ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Справа № 904/8028/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Білошкап О.В.

Поліщука В.Ю.

При секретарі - Левицькій О.О.

За участю представників: ПП "ВВ-Плюс" - Кочетової Л.В., ТОВ " Аурум Транс" - Зелінської І.О., ПАТ "Закритого недиверсифікованого венчурного корпоративного фонду "СТАРТАП" - Микити Я.Б., розпорядника майна ПАТ "Дизельний завод" - арбітражного керуючого - Лукашука М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Приватного підприємства "ВВ-ПЛЮС"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.04.2017 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2017 в частині відмови в задоволенні заяв від 19.04.2015 та 16.04.2015 розпорядника майна ПАТ "Дизельний завод" - арбітражного керуючого Гусака Ю.М. про визнання недійсними договорів поставки, договорів купівлі-продажу та спростування майнових дій боржника по справі № 904/8028/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСІНВЕСТ ХОЛДИНГ" про визнання банкрутом Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод",-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2014 порушено провадження по справі № 904/8028/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод", введено процедуру

доповідач - суддя Ткаченко Н.Г.

розпорядження майном строком на 115 днів, призначено розпорядника майна та про що публіковано оголошення на офіційному Веб-сайті Вищого господарського суду України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2017

по справі № 904/8028/14, зокрема , відмовлено в задоволенні заяв від 19.04.2015 та 16.04.2015 розпорядника майна ПАТ "Дизельний завод" - арбітражного керуючого Гусака Ю.М. про визнання недійсними договорів

поставки № 59д-06/13 2013/п/ОО/1359 від 21.11.2013, № 47-д-06/14 від 20.10.2014, № 50д-08/13 від 05.09.2013, № 20/11-14 від 20.11.2014, № 22/24д-32/14 від 14.04.2014, про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 17д-08/14 від 01.04.2014, про визнання недійсними договорів про надання фінансової позики № 8-п, № 8-п-фін від 17.07.2014, та спростування майнових дій боржника.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.04.2017 по справі № 904/8028/14, зокрема, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2017 в частині відмови в задоволенні заяв від 19.04.2015 та 16.04.2015 розпорядника майна ПАТ "Дизельний завод" - арбітражного керуючого Гусака Ю.М. про визнання недійсними договорів поставки, договорів купівлі-продажу та спростування майнових дій боржника.

В касаційній скарзі ПП "ВВ-ПЛЮС" просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.04.2017 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2017 в частині відмови в задоволенні заяв від 19.04.2015 та 16.04.2015 розпорядника майна ПАТ "Дизельний завод" - арбітражного керуючого Гусака Ю.М. про визнання недійсними договорів поставки, договорів купівлі-продажу та спростування майнових дій боржника по справі № 904/8028/14 посилаючись на те, що вони постановлені в цій частині з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнявши нове рішення, яким задовольнити зазначені заяви.

У відзивах ТОВ " Аурум Транс" та боржник - ПАТ "Дизельний завод" проти поданої касаційної скарги заперечують та просять оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2017 у зв'язку із відпусткою судді Куровського С.В., визначений склад колегії суддів по розгляду даної справи: Ткаченко Н.Г./головуючий, доповідач/, Білошкап О.В., Катеринчук Л.Й.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2017, у зв'язку із задоволенням, ухвалою ВГСУ від 23.03.2015, заяви про самовідвід судді Катеринчук Л.Й., визначений склад колегії суддів по розгляду даної справи: Ткаченко Н.Г./головуючий, доповідач/, Білошкап О.В., Поліщук В.Ю.

Клопотання ПП "ВВ-Плюс" про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, колегією суддів ВГСУ задоволено на підставі ч.7ст.81-1 ГПК України.

Фіксування судового процесу здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу - " SRS Femida".

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ПП "ВВ-Плюс" - Кочетової Л.В., яка підтримала касаційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення представників ТОВ "Аурум Транс"- Зелінської І.О., ПАТ "Закритого недиверсифікованого венчурного корпоративного фонду "СТАРТАП" - Микити Я.Б., розпорядника майна ПАТ "Дизельний завод" - арбітражного керуючого - Лукашука М.В., які проти касаційної скарги заперечували, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження по даній справі про банкрутство ПАТ "Дизельний завод" здійснюється за Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом " в редакції, чинній після 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

У квітні 2015 розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Гусак Ю.М. звернувся до суду першої інстанції із заявами про визнання недійсними договорів поставки, договорів купівлі-продажу та спростування майнових дій боржника, посилаючись на те, що внаслідок укладання цих угод погіршився фінансовий стан ПАТ "Дизельний завод ", що призвело до зростання боргів боржника.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, за період вересень 2013 по листопад 2014 між боржником - ПАТ "Дизельний завод" та іншими суб'єктами господарювання були укладені договори а саме:

1) між ПАТ "Дизельний завод" та ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" було укладено договір поставки № 59д-06/13 2013/п/ОО/1359 від 21.11.2013, з урахуванням специфікацій до нього, на виконання умов цього договору ПАТ "Дизельний завод" поставило ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" продукцію на загальну суму 123 126 грн., а покупець оплатив вартість цієї продукції в повному обсязі, що підтверджується належними та допустимими доказами.

2) між ПАТ "Дизельний завод" та ТОВ "Енергосоюз" було укладено договір поставки № 47-д-06/14, за умовами якого ПАТ "Дизельний завод" поставило, а ТОВ "Енергосоюз" отримало напіввагони у кількості 12 одиниць мод. 12-9790 (без колісних пар), на загальну суму 4 686 599,95 грн. Покупець - ТОВ "Енергосоюз" свій обов'язок розрахуватись за поставлену продукцію виконало належним чином, шляхом укладення між сторонами угоди про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 4 594 982,36 грн., це сторонами і не оспорюється.

3) між ПАТ "Дизельний завод" та ПАТ "Верхньодніпровський машинобудівний завод" був укладений договір № 50д-08/13 від 05.09.2013, за умовами якого боржник зобов'язався продати, а ПАТ "Верхньодніпровський машинобудівний завод" купити товар та оплатити, в порядку та строки встановлені договором та специфікацією до нього. На виконання умов цього договору, ПАТ "Дизельний завод" поставило ПАТ "Верхньодніпровський машинобудівний завод" обумовлений товар на загальну суму 180 234 грн., а ПАТ "Верхньодніпровський машинобудівний завод" частково розрахувалось за поставлений товар у сумі 150 469,49 грн., що підтверджено матеріалами справи.

4) між ПАТ "Дизельний завод" та ТОВ "Гірничотранспортна Компанія" було укладено договір поставки №20/11-14 від 20.11.2014, за яким постачальник зобов'язується поставити товар на умовах, що зазначаються у специфікаціях до цього договору, а покупець розрахуватись за цей товар на умовах 100% передоплата. На виконання умов договору поставки, згідно накладних № 397 від 24.11.2014, № 398 від 24.11.2014 ПАТ "Дизельний завод" продукції вартістю 263 917,44 грн., за яку ТОВ "Гірничотранспортна Компанія" розрахувалось в повному обсязі , що підтверджується даними бухгалтерського обліку, наданими ПАТ "Дизельний завод". До того ж, кошти, отримані від продажу майна, були використані для погашення заборгованості по заробітній платі перед працівниками.

5) між ПАТ "Дизельний завод" та ТОВ "Рубіжанський краситель" було укладено договір №22/24д-32/14 від 14.04.2014, за яким ПАТ "Дизельний завод" що зобов'язався поставити товар, а ТОВ "Рубіжанський краситель" прийняти та оплатити цей товар. За специфікацію № 2 від 17.11.2014 до договору, сторони погодили поставку 10 одиниць товару на загальну суму 7 470 000 грн. з умовами розрахунку 100% передоплати. ТОВ "Рубіжанський краситель" свої зобов'язання сплатити попередню оплату виконало, що підтверджується випискою банку про надходження коштів, а боржник поставив товар на загальну суму 7 470 000,00 грн., зворотного належним чином не доведено.

6) між ПАТ "Дизельний завод" та ПАТ "Свеський насосний завод" було укладено договір купівлі-продажу №17-08/14 від 01.04.2014, за умовами якого боржник зобов'язався поставити товар, а покупець - ПАТ "Свеський насосний завод" прийняти і оплатити цю продукцію. Сторони свої зобов'язання виконали один перед одним, ПАТ "Свеський насосний завод" оплатило вартість товару, з урахуванням підписаного між ними акт про залік зустрічних взаємних вимог. За п. 1 цього акту про залік зустрічних взаємних вимог від 17.11.2014, сторони прийшли до взаємної згоди згідно з ст.601 ЦК України, про припинення зобов'язань шляхом заліку зустрічних однорідних взаємних вимог на суму 863 724,39 грн. за наступними рахунками: ПАТ "Дизельний завод" є боржником перед ПАТ "Свеський насосний ол..р за продукцію згідно Договору купівлі-продажу №70-30-12 від 31.01.212 в сумі 4 269 302,12 грн. з ПДВ; ПАТ "Свеський насосний завод" є боржником перед ПАТ "Дизельний завод" за продукцію згідно Договору купівлі-продажу №17д-08/14 від 01.04.2014 по видаткових накладних №112 від 01.04.2014 на суму 4 66 644,39 грн., №17 від 04.11.2014 на суму 252000 грн., № 3 від 14.11.2014 на суму 145 080 грн. на загальну суму 863 724, 39 грн. з ПДВ. Заборгованість ПАТ "Дизельний завод" перед ПАТ "Свеський насосний завод " за вказаним договором становила 4 269 302,12 грн.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що укладання спірних договорів поставки та купівлі-продажу і виконання зобов'язань за ними покупцями щодо вчасної та повної оплати на користь боржника, сприяли розвитку господарської діяльність ПАТ "Дизельний завод", що спростовує твердження розпорядника майна боржника Гусака Ю.М. про негативний вплив спірних договорів на діяльність боржника - ПАТ "Дизельний завод" і як наслідок, його неплатоспроможності, а зворотного належними доказами, розпорядником майна боржника ГусакомЮ.М., не доведено.

Як також вбачається із матеріалів справи та як встановлено судами попередніх інстанцій, 17.07.2014 були укладені оскаржувані договори фінансової позики № 8-п та № 8-п-фін, які укладені ПАТ "Дизельний завод" (позичальник) з ТОВ "КУА "ДМ КАПІТАЛ", що діє від імені та за рахунок ПАТ "Закритого недиверсифікованого венчурного корпоративного фонду "СТАРТАП", за умовами яких позичальнику надається фінансова допомога.

Згідно Статуту ПАТ "Дизельний завод" до виключної компетенції загальних зборів акціонерів належить прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом цього правочину, перевищує 25% вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності, а на укладення значних правочинів передбачена згода Наглядової ради ( п.41.33 Статуту ПАТ "Дизельний завод").

Протоколами засідання наглядової ради № 28-05/14 від 28.05.2014, № 17-07/14 від 17.07.2014, № 29-05/14 від 29.05.2014 надано згоду на отримання фінансової позики на суму 66 620 055,17 грн., на суму 15 472 390,23 грн. , на суму 100 000 000 грн. та на суму 82 092 445,40 грн. перед даним контрагентом.

Відтак, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив, що предметом спірних договорів фінансової позики є отримання саме фінансової позики, а не майна, робіт, послуг, а тому укладаючи спірні договори фінансової позики голова правління боржника не перевищив свої повноваження, враховуючи надану згоду Наглядової ради на укладення цих угод.

Також, у своїй заяві розпорядник майна боржника Гусак Ю.М. просив спростувати майнові дії боржника щодо перерахування грошових коштів ПАТ "Дизельний завод" на розрахунковий рахунок ТОВ "КУА "Парангон".

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, платіжними дорученнями №417, 419, 420, 421, 422, з поточного рахунку відкритому в АТ "Фортуна Банк", ПАТ "Дизельний завод" було перераховано на користь ТОВ "Компанія з управління активами "Парангон" 82 092 445,40 грн.

Листом від 17.04.2014 боржник просив Жовтневий відділ ДВС Криворізького МУЮ зняти арешт, накладений в межах зведеного виконавчого провадження №41811795, з поточного рахунку ПАТ "Дизельний завод" в АТ "Укрексімбанк" для перерахування коштів для виплати заробітної плати працівників, соціальних виплат, обов'язкових платежів і внесків,

Судом, встановлено про обізнаність ПАТ "Дизельний завод" щодо провадження виконавчих дій по примусовому стягненню з нього грошових коштів за наказом №28/5005/5628 від 02.12.2013 навіть на момент відкриття рахунку у АТ "Фортуна Банк", що підтверджується і матеріалами справи.

Відтак, суд першої інстанції встановив, що боржник перераховуючи ТОВ "КУА "Парангон" грошові кошти у сумі 82 092 445,40 грн., знав щодо здійснення виконавчих дій Жовтневим відділом ДВС Криворізького МУЮ по примусовому виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 28/5005/5628 від 02.12.2013 про стягнення з ПАТ "Дизельний завод" на користь ПП "ВВ-Плюс" заборгованості у розмірі 2 818 934, 52 грн. та накладення арешту на рахунки боржника, проте місцевим господарським судом правильно зазначеного, що ПАТ "Дизельний завод" рахунок в АТ "Фортуна Банк" відкрито 05.03.2014, тоді як арешт на кошти та заборону відкривати нові рахунки було накладено лише 10.04.2014, тобто пізніше, а ніж вчинено боржником ці дії щодо відкриття нового рахунку та перерахування коштів.

За таких обставин, з урахуванням вище наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для визнання недійсними оскаржуваних договорів поставки, купівлі-продажу та фінансової позики, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволені заяв розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гусака Ю.М. про визнання недійсними вказаних договорів та спростування майнових дій боржника за недоведеності.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Статтею 101 ГПК України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд, належним чином перевіривши фактичні обставини справи, давши належну оцінку зібраним по справі і дослідженим судом доказам, доводам та запереченням сторін, обґрунтовано погодився з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення заяв розпорядника майна ПАТ "Дизельний завод" - арбітражного керуючого Гусака Ю.М. про визнання недійсними договорів поставки № 59д-06/13 2013/п/ОО/1359 від 21.11.2013, № 47-д-06/14 від 20.10.2014, № 50д-08/13 від 05.09.2013, № 20/11-14 від 20.11.2014, № 22/24д-32/14 від 14.04.2014, про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 17д-08/14 від 01.04.2014, про визнання недійсними договорів про надання фінансової позики № 8-п і № 8-п-фін від 17.07.2014, та спростування майнових дій боржника.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.04.2017 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2017 по справі № 904/8028/14 щодо відмови у визнанні недійсними договорів поставки, договорів купівлі-продажу та спростування майнових дій боржника прийняті у відповідності до фактичним обставин та вимог Закону і підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, які викладених в оскаржуваних судових рішеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "ВВ-ПЛЮС" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.04.2017 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2017 в частині відмови в задоволенні заяв від 19.04.2015 та 16.04.2015 розпорядника майна ПАТ "Дизельний завод" - арбітражного керуючого Гусака Ю.М. про визнання недійсними договорів поставки, договорів купівлі-продажу та спростування майнових дій боржника по справі № 904/8028/14 залишити без змін.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Білошкап О.В.

Поліщук В.Ю.