РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017Справа №910/9788/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна"

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа Рітейл"

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав 64 000,00 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: Кравченко К.П., представник, довіреність № б/н від 27.09.2017 р.

Від третьої особи: Кваша О.О., представник, довіреність № б/н від 01.09.2017 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 32 000,00 грн. компенсації за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" та 32 000,00 грн. компенсації за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_2", а також 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2017 року порушено провадження у справі № 910/9788/17, розгляд справи призначено на 12.09.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа Рітейл"; слухання справи відкладено до 28.10.2017 року.

Через відділ діловодства господарського суду 01.09.2017 представник Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" подав заяву про зміну предмету позову. Оскільки заяву про зміну предмету позову від 01.09.2017 позивач заявив в установленому законодавством порядку з дотриманням процесуальних вимог, така заява була прийнята до розгляду судом.

У судовому засіданні 28.09.2017 оголошено перерву у справі до 17.10.2017 р.

У судовому засіданні 17.10.2017 року представник відповідача та представник від третьої особи проти позовних вимог заперечували, у задоволенні позову просили відмовити.

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (далі - Організація), яка звернулася до Господарського суду за захистом порушених прав позивача, у судове засідання, яке відбулося 17.10.2017 р., своїх повноважних представників не направила. Через відділ діловодства господарського суду 13.10.2017 р. від Організації надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю останнього забезпечити явку свого представника у судове засідання, а також у зв'язку з неможливістю ознайомлення зі справою. Судом відхилено зазначене клопотання з огляду на наступне.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Організацією не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджують факт відсутності у позивача, як юридичної особи, можливості направити представника у судове засідання.

Доказів того, що керівництво Організації, яке в силу ст. 28 Господарського процесуального кодексу України може бути представником юридичної особи, не в змозі прийняти участь в судовому засіданні не подано.

Також відхиляється як безпідставні твердження Організації щодо неможливості ознайомлення зі справою, оскільки з дня порушення провадження у справі (20.06.2017) в Організації було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника Організації не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

24.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - видавник) укладено договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до змісту декларацій № 140, 143 музичних творів до договору №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами 24.01.2014, видавник передав в управління організації, зокрема, твори "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_6) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець - ОСОБА_7).

Також, 01.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ліцензіат) укладено ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д.

Як вбачається з додатку №1 до ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014, ліцензіар передав ліцензіату право на використання творів, зокрема, "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_6) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець - ОСОБА_7).

Як зазначає позивач, актом фіксації №30/12/16 від 26.12.2016, складений уповноваженим представником організації колективного управління авторськими та суміжними правами та відеозаписом на відеокамеру було встановлено, що у приміщенні магазину "Алло", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 21-А, в якому здійснює господарську діяльністю ТОВ "АЛЛО", зафіксовано факт публічного виконання, зокрема, творів "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_6) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець - ОСОБА_7).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. "а", статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Відповідно до п. 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 ''Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова №12) зазначено, що з огляду на приписи ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві покладається на відповідача.

Відповідно до п. 30.1 Постанови №12, у вирішенні спорів, пов'язаних з передачею авторського права, господарські суди повинні всебічно і повно досліджувати обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у використання за договором, строку дії авторського договору тощо. У разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо.

Отже, у разі відсутності Свідоцтва на твір позивач повинен довести наявність майнових авторських прав щодо авторського договору, тобто від автора до кінцевого правовласника.

Враховуючи, що Організацією не надано Свідоцтво на музичні твори, позивач зобов'язаний надати докази дотримання вимог Закону щодо авторського договору, тобто докази передачі майнових авторських прав на Музичний твір від автора до позивача.

Враховуючи, що на підтвердження передачі майнових авторських прав на музичні твори та їх умов Організація надала виключно Ліцензійний договір № ВЧ-01 11201402-Д від 01.11.2014, укладений між ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер/Чаппелл", встановити який саме обсяг прав щодо Творів належав ТОВ "Ворнер/Чаппелл" на момент укладення Ліцензійного договору № ВЧ--Д від 01.11.2014 з ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" і чи мало право ТОВ "Ворнер/Чаппелл" передавати ці права третім особам - не вбачається можливим.

Таким чином неможливо перевірити повноваження ТОВ "Ворнер/Чаппелл" на передачу майнових прав на Музичні твори третім особам, як того вимагають приписи п. 28 та 30.1 Постанови №12, а отже даний договір є недостатнім для встановлення обставин справи (суб'єктності позивача) у розуміння ст. 34 Господарського процесуального кодексу (Обставини справи які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування).

На підтвердження факту використання відповідачем творів "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_6) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець - ОСОБА_7), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 21-А, позивачем надано відеозапис публічного сповіщення, акт фіксації № 30/12/16 від 26.12.2016, а також фіскальний чек від 26.12.2016 року.

У процесі провадження у справі судом здійснено дослідження наданих доказів, зокрема, відеозапису фіксації факту порушення відповідачем авторських прав на публічне сповіщення, з приводу чого судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У позовній заяві Організація зазначає, що фіксацію використання Музичних творів здійснювали представники Організації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 26 грудня 2016 року, а в акті фіксації №30/12/16 від 26.12.2016 року зазначається, що представник відповідача відмовилася назвати свої дані та підписати акт.

В Акті №30/12/16 від 26.12.2016 року зазначено, що його було підписано представником ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності, проте на відеозаписі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 візуально відсутні, а доручення не демонструється, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка здійснює відеозапис.

В Акті №30/12/16 від 26.12.2016 року зазначено, що представник відповідача відмовився підписувати акт, але з відеозапису вбачається, що представникам відповідача не було запропоновано вказаний акт для ознайомлення та підписання.

З відеозапису не можливо встановити, що акт № 30/12/16 від 26.12.2016 заповнювався та підписувався в магазині "АЛЛО" за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 21-А.

Таким чином, неможливо стверджувати, що фіксація публічного виконання була здійснена належним чином, уповноваженими особами (оскільки не відомо, якою саме особою здійснювалась фіксація, не встановлено відношення її до організації колективного управління).

Враховуючи наведене, Акт №05/01/17 від 13.01.2017 року та відеозапис не є достатніми та допустимими доказами, а отже немає можливості встановити, чи відеозапис було здійснено комплексно (одночасне поєднання зображення та звукового супроводу), без ознак монтажу (наприклад, без накладення звукового супроводу на візуальне відображення) перед здійсненням його запису на диск, наданий суду в якості доказу.

Таким чином, з наданих позивачем матеріалів суд унеможливлений дійти до беззаперечного висновку про використання відповідачем саме музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_6) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець - ОСОБА_7), у приміщенні магазину "Алло", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 21-А, в якому здійснює господарську діяльністю ТОВ "АЛЛО.

Відповідно до положень ст. 31 Закону України "Про авторське право та суміжні права" Автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, в тому числі і право на публічне відтворення твору, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором.

Між ТОВ «АЛЛО» та ТОВ «Медіа Рітейл» укладено договір доручення № У 2009/11 від « 05» листопада 2009 року (далі - договір доручення), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах визначених цим договором довіритель доручає, а повірений зобов'язується від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії:

1.1.1. Виплатити від імені довірителя винагороду і отримати дозвіл, через будь-яку організацію колективного управління та/або правовласника, на використання музичних творів, фонограм та зафіксованих у них виконаннь (далі - музичні твори), шляхом їх публічного виконання у приміщеннях довірителя, перелік яких міститься у додатках до цього договору».

Пунктом 6.1. договору доручення передбачено строк дії договору до 01 вересня 2017 року.

У додатку № 14 від 31 грудня 2015 року до договору доручення, визначено перелік приміщень, в яких відповідач здійснює публічне виконання фонограм, та відповідно до яких, довірив третій особі здійснити виплату винагороди за використання фонограм і отримати дозвіл на таке використання. Серед даного переліку, зокрема, є адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, 21 А (пункт 145 Додатку № 14).

В рамках дії договору доручення між ТОВ «Медіа Рітейл» та Об'єднанням підприємств «Українська ліга музичних прав», (далі - Ліга) укладено Договір № Київ-02/11/15 про виплату винагороди (роялті) від « 02» листопада 2015 року (далі - договір про виплату винагороди).

Відповідно до п. 1.1. договору про виплату винагороди «Ліга надає Компанії дозвіл на використання способом публічного виконання в приміщеннях Компанії, перелік та адреси яких містяться у відповідних додатках до цього договору (далі - Приміщення Компанії) музичних творів, фонограм, відеограм, їх примірників, зафіксованих у фонограмах виконань музичних творів, які охороняються відповідно до Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі разом за текстом всі об'єкти суміжних та авторських прав або кожний з них окремо іменуються як «Фонограми») та визначені у додатках до цього договору, а компанія зобов'язується сплачувати Лізі винагороду (Роялті) за таке використання у порядку, строки та розмірі згідно умов цього договору.».

У Додатку № 23 від 14 грудня 2016 року до договору про виплату винагороди, визначено перелік приміщень (закладів), в яких відповідачу надано дозвіл здійснювати публічне виконання фонограм, серед яких адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, 21 А (пункт 325).

У додатку № 24 до договору про виплату винагороди від 14 грудня 2016 року визначено перелік фонограм, які публічно виконувались відповідачем з 14.12.2016 року.

Серед переліку Фонограм, що використовувались відповідачем, та на які отримано дозвіл, є фонограми «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_6 (п. 2) та Фонограма «ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконанні ОСОБА_7 (п. 3).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідач правомірно використовував музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконані ОСОБА_6 та «ІНФОРМАЦІЯ_2» у виконані ОСОБА_7 у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 21-А.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги наведене вище, позовні вимоги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" про стягнення компенсації у розмірі 64 000, 00 грн. задоволенню не підлягають з підстав недоведеності.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 23.10.2017 р.