ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 листопада 2017 року Справа № 911/74/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіСибіги О.М.,
суддівМалетича М.М., Плюшка І.А.
розглянувши матеріали касаційної скаргиІрпінського міжрайонного управління водного господарства, с. Гореничі, Київська обл.
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 року
у справі господарського суду Київської області
за позовомІрпінського міжрайонного управління водного господарства, с. Гореничі, Київська обл.
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Петрушанка", с. Петрушки, Київська обл.
простягнення 40 929, 76 грн. та розірвання договору

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Ірпінського міжрайонного управління водного господарства на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 року у справі № 911/74/17 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Особливості процедури розгляду господарських справ в касаційному порядку передбачено розділом ХІІ1 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, встановлена підпунктом "5" пункту 2 частини 2 статті 4 і становить 120 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У даній справі предметом спору є дві окремі вимоги: немайнового і майнового характеру, а саме: стягнення заборгованості і пені у розмірі 40 929, 76 грн. та розірвання договору про надання послуг з організації спортивного і любительського рибальства № 59 від 03.06.2015 року відповідно, а тому судовий збір повинен бути сплачений за обидві вимоги.

Однак, як вбачається з платіжного доручення № 67 від 23.08.2017 року скаржником було сплачено судовий збір лише у розмірі 1 653, 60 грн., тобто за одну вимогу.

Отже, суд касаційної інстанції відзначає, що судовий збір не було сплачено у повному розмірі.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не може прийняти касаційну скаргу Ірпінського міжрайонного управління водного господарства на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 року до провадження і вона підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 86, 110, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Ірпінського міжрайонного управління водного господарства на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 року у справі № 911/74/17 повернути скаржнику.

Головуючий суддяО.М. Сибіга

СуддіМ.М. Малетич

І.А. Плюшко