ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Справа № 908/884/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівБарицької Т.Л. Картере В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області
на ухвалу від та на постанову відГосподарського суду Запорізької області 18.04.2017 Донецького апеляційного господарського суду 27.06.2017
за скаргоюПублічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"
на діїВідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області
у справі№ 908/884/15-г
Господарського судуЗапорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"
доДержавного підприємства "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект"
простягнення заборгованості
у судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача повідомлений, але не з'явився;
- відповідача - ВДВС повідомлений, але не з'явився; повідомлений, але не з'явився;
Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 08.03-04/5257 від 30.10.2017 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі № 908/884/15-г у зв`язку з відпусткою судді Гольцової Л.А.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.10.2017 у справі № 908/884/15-г визначено наступний склад колегії суддів: Губенко Н.М.- головуючий (доповідач), Барицька Т.Л., Картере В.І.

ВСТАНОВИВ:

27.03.2017 Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до Господарського суду Запорізької області із скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якій просило: - визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.02.2017 у виконавчому провадженні № 48009863 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 05.05.2015 у справі № 908/884/15-г про стягнення з Державного підприємства "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж суми заборгованості у загальному розмірі 49799,86 грн.; - визнати недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області від 28.02.2017 у виконавчому провадженні № 48009863 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.04.2017 у справі № 908/884/15-г (суддя Федорова О.В.), залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.06.2017 (колегія суддів у складі: Склярук О.І.- головуючий суддя, судді Агапов О.Л., Москальова І.В.), визнано незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.02.2017 у виконавчому провадженні № 48009863 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 05.05.2015 у справі № 908/884/15-г про стягнення з Державного підприємства "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж суми заборгованості у загальному розмірі 49799,86 грн.; визнано недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області від 28.02.2017 у виконавчому провадженні № 48009863 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.04.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.06.2017 у справі № 908/884/15-г, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" надало відзив на касаційну скаргу, в якому з нею не погоджується та просить касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.04.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.06.2017 у справі № 908/884/15-г залишити без змін.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх судових інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 115 ГПК України містить імперативний припис про те, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (див. рішення Суду у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Суду у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.04.2015 у справі № 908/884/15-г було задоволено позов Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж до Державного підприємства "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект". Стягнуто з Державного підприємства "Запоріжцивільпроект" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж 25657,72 грн. основного боргу за спожиту активну електричну енергію, 97,97 грн. заборгованості за послуги з компенсації перетоків реактивної електричної енергії, 10865,62 грн. пені, 2653,21 грн. 3% річних, 32742,72 грн. інфляційних втрат, 3440,34 грн. судового збору.

05.05.2015 на виконання вказаного рішення Господарським судом Запорізької області видано відповідні накази.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 06.07.2015 відкрито виконавче провадження № 480099863 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 05.05.2015 у справі № 908/884/15-г про стягнення з Державного підприємства "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж суми заборгованості у загальному розмірі 49799,86 грн.

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 28.02.2017 наказ Господарського суду Запорізької області у справі № 908/884/15-г від 05.05.2015 на загальну суму стягнення 49799,86 грн. повернутий стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а такожвиконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Таким чином, нормативне застереження у п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" не допускає можливість повернення на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчого документа про стягнення грошових коштів, який може бути виконано без безпосередньої участі боржника, що виключає необхідність з'ясування місцезнаходження боржника-юридичної особи.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій встановивши, що за наказом Господарського суду Запорізької області від 05.05.2015 у справі № 908/884/15-г мають бути стягнуті кошти; державним виконавцем наказ Господарського суду Запорізької області від 05.05.2015 у справі № 908/884/15-г приєднано до зведеного виконавчого провадження № 34040904; в ході проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 34040904 протягом 2013-2017 років державним виконавцем вчинялися дії щодо реалізації рухомого та нерухомого майна боржника, при цьому питання щодо його місцезнаходження у відділу державної виконавчої служби не виникало; беручи до уваги те, що відділом державної виконавчої служби не надано доказів, які б підтверджували, що державним виконавцем у повній мірі здійснювалися заходи спрямовані на розшук боржника (юридичної особи); дійшли обгрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно із ст. 11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної інстанції, з огляду на приписи ст. ст. 1115, 1117 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого або постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14).

Беручи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів суду касаційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувані ухвала місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.04.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.06.2017 у справі № 908/884/15-г залишити без змін.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО

Судді Т.Л. БАРИЦЬКА

В.І. КАРТЕРЕ