КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" листопада 2017 р. Справа №927/940/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Отрюха Б.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк Національні інвестиції"

на ухвалу

Господарського суду Чернігівської області

від 12.10.2017р.

по справі № 927/940/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Національні інвестиції"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Фітнес"

про стягнення 90 976 438,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Національні інвестиції" повернуто без розгляду, у зв'язку з несплатою судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, передати позовну заяву на розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Відповідно до ч.3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник не додав доказів сплати судового збору. Разом з тим, апелянт заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з важким фінансовим становищем. Крім того, в апеляційній скарзі, представник позивача просить покласти оплату судового збору за розгляд даної апеляційної скарги на відповідача.

Суд, розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до Господарського суду апеляційної скарги скаржник повинен сплатити 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду (постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р.).

У зв'язку із цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах, суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила, що апелянтом не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі. Віднесення банку до категорії неплатоспроможних та відкликання ліцензії на здійснення банківської діяльності не свідчить про відсутність у банку коштів на сплату судового збору.

Суд зазначає, що закріплене статтею 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, а доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Довідки Національного банку України про залишок коштів на накопичувальних рахунках Публічного акціонерного товариства "Банк Національні інвестиції" не свідчать про відсутність коштів на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Національні інвестиції" на сплату судового збору.

З аналізу положень чинного законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Частиною другою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації, проводиться уповноваженою особою Фонду на ліквідацію в межах кошторису витрат, затверджених Фондом.

Відповідно до пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до таких витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги та заяви про відстрочення сплати судового збору, позивачем не додано доказів відсутності коштів передбачених на сплату судового збору, зокрема, і кошторису витрат, затверджених Фондом, в підтвердження свого фінансового становища.

Також, суд зазначає, що відповідно до статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

Згідно зі статтею 4 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Задовольнивши заяву про відстрочення сплати судового збору, суд порушить принцип рівності сторін, що передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Банк Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Національні інвестиції" не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

У зв'язку з поверненням апеляційної скарги заявнику, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судом не розглядається.

Згідно з ч.4 ст.97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 86, 94, п. 3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк Національні інвестиції" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017р. у справі № 927/940/17 з доданими до неї матеріалами повернути заявникові.

Матеріали справи № 927/940/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді А.Г. Майданевич

Б.В. Отрюх