РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017Справа №910/14949/17
За позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (Концерн РРТ) в особі

Волинської філії Концерну РРТ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології"

про стягнення 37433,11 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Чорна Б.М. (за дов.);

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 02.11.2017 на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом Концерн радіомовлення радіозв'язку та телебачення (Концерн РРТ) в особі Волинської філії Концерну РРТ до товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" про стягнення боргу за договором №17-2010 від 01.10.2010 про надання Волинською філією Концерну РРТ телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання в сумі 37433,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов'язань за договором № 17-2010 від 01.10.2010, в частині оплати наданих послуг за січна по червень 2017 року.

Ухвалою суду від 08.09.2017 порушено провадження у справі № 910/14949/17, розгляд останньої призначено на 02.10.2017.

Відповідач в судове засідання 02.10.2017 не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Представником позивача в судовому засіданні подано клопотання про долучення документів з додатками.

Ухвалою суду від 02.10.2017 розгляд справи відкладено на 02.11.2017.

У судове засідання 02.11.2017 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання 02.11.2017 з'явився та надав суду усні пояснення по суті справи, в яких заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, з адреси місцезнаходження відповідача до суду повернулась поштова кореспонденція з довідкою ф. 20 "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2010 між Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (замовник) укладено договір №17-2010 про надання телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання.

Предметом вказаного договору є надання виконавцем замовнику телекомунікаційних послуг по розміщенню і обслуговуванню антенно-фідерних пристроїв на антенно-щоглових спорудах Волинської філії Концерну РРТ. Перелік і вартість наданих послуг узгоджений сторонами та оформлений додатком до договору № 1, який є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1 договору виконавець зобов'язується розмістити на антенно-щоглових спорудах у приміщеннях виконавця антени замовника; підтримувати безперебійну роботу обладнання згідно норм, які встановлені діючими ПТЕ.

Згідно п. 2.2 договору виконавець зобов'язаний своєчасно проводити розрахунок за надані послуги у порядку, визначеному розділом 3 цього договору. Ціна послуг за перший місяць встановлюється в додатку до цього договору - "протоколі погодження договірної ціни", який є невід'ємною частиною цього договору. Розмір плати за телекомунікаційні послуги за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, за винятком випадків дефляції. Оплата послуг, згідно цього договору, здійснюється щомісяця протягом 20 діб по закінченню поточного місяця відповідно до договірної ціни, яка вказана в додатку до цього договору. Вартість послуг за кожний місяць, яка підлягає оплаті, вказується в рахунку для оплати, що надається виконавцем замовником. Оплата наданих послуг проводиться починаючи з місяця, в якому встановлено обладнання (п. 3.1-3.3, 3.5 договору).

Сторони не заперечують обставину встановлення обладнання (антени, телекомунікаційна шафа) переліченого в протоколі узгодження обсягу послуг та договірної ціни на встановлення та обслуговування обладнання від 01.09.2015, крім того долучені до матеріалів справи акти виконання робіт (надання послуг) підписані та скріплені печатками сторін, свідчать про встановлення обладнання з використанням якого відповідачу надані послуги.

Цей договір укладається строком з 01.10.2010 до 31.12.2011 року. Договір автоматично пролонгується на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення дії договору жодна з сторін не повідомить іншу сторону про відмову від продовження дії договору (п. 7.1, 7.2 договору).

Згідно додатку № 2 до договору № 17-2010 від 01.10.2010 "Протокол узгодження обсягу послуг та договірної ціни на встановлення та обслуговуванню обладнання" від 01.09.2015 (набирає чинності з 01.09.2015 та діє до закінчення терміну дії договору) місячна вартість послуг, без вартості електроенергії складає 4560,00 грн.

До матеріалів справи надано рахунки на оплату за телекомунікаційні послуги за договором № 17-2010 від 01.10.2010, виставлені позивачем відповідачу: від 31.01.2017 № 24 на суму 5437,98 грн; від 28.02.2017 № 86 на суму 5497,80 грн; від 31.03.2017 № 114 на суму 5552,78 грн; від 30.04.2017 № 166 на суму 5652,73 грн; від 31.05.2017 № 231 на суму 5703,61 грн; від 30.06.2017 № 288 на суму 5777,76 грн. Загальна сума виставлених позивачем рахунків за період з січня по червень 2017 становить 33622,66 грн.

Позивач надав до матеріалів справи акти виконаних робіт (надання послуг), підписані та скріплені печатками обох контрагентів на підтвердження обставин надання послуг за договором № 17-2010 від 01.10.2010: № 23 від 31.01.2017 на суму 5437,98 грн; № 85 від 28.02.2017 на суму 5497,80 грн; № 116 від 31.03.2017 на суму 5552,78 грн. Загальна вартість наданих за договором послуг становить 16488,56 грн.

26.07.2017 позивачем було направлено на адресу відповідача лист за вих. №263/01-08 від 26.07.2017 з вимогою підписати акти виконання робіт за квітень, травень, червень 2017 року. У випадку не підписання або не повернення актів до 10.08.2017 позивач вважатиме телекомунікаційні послуги, визначені у актах, наданими у повному обсязі та прийнятими відповідачем без жодних претензій та зауважень. Лист отриманий відповідачем 21.08.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, долученим до матеріалів справи.

Відповідач відповіді на вказаний лист не надав, заборгованість не оплатив.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно з ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 3.2 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем свої зобов'язання з оплати за надані позивачем послуги належним чином виконано не було, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 33622,66 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 33622,66 грн. підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача 2661,70 грн. пені, 832,09 грн. інфляційних втрат, 316,66 грн. - 3% річних.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Пунктом 3.6 укладеного між сторонами договору встановлено, що у випадку неоплати або неповної оплати наданих послуг нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний календарний день прострочки.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму пені у розмірі 2661,70 грн., яка нарахована ним за період з 21.02.2017 по 29.08.2017.

Судом перевірено розрахунок пені, який долучено позивачем до позовної заяви та здійснений останнім з урахуванням належного періоду заборгованості відповідача, внаслідок чого суд прийшов до висновку про те, що він є арифметично вірним, а сума пені розрахована позивачем підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг, суд визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 316,66 грн. та інфляційних втрат у розмірі 832,09 грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунками позивача, які перевірені судом.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, будинок 5/1, літ.А, ідентифікаційний код 30753866) на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, будинок 10, ідентифікаційний код 01190043) в особі Волинської філії (45007, Волинська обл., місто Ковель, проспект Варшавська, будинок 5, ідентифікаційний код 34966935) 33622 (тридцять три тисячі шістсот двадцять дві) грн. 66 коп. основного боргу, 2661 (дві тисячі шістсот шістдесят одна) грн. 70 коп. пені, 3% річних у розмірі 316 (триста шістнадцять) грн. 66 коп., 832 (вісімсот тридцять дві) грн. 09 грн. інфляційних втрат, а також 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.11.2017

Суддя І. В. Усатенко