ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Справа № 910/22889/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Стратієнко Л.В. (доповідач)
суддів Кондратової І.Д., Нєсвєтової Н.М.,
за участі представників: позивача: відповідачів: не з'явився Цибізова О.О., Костюк О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю "ДА"
на рішення та постановуГосподарського суду міста Києва від 06 лютого 2017 року Київського апеляційного господарського суду від 22 червня 2017 року
у справі№ 910/22889/16
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "ДА"
до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунального підприємства "Київський метрополітен"
про визнання договору частково недійсним

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання п. 9.1 договору № 518 від 20.07.2012 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 (суддя - Мельник В.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 (головуючий - Корсакова Г.В., судді - Скрипка І.М., Власов Ю.Л.), в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено господарськими судами, 05.05.2009 між КП "Київський метрополітен" (орендадавець) та TOB "ДА" (орендар) було укладено договір оренди № 378 - Упр (ДВ)-09.

У зв'язку із продовженням терміну дії договору оренди № 378 - Упр (ДВ)-09 від 05.05.2009, приведення його у відповідність до вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" 20.07.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської Ради (КМДА) (в подальшому перейменовано на Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), товариством з обмеженою відповідальністю "ДА" (орендар), комунальним підприємством "Київський метрополітен" (підприємство) було укладено договір про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду № 518 (на підставі угоди № 4 від 20.07.2012 про внесення змін до договору оренди № 378 - Упр (ДВ)-09 від 05.05.2009), за умовами якого орендодавець, на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності № 122 від 03.07.2012 передає, а орендар - приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря (об'єкт оренди), що знаходиться за адресою: м. Київ, станція метро "Нивки" (східний вестибюль № 1), Б/Н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Продовження договору оренди № 378 - Упр (ДВ)-09 від 05.05.2009 здійснювалось на підставі листа TOB "ДА" вх. № 13983 від 17.05.2012 з проханням продовжити оренду зазначеного об'єкту терміном на 2 роки 364 дні, яке було погоджено постійною комісією Київської міської ради з питань власності згідно з протоколу № 122 від 03.07.2012.

У п. 2.1. договору сторони погодили, що об'єктом оренди є: частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 115,5 кв.м та зазначена в викопіюванні з схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Згідно з п. 9.1 договору він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 05.05.2012 по 03.05.2015. У разі, якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація, цей договір є укладеним з моменту державної реєстрації.

За актом приймання - передачі нерухомого майна від 20.07.2012 об'єкт оренди було передано позивачу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що ч. 1 п. 9.1 договору суперечить ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та що договір в цій частині є недійсним.

Здійснивши аналіз умов договору, апеляційний суд прийшов до правильного висновку, що договір № 518 є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм глави 58 ЦК України, глави 30 ГК України, а також оскільки орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється також і дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна"

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції чинній на момент укладення договору) встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 ЦК України).

Місцевий суд врахувавши, що строк дії договору припинився 03.05.2015, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2016 у справі № 910/26000/15 та керуючись ч. 3 ст. 35 ГПК України та врахувавши умови договору, відмовив в позові.

Натомість, апеляційний суд встановивши, що позивачем не було належним чином доведено, що спірний пункт суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, листом вх. № 13983 від 17.05.2012 спростовуються доводи позивача про те, що він не пропонував менший термін договору, ніж п'ять років, правомірно і обґрунтовано відмовив у позові з цих підстав.

Також суди відмовили у застосуванні позовної давності у справі з тих підстав, що позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права, чого позивачем не було доведено і правильність висновків судів ніким не оскаржуються в цій частині.

Посилання позивача на те, що договір не міг бути продовжений на новий строк, то вони є безпідставними, адже таке продовження договору здійснювалось на підставі листа TOB "ДА" вх. № 13983 від 17.05.2012 і договір оренди № 518 від 20.07.2012 був укладений на підставі угоди № 4 від 20.07.2012 про внесення змін до договору оренди № 378 - Упр (ДВ)-09 від 05.05.2009 в зв'язку із продовженням терміну дії договору оренди № 378 - Упр (ДВ)-09 від 05.05.2009, укладеного між КП "Київський метрополітен" та TOB "ДА".

Щодо доводів позивача про відсутність істотної умови договору - орендної плати, як на підставу недійсності договору, то вони є безпідставними, адже недосягнення істотних умов договору є підставою для визнання його неукладеним, а не недійсним.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати за подання касаційної скарги покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ДА" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22 червня 2017 року у справі за № 910/22889/16 - без змін.

Головуючий, суддя Л.Стратієнко
Суддя І. Кондратова
Суддя Н. Нєсвєтова