ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" жовтня 2017 р. Справа № 911/1998/17

У справі за позовом Національної академії наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азія-Лайн»

Кардіологічний санаторій «Ворзель» Національної академії наук України

Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Пауер Технолоджі»

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіна Максима Сергійовича та Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Радислава Володимировича

про визнання договору недійсним та скасування рішень про державну реєстрацію права власності

Суддя А.Ю.Кошик

За участю представників

Позивача - Тертичний Ю.І.

Відповідача1 - не з'явився

Відповідача2 - не з'явився

Відповідача3 - не з'явився

3-ї особи1 - не з'явився

3-ї особи2 - не з'явився

обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позовну заяву Національної академії наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азія-Лайн», Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Пауер Технолоджі» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіна Максима Сергійовича та Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Радислава Володимировича про визнання договору недійсним та скасування рішень про державну реєстрацію права власності.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.07.2017 року порушено провадження у справі № 911/1998/17 та призначено справу до розгляду (суддя Лопатін А.В.).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.08.2017 року задоволено заяву судді Лопатіна А.В. про самовідвід у справі № 911/1998/17, у зв'язку з чим та на підставі Розпорядження № 137-АР від 10.08.2017 року, справу № 911/1998/17 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу № 911/1998/17 передано до провадження судді Господарського суду Київської області Карпечкіна Т.П.

Ухвалою суду від 02.10.2017 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача3 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Пауер Технолоджі» б/н від 12.09.2017 року про відвід судді Карпечкіна Т.П. Заяву судді Карпечкіна Т.П. про самовідвід у справі № 911/1998/17 задоволено. Заяву відповідача1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Азія-Лайн» б/н від 02.10.2017 року про відвід судді Карпечкіна Т.П. задоволено.

У зв'язку з чим та на підставі Розпорядження № 172-АР від 03.10.2017 року, справу № 911/1998/17 передано на повторний автоматизований розподіл. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 03.10.2017 року, справу №911/1998/17 передано до провадження судді Господарського суду Київської області Кошика А.Ю. для розгляду справи по суті.

Згідно відповіді керівника апарату Господарського суду Київської області на доповідну записку судді Кошика А.Ю. справу №911/1998/17 17.10.2017 року передано судді Кошику А.Ю.

Ухвалою від 18.10.2017 року справу № 911/1998/17 прийнято до провадження судді та призначено до розгляду на 26.10.2017 року.

В судовому засіданні 26.10.2017 року судом досліджено матеріали справи № 911/1998/17 та встановлено, що Національною академією наук України подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азія-Лайн», Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Пауер Технолоджі» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіна Максима Сергійовича та Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Радислава Володимировича про визнання договору недійсним та скасування вчинених на його підставі рішень про державну реєстрацію права власності.

Як вбачається з викладених у позові обставин, Національна академія наук України звернулась до суду з вимогами про визнання недійсним Договору від 15.01.2016 року, укладеного між Кардіологічним санаторієм «Ворзель» Національної академії наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азія-Лайн», та скасування прийнятих за наслідками виконання такого договору рішень про державну реєстрацію прав власності на спірне майно.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на обставини щодо порушення укладенням та виконанням спірного Договору Плану санації боржника - Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України, розробленого та затвердженого у відповідності до ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання іого банкрутом» (в редакції, яка діяла на момент порушення справи про банкрутство) ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2013 року у справі № Б24/055-12 про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України в межах процедури санації у відповідній банкрутній справі № Б24/055-12, введеної ухвалою від 12.04.2013 року.

Спірний Договір укладено між Кардіологічним санаторієм «Ворзель» Національної академії наук України (Боржником) в особі керуючого санацією Покровської Олени Григорівни, яка діє на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 12.04.2013 року у банкрутній справі № Б24/055-12, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азія-Лайн» (Інвестором). Відповідний Договір укладено щодо реалізації прав та обов'язків за Планом санації у банкрутній справі № Б24/055-12, а саме участі Інвестора шляхом погашення конкурсних та поточних вимог кредиторів і набуття взамін права власності на належне Боржнику нерухоме майно - 18/100 частки в нерухомому майні - будівлі та споруди Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України за адресою смт. Ворзель по вул. Леніна, 1.

Також, у відповідному Договорі зазначено, що відповідне майно перебуває у Боржника в оперативному управлінні, власником такого нерухомого майна є Національна академія наук України, якою надано дозвіл на відчуження майна шляхом погодження Плану санації боржника у банкрутній справі № Б24/055-12.

Тобто спірний Договір передбачає передачу майна Боржника у власність Інвестора в межах затвердженого у банкрутній справі № Б24/055-12 Плану санації.

Позов подано власником майна Національною академією наук України про визнання недійсним Договору, оскільки його умовами передбачено набуття Інвестором права спільної часткової власності на будівлі та споруди Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академія наук України, що суперечить умовам Плану санації та спрямовано на відчуження державного майна без відновлення платоспроможності боржника КС «Ворзель» НАН України, також спірний Договір передбачає передачу більшої площі будівель в порівнянні з Планом санації.

Також, позивач стверджує, що він, як уповноважений орган управління державним майном, умови оспорюваного Договору не погоджував, згоди на збільшення площі нерухомого майна, що передається у власність Інвестора, не надавав.

В обґрунтування позовних вимог наведено обставини та зауваження, пов'язані з провадженням та виконанням Плану санації у банкрутній справі № Б24/055-12.

Позивач в позові чітко зазначає, що суть цього позову зводиться до захисту права власності НАМ України, тобто до питання набуття, реалізації та припинення права власності у рамках справи про банкрутство, одним з етапів якого є реєстрація права власності на нерухоме майно. Тобто, спір у даній справі є спором про право та виникає із відносин, регульованих Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Позов подано в порядку ч. 3 ст. 18, ч.ч. 9, 10 ст. 21, п. 4 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у старій редакції, яка діяла до 19.01.2013 року).

На даний час у справі № Б24/055-12 триває процедура санації Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України.

Статтею 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як визначено п. 9 Листа Вищого господарського суду від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)», ч. 4 ст. 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов'язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

Крім названих у зазначеній статті Закону справ у спорах, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев'ята статті 16 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у попередній редакції до 19.01.2013 року) визначено, що власник майна боржника (орган управління майном боржника) не може обмежувати повноваження керуючого санацією щодо розпорядження майном боржника. Значні угоди та угоди, щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації.

Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у попередній редакції до 19.01.2013 року) у разі порушення сторонами умов угод, укладених згідно з планом санації, під час проведення процедури санації захист порушеного права, що виникло у зв'язку з проведенням процедури санації, здійснюється в процедурі провадження у справі про банкрутство.

Аналогічгні положення наведені в ч. 9 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в новій редакції), згідно з яким власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника не може обмежувати повноваження керуючого санацією щодо розпорядження майном боржника. Значні правочини (договори) та правочини (договори), щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації боржника.

Згідно з ч. 11 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в новій редакції) у разі порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації, під час проведення процедури санації захист порушеного права, що виникло через проведення процедури санації, здійснюється в процедурі провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, як з огляду на ч. 8 ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у попередній редакції до 19.01.2013 року), так і згідно з ч. 11 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в новій редакції) захист порушеного права, що виникло через проведення процедури санації (у разі порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації, під час проведення процедури санації) здійснюється в процедурі провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, оскільки спір згідно позовної заяви №16/417-17 від 19.06.2017 року Національної академії наук України пов'язаний з захистом її прав щодо майна, яке є предметом спірного Договору, укладеного в межах Плану санації під час проведення процедури санації у банкрутній справі № Б24/055-12, відповідний спір пов'язаний з проведенням процедури санації і підлягає вирішенню в процедурі провадження у справі про банкрутство.

Однак, Національна академія наук України звернулась до суду з позовом в порядку загального позовного провадження. У зв'язку з чим, у відповідності до ч. 3 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України для розгляду позову спершу було визначено суддю (В.М. Антонову) поза межами банкрутної справи № Б24/055-12.

Доповідною запискою б/н від 03.07.2017 року суддя Антонової В.М. повідомила про те, що позовна заява № 16/417-17 від 19.06.2017 року Національної академії наук України підлягає прийняттю до розгляду в межах провадження у справі № Б24/055-12 про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України, яка знаходиться в провадженні колегії суддів Господарського суду Київської області у складі головуючого судді Лопатіна А.В., суддів: Бабкіної В.М. та Наріжного С.Ю., у зв'язку з чим просила передати вказану позовну заяву головуючому судді Лопатіну А.В. для вирішення питання щодо її прийняття до провадження.

Розпорядженням Господарського суду Київської області № 102-АР від 04.07.2017 року, на підставі доповідної записки б/н від 03.07.2017 року судді Антонової В.М., відмінено результати автоматизованого розподілу позовної заяви № 16/417-17 від 19.06.2017 року (вх. № 1992/17 від 27.06.2017 року) та передано зазначену позовну заяву до розгляду судді Лопатіну А.В. в межах справи про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України № Б24/055-12.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.07.2017 року, вказаний позов передано судді Лопатіну А.В. для розгляду в межах провадження у справі № Б24/055-12 про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.07.2017 року № 911/1998/17 (суддя Лопатін А.В.) розгляд позову Національної академії наук України про визнання договору недійсним та скасування рішень про державну реєстрацію права власності (позовної заяви № 16/417-17 від 19.06.2017 року (вх. № 1992/17 від 27.06.2017 року) призначено на 02.08.2017 року.

02.08.2017 року суддею Лопатіним А.В., у порядку статті 20 Господарського процесуального кодексу України, заявлено заяву про самовідвід від розгляду позову Національної академії наук України, у зв'язку з тим, що було порушено порядок визначення судді для розгляду даного спору, оскільки позов Національної академії наук України є самостійним позовом і за формою не підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство № Б24/055-12.

Як зазначено у вищенаведеній ухвалі, приписами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 р., якими суд керується під час розгляду справи № Б24/055-12 про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України не передбачено розгляд позову в межах справи про банкрутство.

За таких обставин, враховуючи, що Національною академією наук України (позивачем) подано саме позовну заяву, суддею А.В.Лопатіним заявлено та задоволено заяву про самовідвід у справі № 911/1998/17 у зв'язку з порушенням порядку визначення судді.

З врахуванням викладених в ухвалі від 02.08.2017 року у справі № 911/1998/17 обставин, справу передано у відповідності до ч. 3 ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України на загальний авторозподіл і визначено суддю поза межами провадження у справі про банкрутство № Б24/055-12.

Таким чином, позовна заява Національної академії наук України № 16/417-17 від 19.06.2017 року (вх. № 1992/17 від 27.06.2017 року) у справі №911/1998/17 згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 03.10.2017 року та з врахуванням відповіді керівника апарату Господарського суду Київської області на доповідну записку судді Кошика А.Ю., передана судді Кошику А.Ю. як самостійний позов поза межами провадження у справі № Б24/055-12 про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України.

В той же час, вимоги, які заявлені за даною позовною заявою Національної академії наук України № 16/417-17 від 19.06.2017 року (вх. № 1992/17 від 27.06.2017 року) як з огляду на ч. 8 ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у попередній редакції до 19.01.2013 року), так і згідно з ч. 11 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в новій редакції) мають розглядатись в процедурі провадження у справі про банкрутство.

Однак, формальне порушення заявником форми заяви, помилково назвавши її позовною, та її подання як позову в загальному порядку, призвело до непорозумінь з подальшою реєстрацією та унеможливило прийняття її до розгляду в межах справи № Б24/055-12 про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України.

В той же час, спір за відповідною позовною заявою підлягає розгляду та вирішенню в межах провадження у справі № Б24/055-12 про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України і не може бути розглянутий в окремому позовному провадженні.

Таким чином, позовна заява Національної академії наук України № 16/417-17 від 19.06.2017 року (вх. № 1992/17 від 27.06.2017 року) не підлягає розгляду в порядку окремого позовного провадження у справі № 911/1998/17 і за умови усунення недоліків форми (у разі подання відповідної заяви чи клопотання з такими вимогами у банкрутній справі, але не у разі подання позовної заяви), викладені у відповідному позові вимоги підлягають розгляду в межах справи № Б24/055-12 про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України. (Аналогічні висновки щодо врахування недоліків форми звернення до суду досліджувались в постанові Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 року у справі № Б11/316-07).

Як визначено ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено. Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Згідно з п. 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Таким чином, оскільки позивачем подано позовну заяву, чим допущено порушення форми звернення до суду з відповідними вимогами і таке порушення унеможливило розгляд відповідних вимог у справі про банкрутство № Б24/055-12, і в той же час відповідний позов не підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, суд позбавлений можливості вирішити спір у справі № 911/1998/17 в порядку окремого позовного провадження.

Оскільки, вирішення відповідного спору має відбуватись в межах справи № Б24/055-12 про банкрутство Кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України, керуючись п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України позов у справі № 911/1998/17 підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи вищевказане та керуючись п.п. 2, 5 ст.81, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позов Національної академії наук України № 16/417-17 від 19.06.2017 року (вх. № 1992/17 від 27.06.2017 року) у справі № 911/1998/17.

Суддя А.Ю. Кошик