ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 жовтня 2017 р. Справа № 918/590/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне"

про стягнення заборгованості та неустойки за договором поставки в сумі 91 562,93 грн.

За участю представників:

від позивача: представник ОСОБА_2;

від відповідача: представник ОСОБА_3.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 24 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року.

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (надалі - Позивач або ТОВ "INTER CARS UKRAINE") звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" (надалі Відповідач або ТОВ "Санком-Рівне") в якому просить стягнути з останнього 71 338,06 грн. заборгованості, 9 914,01 грн. пені, 5 655,81 грн. 15 % річних та 4 655,05 грн. інфляційних.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив, що на підставі Договору поставки № U27815 від 01.12.2016 р. поставив Відповідачу товар на суму 71 338 грн. 06 коп., вартість якого останнім не сплачена.

Відповідач надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначає про те, що останнім частина заборгованості була погашена, відтак просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні 31.10.2017 року позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 31.10.2017 року заперечив проти позову та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

01 грудня 2016 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (Постачальник), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" (Покупець) та ФОП ОСОБА_4 (Третя сторона) було укладено Договір поставки № U27815 (надалі - Договір), за умовами якого, на умовах договору Постачальник зобовязується, використовуючи послуги Третьої сторони (яка є комерційним посередником, тобто надає послуги (сприяє) в укладенні Постачальником угод поставки; просуває від імені Постачальника товар; узгоджує та оформлює партії поставки, комплектує та відповідає за їх доставку), передати Покупцю у встановлений строк замовлені ним запасні частини до автомобілів, автохімію, масла, супутні товари для автотранспорту тощо (далі - товар) окремими партіями, а Покупець зобовязується приймати товар для здійснення підприємницької діяльності та оплачувати його. Асортимент (номенклатура), ціна та кількість товару остаточно погоджуються сторонами у накладних, які є специфікаціями у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають його невід'ємну частину (п. 1.1. Договір).

Відповідно до п. 1.2. Договору, ціна договору складається із сумарної ціни поставлених партій товару, яка вказана у видаткових накладних.

Пунктом 2.1. та пунктом 2.2. Договору передбачено, що договір набуває чинності з дня його належного підписання сторонами та діє по 31 грудня 2016 року. Якщо жодна із сторін за три тижні до цього терміну письмово не підтвердить намір припинити Договір, то строк Договору продовжується на тих самих умовах по 31 грудня кожного наступного року. Якщо на момент припинення або розірвання Договору стороною не виконане будь-яке зобовязання - Договір продовжує діяти до моменту виконання такою стороною всіх зобовязань і законних вимог та проведення остаточних розрахунків.

Згідно з п. 4.1. Договору, ціна одиниці виміру товару, що вказана в реєстрі цін Постачальника, є ринковою. Вартість товару вказується в гривнях у рахунку на оплату або видатковій накладній та відповідає рівню звичайних цін.

Покупець у будь-який визначений законодавством спосіб оплачує повну ціну товару на вказаних у рахунку/накладній умовах - або: попередньої оплати - відповідно до рахунка Постачальника, при цьому перебіг строку поставки починається з наступного після надходження суми передплати на банківський рахунок Постачальника дня; товарного кредиту з відстроченням платежу - протягом 14 календарних днів після приймання такої партії від Постачальника. У разі збільшення курсу євро на міжбанківському валютному ринку України понад 2% за день Постачальник може в односторонньому порядку скоротити строк відстрочення платежу або скасувати цей строк, про що негайно повідомляє Покупця через картку покупця (п. 5.1.1. та п. 5.1.2. Договору).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Згідно наданих позивачем видаткових накладних: № UAUQ1_160048799 від 23.12.16, № UAUQ1_160048908 від 23.12.16, № UAUQ1_160048909 від 23.12.16, № UAUQ1_160048911 від 23.12.16, № UAUQ1_160048947 від 23.12.16, № UAUQ1_160049083 від 27.12.16, № UAUQ1_160049081 від 27.12.16, № UAUQ1_160049571 від 30.12.16, № UAUQ1_160049523 від 30.12.16, № UAUQ1_160049525 від 30.12.16, № UAUQ1_160049511 від 30.12.16, № UAUQ1_160049533 від 30.12.16, № UAUQ1_170013411 від 31.03.17, № UAUQ1_170014225 від 05.04.17, № UAUQ1_170014227 від 05.04.17, на виконання Договору Позивач передав товар, а Відповідач отримав товар загальною вартістю 80 205 грн. 79 коп. (а.с. 11-25).

Відповідно до п. 5.1.2. Договору Відповідач зобов'язався провести оплату за товар, однак вартість отриманого товару оплатив частково на суму 20000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 646 від 03.04.2017 року на суму 20000,00 грн. Відтак, сума основного боргу Відповідача станом на 04.04.2017 р. складає 60 205 грн. 79 коп.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Оскільки вказані товарно - транспортні накладні містять найменування сторін, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, перелік товару, його вартість, посилання на договір та інші реквізити, вони відповідають вимогам закону та є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції.

Разом з тим, після порушення провадження у справі, відповідач платіжним дорученням № 1738 від 28.08.2017 року здійснив перерахування грошових коштів ТОВ "INTER CARS UKRAINE" в сумі 7000,00 грн., призначення платежу - Оплата зазапчастини згідно договору поставки від 01.12.2014 р. № U27815.

Згідно з пунктом 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі Постанова).

За таких обставин, коли зібраними у справі доказами підтверджується часткова сплата відповідачем заборгованості за поставку товару згідно Договору поставки, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення 7 000,00 грн. основного боргу, у зв'язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 53 205 грн. 79 коп. заборгованості обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 9 914,01 грн. пені, 5 655,81 грн. 15 % річних та 4 655,05 грн. інфляційних, судом враховується наступне.

Пунктом 10.6. Договору сторони погодили, що покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару за вимогою Постачальника сплачує за весь час прострочення: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, а також проценти (ч. 5 ст. 694 ЦК України) на прострочену суму в розмірі 15% річних.

В зв'язку з простроченням Відповідача Позивачем нарахована пеня у розмірі 9 914,01 грн. за період з 14.01.2017 року по 17.08.2017 рік.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (п. 6 ст. 232 ГК України).

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб'єктів переказу грошей через платіжні системи.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши подані розрахунки та період нарахування пені, судом встановлено, що відповідні розрахунки здійснено позивачем з порушенням періоду та порядку нарахування.

Так зокрема, судом встановлено, що з вказаних нижче сум, розрахунок пені є таким:

За видатковими накладними: № UAUQ1_160048799, № UAUQ1_160048908, № UAUQ1_160048909, № UAUQ1_160048911 та № UAUQ1_160048947 від 23.12.16. Разом з тим, сума по даним накладним становить 33 182,74 грн. до часткової сплати, проте суд бере до уваги суму основного боргу, яка зазначена у розрахунку поданому позивачем.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
18439.7114.01.2017 - 26.01.20171314.0000 %0.077 %*183.89
18439.7127.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %*480.95
18439.7102.03.2017 - 02.04.20173214.0000 %0.077 %*452.66

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
11534.4004.04.2017 - 13.04.20171014.0000 %0.077 %*88.48
11534.4014.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %0.071 %*345.08
11534.4026.05.2017 - 07.07.20174312.5000 %0.068 %*339.71
За видатковими накладними: № UAUQ1_160049083 та № UAUQ1_160049081 від 27.12.16.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2118.8721.01.2017 - 26.01.2017614.0000 %0.077 %*9.75
2118.8727.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %*55.26
2118.8702.03.2017 - 13.04.20174314.0000 %0.077 %*69.89
2118.8714.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %0.071 %*63.39
2118.8726.05.2017 - 06.07.20174212.5000 %0.068 %*60.95
2118.8707.07.2017 - 11.07.2017512.5000 %0.068 %*7.26
За видатковими накладними: № UAUQ1_160049571, № UAUQ1_160049523, № UAUQ1_160049525, № UAUQ1_160049511 та № UAUQ1_160049533 від 30.12.16.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
26358.8821.01.2017 - 26.01.2017614.0000 %0.077 %*121.32
26358.8827.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %*687.50
26358.8802.03.2017 - 13.04.20174314.0000 %0.077 %*869.48
26358.8814.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %0.071 %*788.60
26358.8826.05.2017 - 06.07.20174212.5000 %0.068 %*758.27
26358.8807.07.2017 - 14.07.2017812.5000 %0.068 %*144.43
За видатковою накладною № UAUQ1_170013411 від 31.03.17.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4716.1427.04.2017 - 25.05.20172913.0000 %0.071 %*97.42
4716.1426.05.2017 - 06.07.20174212.5000 %0.068 %*135.67
4716.1407.07.2017 - 03.08.20172812.5000 %0.068 %*90.45
4716.1404.08.2017 - 17.08.20171412.5000 %0.068 %*45.22
За видатковими накладними: № UAUQ1_170014225 та № UAUQ1_170014227 від 05.04.17.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
13829.1627.04.2017 - 25.05.20172913.0000 %0.071 %*285.68
13829.1626.05.2017 - 06.07.20174212.5000 %0.068 %*397.83
13829.1607.07.2017 - 03.08.20172812.5000 %0.068 %*265.22
13829.1604.08.2017 - 17.08.20171412.5000 %0.068 %*132.61
Таким чином, у визначеному позивачем періоді (з 14.01.2017 року по 17.08.2017 рік.) пеня складає 6 976,97 грн., а отже обґрунтованою судом визнається саме ця сума.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до частини 1 та частини 2 статті 612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 10.6 Договору сторони передбачили, що покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару за вимогою Постачальника сплачує за весь час прострочення: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, а також проценти (ч. 5 ст. 694 ЦК України) на прострочену суму в розмірі 15% річних.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника. Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

На підставі вищенаведеної норми закону Позивач нарахував Відповідачу 15 % річних в сумі 5 655,81 грн. за період з 14.01.2017 р. по 17.08.2017 р. та 4 655,05 грн. інфляційних за період з 14.01.2017 р. по 17.08.2017 р.

Суд, перевіривши подані розрахунки та період нарахування 15 % річних та інфляційних, судом встановлено, що відповідні розрахунки здійснено позивачем з порушенням порядку нарахування.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна правова позиція викладена у п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так зокрема, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції інфляційних визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Проте, Позивачем було неправомірно нараховано інфляційні за період 14.01.2017 р. по 31.01.2017 р. (за місяць в якому мав бути здійснений платіж) та з 01.04.2017 р. по 30.04.2017 р. (за місяць в якому була здійснена часткова сплата боргу).

Перевіривши подані розрахунки та період нарахування 15 % річних та інфляційних, судом встановлено, що відповідні розрахунки здійснено позивачем з порушенням порядку нарахування.

Так зокрема, судом встановлено, що з вказаних нижче сум та періодів, розрахунок 15 % річних є таким:

За видатковими накладними: № UAUQ1_160048799, № UAUQ1_160048908, № UAUQ1_160048909, № UAUQ1_160048911 та № UAUQ1_160048947 від 23.12.16. Разом з тим, сума по даним накладним становить 33 182,74 грн. до часткової сплати, проте суд бере до уваги суму основного боргу, яка зазначена у розрахунку поданому позивачем.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
18439.7114.01.2017 - 02.04.20177915 %598.66

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
11534.4004.04.2017 - 17.08.201713615 %644.66
За видатковими накладними: № UAUQ1_160049083 та № UAUQ1_160049081 від 27.12.16.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
2118.8721.01.2017 - 17.08.201720915 %181.99
За видатковими накладними: № UAUQ1_160049571, № UAUQ1_160049523, № UAUQ1_160049525, № UAUQ1_160049511 та № UAUQ1_160049533 від 30.12.16.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
26358.8821.01.2017 - 17.08.201720915 %2263.98
За видатковою накладною № UAUQ1_170013411 від 31.03.17.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
4716.1427.04.2017 - 17.08.201711315 %219.01
За видатковими накладними: № UAUQ1_170014225 та № UAUQ1_170014227 від 05.04.17.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
13829.1627.04.2017 - 17.08.201711315 %642.20
Таким чином, здійснивши перерахунок порядок та періоди нарахованих позивачем сум 15 % річних, суд дійшов висновку про правомірність нарахування річних за період з 14.01.2017 року по 17.08.2017 року у розмірі 4 550,50 грн., а отже обґрунтованою судом визнається саме ця сума.

Так зокрема, судом встановлено, що з вказаних нижче сум та періодів, розрахунок інфляційних є таким:

За видатковими накладними: № UAUQ1_160048799, № UAUQ1_160048908, № UAUQ1_160048909, № UAUQ1_160048911 та № UAUQ1_160048947 від 23.12.16. Разом з тим, сума по даним накладним становить 33 182,74 грн. до часткової сплати, проте суд бере до уваги суму основного боргу, яка зазначена у розрахунку поданому позивачем.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.02.2017 - 31.03.201718439.711.028519.6318959.34

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.04.2017 - 31.07.201711534.401.041467.6912002.09
За видатковими накладними: № UAUQ1_160049083 та № UAUQ1_160049081 від 27.12.16.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.02.2017 - 31.07.20172118.871.070148.052266.92
За видатковими накладними: № UAUQ1_160049571, № UAUQ1_160049523, № UAUQ1_160049525, № UAUQ1_160049511 та № UAUQ1_160049533 від 30.12.16.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.02.2017 - 31.07.201726358.881.0701841.7128200.59
За видатковою накладною № UAUQ1_170013411 від 31.03.17.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.05.2017 - 31.07.20174716.141.031147.464863.60
За видатковими накладними: № UAUQ1_170014225 та № UAUQ1_170014227 від 05.04.17.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.05.2017 - 31.07.201713829.161.031432.3914261.55
Таким чином, здійснивши перерахунок порядок та періоди нарахованих позивачем сум інфляційних, суд дійшов висновку про правомірність нарахування інфляційних за період з лютого 2017 року по липень 2017 року включно у розмірі 3 556,93 грн., а отже обґрунтованою судом визнається саме ця сума.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач довів наявність заборгованості по оплаті за товар, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, з огляду на вищенаведене позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" підлягають частковому задоволенню, а саме 53 205,79 грн. основного боргу, 6 976,97 грн. пені, 4 550,50 грн. 15 % річних та 3 556,93 грн. інфляційних.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (29009, м. Хмельницький, вул. Толстого, 1/1, ) 53 205 (п'ятдесят три тисячі двісті п'ять) грн. 79 коп. основного боргу, 6 976 (шість тисяч дев'ятсот сімдесят шість) грн. 97 коп. пені, 4 550 (чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. 50 коп. 15 % річних, 3 556 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 93 коп. інфляційних та 1 193 (одну тисячу сто дев'яносто три) грн. 32 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" 7 000,00 грн. основного боргу.

4. В решті позову відмовити в задоволенні.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано "06" листопада 2017 року.

Суддя Марач В.В.