номер провадження справи 35/134/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017 Справа № 908/1769/17

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 011.11-29 від 08.08.2016 року

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД, Запорізька область, м. Енергодар

про стягнення заборгованості в розмірі 62175,80 грн.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

01.09.2017 року до господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД про стягнення заборгованості за договором оренди № ЗАлК-Д-2015-78 від 15.06.2015 року в розмірі 47361,45 грн.

01.09.2017 року автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 15.06.2015 між Публічним акціонерним товариством ЗАПОРІЗЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ КОМБІНАТ (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД (Орендар) укладено договір оренди № ЗАлК-Д-2015-78 (далі - Договір). На виконання умов Договору Орендодавець зобовязується передати, а Орендар зобовязується прийняти у тимчасове користування за оплату пральне обладнання (далі Обєкт оренди), що належить Орендодавцю на праві власності. Обєкт оренди переданий відповідачу в оренду за Актом прийому-передачі від 15.06.2015 та Актом прийому-передачі від 25.06.2015. Орендоване майно повернуто 01.07.2015 року за Актом прийому-передачі. Однак, відповідач зобовязання щодо внесення орендних платежів за користування обєктом оренди належним чином не виконав, у звязку з чим за період з 15.06.2015 по 01.07.2015 утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 39333,34 грн. На підставі п 9.2. Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України останньому нараховано пеню за період з 11.01.2017 по 11.06.2017 у розмірі 4413,92 грн., 3 % річних за період з 11.01.2017 по 11.06.2017 в сумі 488,00 грн. та 3126,19 грн. інфляційних втрат з січня 2017р. по червень 2017р. включно. З огляду на вище зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди № ЗАлК-Д-2015-78 від 15.06.2015р. у розмірі 47361,45 грн., з яких: 39333,34 грн. основного боргу, 4413,92 грн. пені, 3% річних у сумі 488,00 грн. та 3126,19 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.09.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/134/17, справу призначено до розгляду на 21.09.2017 о 12 год. 30 хв.

21.09.2017 року через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від позивача надійшло письмове клопотання від 21.09.2017 № 229юр/2017 про долучення до матеріалів справи копії листування між сторонами, акту звірки з доказами його направлення та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців на позивача.

Вказані документи долучені до матеріалів справи.

Ухвалою від 21.09.2017 розгляд справи відкладено на 12.10.2017 о 11 год. 00 хв.

12.10.2017 року через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог № 229юр/2017р. від 07.10.2017, в якій останній просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди № ЗАлК-Д-2015-78 від 15.06.2015 року у сумі 61157,99 грн., а саме: основний борг у розмірі 39333,34 грн., пеню за період з 11.07.2015 по 11.01.2016 у розмірі 9853,80 грн., 3% річних за період з 11.07.2015 по 12.10.2017 у розмірі 2664 грн. та інфляційні втрати за період з липня 2015 року по серпень 2017 у розмірі 9306,85 грн. До заяви наданий розрахунок та докази направлення 09.10.2017 на адресу відповідача відповідного примірнику заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог № 229юр/2017р. від 07.10.2017 прийнята судом, оскільки подана у відповідності до ст. 22 ГПК України. Справа розглядається з урахування збільшення позовних вимог.

В судове засіданні 12.10.2017р. представники сторін не зявилися, про причини неприбуття в судове засідання суд не повідомили, відповідач письмовий відзив та витребувані ухвалою від 04.09.2017р. та від 21.09.2017р. документи суду не надав. Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 12.10.2017 розгляд справи відкладено на 26.10.2017 о 11 год. 00 хв.

24.10.2017 року через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог № 229юр/2017 від 23.10.2017, в якій останній остаточно просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди № ЗАлК-Д-2015-78 від 15.06.2015 року у сумі 62175,80 грн., а саме: основний борг у розмірі 39333,34 грн., пеню за період з 11.07.2015 по 11.01.2016 у розмірі 9853,80 грн., 3% річних за період з 11.07.2015 по 26.10.2017 у розмірі 2709 грн. та інфляційні втрати за період з липня 2015 року по вересень 2017 у розмірі 10279,66 грн. До заяви наданий розрахунок та докази направлення примірнику заяви 23.10.2017 на адресу відповідача.

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог № 229юр/2017 від 23.10.2017 прийнята судом, оскільки подана у відповідності до ст.22 ГПК України. Справа розглядається з урахування збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні 26.10.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог № 229юр/2017 від 23.10.2017 в повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 26.10.2017 повторно не зявився, письмовий відзив не надав, вимоги ухвал суду від 04.09.2017, 21.09.2017, та 12.10.2017 не виконав.

Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 04.09.2017 та про відкладення розгляду справи від 21.09.2017 та 12.10.2017 направлялись на адресу відповідача, яка відома суду з позовної заяви та яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 56, а/с 315.

Ухвала про порушення провадження у справі від 04.09.2017, яка направлялася на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією з повідомленням, отримана уповноваженим представником відповідача ОСОБА_2 09.09.2017, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке знаходяться в матеріалах справи.

Ухвали суду про відкладення розгляду справи від 21.09.2017 та 12.10.2017 на адресу суду не повертались.

Про причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв від нього не надійшло.

Тому з урахуванням обставин справи, вважається належним виконанням господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу щодо вчинення судом певних процесуальних дій. Зазначене свідчить, що судом вжиті заходи повідомлення відповідача про порушення провадження у справі, призначення судового засідання, місце та час розгляду справи. Оскільки всі учасники судового процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду спору, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 26.10.2017 року за відсутності представника відповідача.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

В судовому засіданні 26.10.2017, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2015 року між Публічним акціонерним товариством ЗАПОРІЗЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ КОМБІНАТ (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД (Орендар) укладено договір оренди № ЗАлК-Д-2015-78 (надалі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, Орендодавець зобовязується передати, а Орендар зобовязується прийняти у тимчасове користування за оплату пральне обладнання (далі Обєкт оренди), що належить Орендодавцю на праві власності.

Перелік майна, що становить обєкт оренди, заставна вартість вказані в Додатку 1 до цього Договору (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору, прийом-передача обєкта оренди проводиться представниками сторін на підставі Акту прийому-передачі.

Обєкт оренди повинен бути переданий Орендодавцем та прийнятий Орендарем протягом 15 днів з моменту підписання Договору (п. 3.2 Договору).

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що Акт прийому-передачі підписується представниками сторін. З моменту його підписання обєкт оренди вважається переданим Орендарю.

Відповідно до п. 4.1 Договору оренди, сторони дійшли згоди, що термін оренди починається з моменту підписання Акта приймання-передачі та триває до 01.06.2016р. Термін оренди може бути змінений за згодою сторін.

У разі додаткового збільшення, дострокового повернення (повного або часткового) Обєкту оренди, термін оренди відраховується з моменту підписання Акту прийому-передачі. Внесення змін до Обєкту оренди оформляється шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору (п. 4.2.).

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що повернення Обєкту оренди Орендодавцю здійснюється представниками сторін із складанням Акта прийому-передачі.

Акт прийому-передачі підписується та затверджується уповноваженими представниками сторін. З моменту оформлення Акту прийому-передачі обєкт оренди вважається повернутим Орендодавцю (п. 8.3).

Відповідно до п. 10.1 Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.06.2016 року. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мале місце під час дії цього Договору.

На виконання умов договору, Орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове користування за оплату обєкт оренди відповідно до Акту прийому-передачі від 15.06.2015 року.

25.06.2015 року сторонами підписано додаткову угоду № 1 щодо внесення змін у п.п. 1.1., 1.2 та 5.1 договору оренди № ЗАлК-Д-2015-78 від 15.06.2015 року, якою у т.ч. збільшено перелік майна, що становить обєкт оренди.

Актом прийому-передачі від 25.06.2015 року, на виконання додаткової угоди № 1 від 25.06.2015 року, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду додаткове майно згідно переліку.

01.07.2015 року згідно Акту прийому-передачі, Орендар повернув орендоване майно Орендодавцю.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача на підставі договору оренди № ЗАлК-Д-2015-78 від 15.06.2015 року та додаткової угоди № 1 від 25.06.2015 року, орендної плати за орендоване майно за період з 15.06.2015 по 01.07.2015 у розмірі 39 333,34 грн.

Оцінивши надані докази, перевіривши розрахунок здійснений позивачем, суд дійшов висновку, про таке:

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно п. 5.1 Договору, розмір орендної плати за використання Орендарем Обєкта оренди складає за кожний календарний місяць оренди 10 000,00 грн., у тому числі ПДВ.

25.06.2015р. сторонами підписано додаткову угоду № 1 щодо змін п.п. 1.1., 1.2. Договору оренди, у т.ч. змінено п. 5.1., а саме: розмір орендної плати за використання Орендарем Обєкту оренди складає 180000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.2 договору, Орендар, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, здійснює оплату оренди згідно п. 5.1 шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Орендодавця.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.3 Договору, орендна плата сплачується Орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності з дня передачі йому Обєкта за Актом прийому-передачі і до дня його повернення Орендодавцю (включно) закінчення строку дії Договору не звільняє Орендаря від обовязку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі.

З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню орендна плата за фактичне користування обєктом оренди, а саме:

за період з 15.06.2015 по 25.06.2015 3333,34 грн. (10000,00 грн. / 30 кал. днів * 10 кал. днів);

та за період з 25.06.2015 по 01.07.2015 36000 грн. (180000,00грн. / 30 кал. днів * 6 кал. днів), що загалом складає 39333,34 грн.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем з орендної плати в сумі 39333,34 грн. підтверджений належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи. Відповідачем не спростовано наявність суми боргу.

Таким чином, вимога позивача про стягнення орендної плати за фактичне користування обєктом оренди в сумі 39333,34 грн. є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини або у певній визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 5510570/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що у разі порушення термінів перерахування Орендодавцю платежів за цим договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на період стягнення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Оскільки відповідач прострочив виконання зобовязання щодо своєчасної оплати орендної плати за фактичне користування орендованим майном (до 10 числа, п. 5.2 договору), позивачем нарахована пеня за період з 11.07.2015 по 11.01.2016 в розмірі 9853,80 грн.

Перевіривши розрахунок суми пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство, судом задовольняється вимога про стягнення пені в сумі заявленій позивачем 9853,80 грн.

Також керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем відповідачу нараховано 3% річних за період з 11.07.2015 по 26.10.2017 у розмірі 2709 грн. та інфляційні витрати за період з липня 2015 року по вересень 2017 у розмірі 10279,66 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що право вимоги про сплату 3% річних та інфляційних втрат є правовими наслідками прострочення боржником грошового зобовязання, способом захисту майнового права та інтересу позивача, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних витрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», судом встановлено, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 3 % річних за період з 11.07.2015 по 26.10.2017 в розмірі 2709 грн. та інфляційні витрати за період з липня 2015 року по вересень 2017 в розмірі 10279,66 грн.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань в частині сплати орендної плати за договором оренди № ЗАлК-Д-2015-78 від 15.06.2015 року, та вищезазначені приписи норм чинного законодавства України, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційні витрати підлягають задоволенню, а саме в розмірі 9853,80 грн. пені, 2709 грн. 3 % річних та 10279,66 грн. інфляційних витрат.

Відповідач правом на участь в судових засіданнях та розгляді справи не скористався, доказів відсутності заборгованості не надав, жодних зауважень чи заперечень щодо суми боргу суду також не надав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у розмірі 1600 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Буденергомонтаж ЛТД (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 56, а/с 315; ) на користь Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15; ) заборгованість з орендної плати у розмірі 39333 (тридцять девять тисяч триста тридцять три) грн. 34 коп., пеню у розмірі 9853 (девять тисяч вісімсот пятдесят три) грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 2709 (дві тисячі сімсот девять) грн. 00 коп., інфляційні витрати у розмірі 10279 (десять тисяч двісті сімдесят девять) грн. 66 коп. та судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. Видати наказ.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 30.10.2017 р.

Суддя О.А. Топчій