ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Справа № 05-5-43/1913-49/272-2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
Суддів:Коваленка В.М., Панової І.Ю.
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року
у справі №05-5-43/1913-49/272-2012 господарського суду м. Києва
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Ексім"
Провизнання банкрутом

за участю представників сторін:

від Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" - Пенський А.В. дов. № 3743 від 30.12.2015 року,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" - Глєбова А.М. - дов. № 922/10 від 18.10.2017 року,

від Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" - Гижко О.Л. дов. № 010-00/1792 від 27.04.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 усунуто арбітражного керуючого Єрохіна Олега Петровича від виконання ним повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Ексім"; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Ексім" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") звернулось до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просило суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року в частині призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Ексім" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича. Водночас ПАТ "УкрСиббанк" просив апеляційний господарський суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали від 16.02.2015 року у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року (головуючий суддя - Доманська М.Л., суддя - Сотніков С.В., суддя - Остапенко О.М.) відмовлено ПАТ "УкрСиббанк" в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012. Апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 повернуто скаржнику з доданими до неї документами на 10-ти арк.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року у справі №05-5-43/1913-49/272-2012, ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року у справі №05-5-43/1913-49/272-2012 скасувати, справу направити до Київського апеляційного господарського суду для подальшого розгляду апеляційної скарги ПАТ "УкрСиббанк".

В обґрунтування доводів касаційної скарги ПАТ "УкрСиббанк" посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, ст. ст. 53, 86, 91, 93 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу №05-5-43/1913-49/272-2012 передано на розгляд раніше визначеному складу колегії суддів: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білошкап О.В., суддя - Панова І.Ю. (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.10.2017 року в матеріалах справи).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.10.2017 року у справі №05-5-43/1913-49/272-2012 прийнято касаційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" до провадження та призначено до розгляду на 24.10.2017.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 23.10.2017 року № 08.03-04/5000 у зв'язку з перебуванням судді Білошкап О.В. у відпустці призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі №05-5-43/1913-49/272-2012 (розпорядження в матеріалах справи).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №05-5-43/1913-49/272-2012 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Коваленко В.М., суддя - Панова І.Ю. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.10.2017 року в матеріалах справи).

Колегія суддів Вищого господарського суду України у названому вище складі, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, вислухавши в судовому засіданні 24.10.2017 року уповноважених представників кредиторів, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 42 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За приписами ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання було відхилено.

Відмовляючи у відновленні пропущеного процесуального строку, Київський апеляційний господарський суд виходив, зокрема, з того, що за змістом ст. 53 ГПК України суд може відновити пропущений строк за наявності поважних причин пропуску такого строку та обґрунтування цих причин належними доказами, в той час як скаржником таких причин наведено не було, а причини, на які посилався скаржник, не були визнані поважними при поданні апеляційної скарги.

Дані висновки суду апеляційної інстанції відповідають вимогам процесуального закону та підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві від 07.06.2017 року, копія якої знаходиться у матеріалах даної справи (т. 20, а.с. 81-82), заявник просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Клопотання про відновлення строків обґрунтоване тим, що у червні 2017 року ПАТ "УкрСиббанк" дізнався, що призначення арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. ліквідатором у даній справі відбулось із порушенням (невідповідність спеціалізації), про що останньому стало відомо із джерел мережі Інтернет, а саме, із сайту Судової влади України, що і зумовило порушення строків на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску.

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). Відповідна позиція відображена в п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 року.

Процесуальний закон не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як встановив апеляційний господарський суд, оскаржувану ухвалу винесено господарським судом м. Києва 16.02.2015 року.

ПАТ "УкрСиббанк" звернувся з апеляційною скаргою 08.06.2017 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 93 ГПК України та більш ніж через два роки після винесення оскаржуваного рішення, тобто із спливом значного періоду часу.

У своїй касаційній скарзі ПАТ "УкрСиббанк" зазначає, що чинним законодавством не встановлено переліку документів-доказів, які є підставою для визнання поважними причин пропуску процесуальних строків.

Водночас, імперативні приписи ст.33 ГПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, всупереч нормі ст.33 ГПК України ПАТ "УкрСиббанк" не надано до суду апеляційної інстанції будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, які на думку заявника є поважними та виправдовують пропуск ним законодавчо встановленого процесуального строку.

Крім наведено колегія суддів звертає увагу на таке.

Ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовуються причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року).

Правова позиція щодо неправомірності поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу узгоджується з висновками Верховного суду України у постанові від 13.07.2016 року у справі №Б29/162-10.

Разом з тим, доводи касаційної скарги про те, що оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду не відповідає Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" та винесена з порушенням вимог ст. 83 ГПК України, з огляду на те, що у вступній частині ухвали зазначено, що апеляційна скарга ПАТ "УкрСиббанк" подавалась на ухвалу, яку виніс суддя Чеберяк П.П., а в описовій частині, що оскаржувана ухвала винесена господарським судом Черкаської області, хоча оскарженню підлягала ухвала господарського суду м. Києва, відхиляються колегією суддів, як такі, що не впливають на правильність остаточного висновку апеляційного господарського суду.

Наведені скаржником обставини можуть бути усунені шляхом виправлення описки, в порядку ст.89 ГПК України.

За таких обставин та враховуючи те, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України. У зв'язку з чим, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 залишити без змін.

Головуючий: Погребняк В.Я.
Судді:Коваленко В.М.
Панова І.Ю.