Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "31" жовтня 2017 р. Справа № 906/787/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 27.10.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 13.10.2017;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця"

до Державного підприємства "Бердичівське лісове господарство"

про стягнення 45310,00 грн.

ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" звернулось до суду з позовом про стягнення з ДП "Бердичівське лісове господарство" штрафу за неправильно зазначену в залізничній накладній адресу одержувача вантажу у розмірі 45310,00 грн, нарахованого на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав. Зазначив, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноту відомостей, зазначених у перевізних документах. З огляду на те, що вагон №67173120 був затриманий на станції призначення з причин підтвердження адреси вантажоодержувача, про що складені акти загальної форми, ДП "Бердичівське лісове господарство" нараховано штраф в розмірі п'ятикратної вартості проїзду.

Представник відповідача в судовому засіданні вказала про право вантажовідправника на зміну зазначеного у накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення. При цьому неправильність відомостей у залізничній накладній не спричинило порушень порядку відправлення та отримання вантажу, не було завдано збитків позивачу. Тому вважає, що співвідношення розміру пред'явлених до стягнення штрафних санкцій і порушення зобов'язання не є співрозмірними. У зв'язку з викладеним просить зменшити розмір штрафу до 9062,00 грн, так як ДП "Бердичівське лісове господарство" - підприємство з 100% часткою державної власності, а стягнення штрафу у заявленому розмірі зумовить неможливість погасити заборгованість за іншими платежами, податками та зборами.

Представник позивача не заперечував щодо зменшення розміру штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2017 року Державним підприємством «Бердичіське лісове господарство» зі станції Разіно Південно-західної залізниці згідно з залізничної накладної №34769810 відправлено вагон №67173120 з вантажем «дрова різних порід дерев», станція призначення - Жовтнева Одеської залізниці, одержувач - Філія Херсонський річний порт, Херсон, Одеська площа, 6 (а.с. 8).

На станції призначення Жовтнева Одеської залізниці вагон був затриманий з причин підтвердження адреси вантажоодержувача в залізничній накладній №34769810 та складено акт загальної форми №1795 від 07.03.2017 (а.с.11).

Зважаючи на цей факт, зі станції Жовтнева на станцію Разіно була дана телеграма від 07.03.2017 (07-00) щодо уточнення вантажоодержувача.

Телеграмою від 07.03.2017 (10-45) станція відправлення інформувала станцію призначення, що одержувачем вантажу є ТОВ «Югекотоп» м.Миколаїв, вул.Чкалова, 20/8 (а.с.9).

Станцією Жовтнева складено акт загальної форми №1 від 07.03.2017, в якому зафіксовано допущену в перевізних документах помилку щодо адреси вантажоодержувача, у зв'язку з цим на ДП «Бердичівське лісове господарство» накладено 45310,00 грн штрафу в розмірі п'ятикратної провізної плати (а.с. 10).

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статуту залізниць передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з ст. 24 Статуту залізниць вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

За змістом ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць. Факт неправильного зазначення відправником зазначених відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Положеннями ст. 118 Статуту визначено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Стаття 122 Статуту визначає, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Частиною першою ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів посвідчуються актами.

Отже, згідно з ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць за неправильно зазначену в накладній адресу одержувача з відправника стягується штраф в розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, що складає 45310,00 грн (9062,00 х 5).

Пунктом 36 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 зазначено, що зміна одержувача вантажу на станції призначення здійснюється згідно із статтею 43 Статуту після одержання телеграфного повідомлення станції відправлення, якщо вантаж не видано одержувачу, зазначеному в накладній.

Зміна одержувача здійснюється станцією призначення шляхом внесення в накладну найменування (прізвища, імені та по батькові) нового одержувача. Зміна проводиться так, щоб можна було визначити відомості про першого вантажоодержувача. Зміна засвідчується станцією, яка здійснює цю зміну, із зазначенням документа, згідно з яким проведено зміну. Документ, на підставі якого змінено одержувача, зберігається на станції, яка здійснила зміну одержувача.

Відповідно до ст. 43 Статуту залізниць України вантажовідправник має право змінити зазначеного у накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення.

Так відповідачем неправильно вказані найменування та адреса вантажоодержувача у накладній, а саме: філія Херсонський річний порт, адреса - Херсон, Одеська площа, 6, код 1761 (графа 5), тоді як за цим кодом вантажоодержувачем є ТОВ «Югекотоп» м.Миколаїв, вул.Чкалова, 20/8, а тому позовні вимоги є доведеними.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як визначено ст. 233 ГК України, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Постановою Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 у пункті 3.17.4 визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, зазначена процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме ч.3 ст. 551 ЦК України і ст. 233 ГК України.

Судом встановлено, що допущене відповідачем порушення не вплинуло на безпеку руху на залізниці, не завдало збитків та не спричинило негативні наслідки.

Таким чином, приймаючи до уваги об'єктивні обставини, які склались у правовідносинах сторін, враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд вважає за можливим зменшити розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача за неправильне зазначення в перевізних документах адреси вантажоодержувача з п'ятикратної до однієї провізної плати у сумі 9062,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. При цьому судовий збір в разі зменшення судом розміру штрафу покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір штрафу до 9062,00 грн.

3. Стягнути з Державного підприємства "Бердичівське лісове господарство" (13327, Житомирська область, Бердичівський район, с. Хмелище, вул. М.Грушевського,9, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; )

- 9062,00 грн штрафу;

- 1600,00 грн судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.11.17

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3- сторонам