РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017Справа №910/16593/17

За позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом»

в особі Відокремленого підрозділу «Атомкомплект» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КІНГ-ЕНЕРДЖИ»

про стягнення 6 946,31 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Найденко І.О. (за дов. від 17.05.2015)

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 25.10.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.09.2017 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Атомкомплект» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КІНГ-ЕНЕРДЖИ» (надалі - відповідач) про стягнення 6 946,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/16593/17, розгляд справи призначено на 11.10.2017.

09.10.2017 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові поясненя по справі та додаткові документи по справі.

В судове засідання, призначене на 11.10.2017, представник позивача з'явився, надав пояснення по суті справи.

В судове засідання, призначене на 11.10.2017, представник відповідача не з'явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2017 розгляд справи було відкладено до 25.10.2017.

У судове засідання 25.10.2017 представник позивача з'явився надав пояснення по справі та позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача у судове засідання 25.10.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2017 між Відокремленим підрозділом «Атомкомплект» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі- позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КІНГ-ЕНЕРДЖИ» (далі - відповідач, постачальник) був укладений договір №53-129-01-15-00589 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, постачальник зобов'язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити світлі нафтопродукти (далі - продукція) для потреб ВП «Аварійно-технічний центр» ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі - вантажоодержувач), а покупець зобов'язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Згідно з п.п.1.2. та 1.3. Договору найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, іі номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору. Обсяги закупівлі продукції можуть бути зменшенні залежно від реального фінансування видатків.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що сума Договору складає 708 766,80 грн у тому числі ПДВ.

Відповідно до п.5.1. Договору строк поставки продукції зазначений у Специфікації. Поставка продукції здійснюється шляхом передачі вантажоодержувачу талонів, що надають право на отримання необхідної кількості продукції зазначеної в Специфікації в мережі АЗС під торговою маркою «БРСМ Нафта».

Пунктом 5.2. Договору сторони передбачили, що поставка талонів згідно Специфікації на умовах DDP згідно Інкотермс 2000 здійснюється на адресу вантажоодержувача - с.Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області. Постачальник не пізніше ніж за три дні до відвантаження продукції, письмово повідомляє покупця про заплановану дату поставки продукції із зазначенням номенклатури та вартості партії продукції, що поставляється.

Датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача. (п.5.3. Договору)

Відповідно до Специфікації №1 до Договору сторони погодили:

- найменування продукції, яка поставляється - бензин А-95 (талони), бензин А-92 (талони), дизельне паливо (талони);

- технічні характеристики - ДСТУ 4839:2007, ДСТУ 4840:2007;

- номінал талонів - 10 л., 20л.;

- кількість талонів: бензин А-95 10л. - 100 од., 20. - 590 од. всього 12800, одиниця виміру - л., загальна вартість без ПДВ становить 191 744,00 грн, бензин А-92 10л. - 100 од., 20л. - 195 од. всього 4900, одиниця виміру - л., загальна вартість без ПДВ становить 71 295,00 грн, дизельне паливо 10л. - 100 од., 20л. - 1150 од. всього 24000, одиниця виміру - л., загальна вартість без ПДВ становить 327 600,00 грн.

Відповідно до Специфікацією до Договору загальна вартість продукції становить 708 766,80 грн в т.ч. ПДВ, та термін поставки - протягом 15 днів від дати укладання Договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.02.2016. (п.10.1. Договору).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, стверджує, що виконав взяті на себе зобов'язання та сплатив кошти за замовлену продукцію, відповідно до виставлених Відповідачем рахунків-фактур на загальну суму 496 153,20 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача, проте відповідач, в свою чергу, не виконав належним чином умови Договору в частині поставки продукції, порушуючи обумовлені строки поставки, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 6 946,31 грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст.626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Проаналізувавши умови Договору, суд дійшов до висновку про те, що укладений між сторонами Договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідачем на виконання умов Договору було здійснено поставку продукції позивачу на суму 212 613,60 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної від 09.11.2015 №587 та актом про приймання-передачі від 09.11.2015 №2, та на суму 283 539,60 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної від 16.11.2015 №605 та актом про приймання-передачі від 16.11.2015 №3.

Таким чином, відповідач порушив строк поставки продукції відповідно до акту приймання-передачі від 09.11.2015 №2 на суму 212 613,60 грн, та акту приймання-передачі від 16.11.2015 №3 на суму 283 539,60 на 10 днів та 17 днів відповідно.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо порушення строку поставки продукції.

Як встановлено судом, позивач 04.01.2016 направив на адресу відповідача претензію №3/51, про стягнення пені за Договором, на яку було надано відповідь відповідача від 03.02.2016 №1833, відповідно до якої відповідач просить позивача не нараховувати пеню у розмірі 6 946,31 грн, у зв'язку з тим, що талони (бланки-дозволу) емітентом яких є «БРСМ Нафта» за якими здійснюється поставка через мережу АЗС ТМ «БРСМ Нафта» з терміном дії до 31.12.2016 надійшли з друкарні на замовлення ТОВ «Стейл Оіл» (єдиного замовника друку талонів) в листопаді 2015 року, а тому між Покупцем та Продавцем була усна домовленість про здійснення поставки продукції в строк до 16.11.2015.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач не заперечує проти факту порушення ним строку поставки продукції за Договором, а доводи викладені у відповіді на претензію позивача, не відміняють відповідальності відповідача за невиконання або неналежне виконання умов Договору.

Відповідно до частин 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст.551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.231 Господарського кодексу України за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п.7.2. Договору за порушення строку поставки продукції за Договором постачальник зобов'язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості не поставленої в строк продукції за кожен день прострочення (включно з днем фактичної поставки, відповідно до видаткової накладної) , але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача та наявності у відповідача підстав для звільнення від відповідальності за порущення строку виконання зобов'язання за Договором.

Таким чином, враховуючи наявний факт порушення відповідачем строків виконання зобов'язання за Договором, вимоги про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем вірно визначено період нарахування пені та розмір зазначеного показника, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня за порушення строку виконання зобов'язання за Договором у загальному розмірі 6 946,31 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені за порушення строку поставки продукції за Договором розмірі 6 946,31 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КІНГ-ЕНЕРДЖИ» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21; ідентифікаційний код: 37635244) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код: 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Атомкомплект» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Жилянська, будинок 108А; ідентифікаційний код: 26251923) пеню у розмірі 6 946 грн 31 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600, 00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.11.2017

Суддя М.О. Лиськов