.В. склад судової колегії змінено на: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

30.10.2017 в судовому засіданні представник першого відповідача просив суд задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі, навів відповідні доводи. Представник позивача зазначив про правомірність оскаржуваного рішення, просив залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення. ОСОБА_2 підтримав доводи свого представника та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

24.01.2006 між Барвінківською районною державною адміністрацією та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 44,7995 га, кадастровий № НОМЕР_2, розташованої біля с. Семиланне Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, з цільовим використанням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та строком на 5 (п'ять) років, який було зареєстровано 25.01.2006 Барвінківським районним відділом реєстрації земель за № 1.

Згідно пункту 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 437477,34грн. станом на 01.01.2006р.

Пунктами 9, 11 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовому виразі в розмірі 1571,5грн. за 2005 рік, а в послідуючі роки користування по 2240 грн. щорічно (з розрахунку 50 грн. за 1 год). Орендна плата вноситься щомісячно рівними частками на відповідний рахунок Іванівської сільської ради.

Відповідно до пунктів 15, 16 договору, земельна ділянка передається в оренду для сільськогосподарського використання. Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За умовами пункту 8 договору його укладено строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити чи припинити його дію.

Відповідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 27.01.2006 року, спірна земельна ділянка передана орендарю, в стані придатному для сільськогосподарського використання.

09 грудня 2011 року між ФОП ОСОБА_2 та Барвінківською районною державною адміністрацією Харківської області було укладено додаткову угоду про поновлення вищезгаданого договору на 5 (п'ять) років, яку було зареєстровано Управлінням Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 09.12.2011 року за № 00727 .

Строк дії договору оренди землі від 24.01.2006, з урахуванням додаткової угоди від 09.12.2011, закінчився 09.12.2016 року.

Законом України від 06.09.2012 №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" встановлено, що з 01.01.2013 розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності було визначено Держземагентство України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру шляхом перетворення Державне агентство земельних ресурсів України.

Відповідно до підпункту 31 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15 "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру" до основних завдань Держгеокадастру віднесено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Харківської області.

Отже, з 01.01.2013 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області відповідно до статті 122 Земельного кодексу України наділене повноваженнями з передачі у власність або в користування для всіх потреб, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2016 позивач звернувся до Барвінківської РДА з заявою про продовження терміну договору оренди спірної земельної ділянки від 24.01.2006.

07.12.2016 Барвінківська РДА надала відповідь (лист від 07.12.2016 №01-63/3448), в якій рекомендувала ОСОБА_2 для вирішення даного питання звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, як органу, який має повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення. В свою чергу, Барвінківська РДА у листі від 07.12.2016 №01-63/3449, адресованому Головному управлінню Держгеокадастру у Харківські області зазначила, що не заперечує проти поновлення договору оренди спірної земельної ділянки від 24.01.2006.

15.12.2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Харківські області надійшла заява ФОП ОСОБА_2 про поновлення дії договору оренди землі земельної ділянки від 24.01.2006 на тих самих умовах та на той самий строк.

11.01.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Харківські області у відповідь на вказану заяву відповіла (лист від 11.01.2017 року №19-20-14,2-571/0/19-17), що відмовляє ОСОБА_2 у поновленні договору оренди землі від 24.01.2006 (зі змінами внесеними додатковою угодою від 09.12.2011), у зв'язку з порушенням останнім умов пункту 8 договору оренди землі, оскільки ним пропущено строк звернення з заявою про поновлення.

03.02.2017 ОСОБА_2 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківські області з заявою про поновлення на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки від 24.01.2006, до якої додав примірники додаткової угоди.

21.02.2017 року у відповідь на вказану заяву Головне управління Держгеокадастру у Харківські області зазначає, що відсутні підстави для поновлення договору оренди землі від 24.01.2006, оскільки заявником порушено умови пункту 8 договору.

Інших підстав для відмови у поновленні спірного договору орендодавцем не вказано.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилаючись на частини 6, 8 Закону України «Про оренду землі» зазначив, що він має переважне право на поновлення дії договору оренди землі, оскільки протягом місяця після закінчення дії договору він не отримав від орендодавця лист-повідомлення про заперечення щодо поновлення дії договору, продовжує користуватись спірною земельною ділянкою та не має заборгованості за орендну плату.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд встановив порушення позивачем строків звернення до орендодавця з листом про намір поновити договір оренди землі передбаченого пунктом 8 договоро, але врахував поважність причин пропуску звернення позивача з відповідною заявою, та зазначив, що ці обставни не можуть бути підставою для відмови у позові, враховуючи принципи розумності та справедливості судового захисту, а також вимоги частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

З такими висновками погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Так, статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Об'єктом оренди є земельна ділянка.

Частиною 1 ст. 777 ЦК України закріплене переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця після закінчення дії договору (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-219цс14 від 25.02.2015).

За приписами частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренди землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренди землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Як зазначалось, пунктом 8 договору оренди землі від 24.01.2006 передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити чи припинити його дію.

Матеріалами справи підтверджено, що орендар 28.11.2016 року звернувся до Барвінківської РДА з листом про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки від 24.01.2006, тобто з пропуском строку передбаченого пунктом 8 спірного договору. Однак, з письмових пояснень позивача (а.с. 119 т.1) та довідки лікаря-отоларинголога Барвінківської центральної клінічної лікарні (а.с. 120 т.1) вбачається наявність поважних причин, що унеможливило вчасне звернення орендаря до орендодавця з заявою про намір продовження дії договору оренди землі від 24.01.2006.

Проте, матеріально-правовою підставою даного позову є застосування частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Позивач зазначає, що він не отримав від орендодавця у строк, передбачений цією нормою, лист-заперечення щодо поновлення дії договору оренди землі від 24.01.2006. Вказаний лист складений та оформлений Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 11.01.2017 року (а.с. 28 т.1). Враховуючи, що строк дії спірного договору оренди землі від 24.01.2006, з урахуванням додаткової угоди від 09.12.2011, закінчився 09.12.2016, вказаний лист орендодавця оформлений з пропуском передбаченого частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а тому колегія суддів вважає, що орендар не отримав від орендодавця лист-заперечення протягом місяця після закінчення дії договору.

До того ж, представник 1-го відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердила, що Управлінням лист ОСОБА_2 від 15.12.2016 було отримано завчасно, проте, відповідь на нього надана 11.01.2017.

Відповідно довідки Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 01.02.2017 №017/10/251/20-02/17-01-22 У ОСОБА_2 станом на 01.02.2017 відсутня заборгованість з орендної плати за користування спірною земельною ділянкою (а.с. 18 т.1).

Відповідно довідки голови Іванівської сільської ради від 21.03.2017 №311, у ОСОБА_2 станом на 01.03.2017 відсутня заборгованість по орендній платі з фізичних осіб.

Тобто, орендар продовжує користуватись земельною ділянкою, сплачує оренду плату за січень, лютий, березень 2017 року.

До того ж, матеріали справи не містять доказів порушення ФОП ОСОБА_2, як орендарем, спірної земельної ділянки вимог щодо цільового призначення земельної ділянки, а також порушень з боку останнього щодо неналежного використання землі.

Тобто, орендарем - ФОП ОСОБА_2, належно виконуються умови спірного договору оренди землі, своєчасно сплачується орендна плата, земельна ділянка використовується за цільовим призначенням.

Зазначене також підтверджується наданням згоди на поновлення спірного договору оренди наданої відділом Держгеокадастру у Барвінківському районі Харківської області у листі від 02.12.2016 №14-20.10-0.4-2983/2-16 (а.с.59 т.1) та Барвінківською районною державною адміністрацією у листі від 07.12.2016 №01-63/3449 (а.с. 61 т.1), адресованому ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

Як зазначалось, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.ч.1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін, а якщо останні не досягли згоди щодо укладання додаткової угоди, зважаючи на відсутність рішення орендодавця про поновлення договору оренди земельної ділянки, зазначені обставини, як наслідок, зумовлюють припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди землі та відмову в його поновленні на підставі ч.ч.1-5 ст.33 вказаного Закону.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони уклали додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Колегією суддів встановлено, що позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, належне виконує умови договору, відсутнє протягом місяця після закінчення строку дії договору повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору.

Як зазначалось, матеріально-правовою підставою свого позову позивач обрав частину шосту статтю 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає автоматичне поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів».

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Отже, 1-м відповідачем, не зважаючи на дотримання позивачем приписів частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», повторно, листом від 21.02.2017 відмовлено у поновленні спірного договору без достатніх на то підстав.

Крім того, встановлення факту належного виконання орендарем умов договору оренди; дотримання ним строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; ненадіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк; укладення орендодавцем договору оренди з іншим орендодавцем на таких самих умовах, які запропоновані попереднім орендарем; дає підстави для висновку про наявність у орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк та порушення цього права у зв'язку з укладенням орендодавцем договору оренди з іншим орендарем (постанова Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі №6-4цс15).

Таким чином, враховуючи встановлені колегією суддів обставини даної справи щодо належного виконання умов договору з боку орендаря, відсутність заборгованості з орендної плати, користування орендарем земельною ділянкою після спливу строку дії договору, а також відсутність листа-заперечення з боку орендодавця протягом одного місяця після закінчення дії спірного договору, колегія суддів вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а договір оренди земельної ділянки від 24.01.2006 з урахуванням додаткової угоди від 09.12.2011 року, поновленим.

Разом з тим, частинами восьмою, одинадцятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку, а відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Тобто, поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений нормами ч.ч. 6 - 10 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих обставин, що свідчать про продовження орендних правовідносин (як-то користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов'язків (складений фактичний склад).

Колегія суддів зауважує, що враховуючи встановлений факт поновлення спірного договору оренди, з урахуванням додаткової угоди від 09.12.2011, на той самий строк та на тих самих умовах, позивач не позбавлений права в разі відмови 1-го відповідача від укладення додаткової угоди до спірного договору про його поновлення на той самий строк та на тих самих умовах, звернутися до суду з відповідним позовом до закінчення поновленого строку дії зазначеного договору.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах та фактичних обставинах справи, та спростовуються вищенаведеним. Інших підстав для скасування оскаржуваного рішення апелянтом не наведено.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваного рішення нормам чинного законодавства та матеріалам справи, на підставі чого, рішення Господарського суду Харківської області від 09.08.2017 у справі № 922/1326/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу 1-го відповідача - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 09.08.2017 у справі № 922/1326/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 01.11.17

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Тарасова І. В.