ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви

"08" листопада 2017 р. Справа № 5004/80/11

Суддя господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши заяву підприємця ОСОБА_1

про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу № 5004/80/11-1

по справі № 5004/80/11

за позовом Приватної фірми "Скорпіон - сервіс"

до підприємця ОСОБА_1

про стягнення 28 140, 00 грн.

встановив:

Рішенням господарського суду Волинської області від 29.02.2012 року у справі 5004/80/11 позов Приватної фірми "Скорпіон - сервіс" до підприємця ОСОБА_1 про стягнення 28140,00 грн. задоволено повністю.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду у справі 5004/80/11 від 10.04.2012 року апеляційну скаргу ПП ОСОБА_1 на рішення господарського суду Волинської області від 29.02.2012 року задоволено. Рішення господарського суду Волинської області скасовано. Прийнято нове рішення, згідно якого в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.07.2012 року касаційну скаргу ПП «Скорпіон-Сервіс» на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2012 року задоволено, дану постанову скасовано, а рішення господарського суду Волинської області від 29.02.2012 року залишено без змін.

На виконання даних судових актів 19.07.2012 року було видано наказ № 5004/80/11-1.

06.11.2017 року від відповідача надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить визнати наказ № 5004/80/11-1 таким, що не підлягає виконанню.

Проте подана заява не може бути прийнята судом, оскільки не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню визначено ст. 117 ГПК України, відповідно до якої, у разі якщо наказ було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Водночас, в поданій заяві не вказано підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з посиланням на відповідні норми чинного законодавства.

Верховний Суд України у п.п.1, 3 постанови Пленуму №14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснив, що звернення розглядаються за правилами, встановленими Законом N 606-XIV, розд. V ЦПК, статтями 89, 118 - 122 ГПК, якщо цими й іншими актами законодавства передбачено вирішення судом порушуваних у зверненнях питань.

Скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК і ГПК, та містити відомості, перелічені в пунктах 3-5 ч. 3 ст. 85 Закону N 606-XIV.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

Згідно ч.1 ст.56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до вищезазначеної норми, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Згідно п.п. 2,4 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів та обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

Згідно п.п.59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом відправлення стороні заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

До вказаної заяви не додано опис вкладень в поштовий конверт та фіскальний чек, які б свідчили про направлення останньої сторонам по справі.

Суд зазначає, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача(заявника) належним чином інформувати сторони про подання заяв до суду шляхом направлення їм копії такої заяви з додатками.

Згідно п.3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р., недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст.63 ГПК.

Згідно п.п.2, 3, 6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес; у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Викладені обставини виступають підставами для повернення даної заяви без розгляду, що в свою чергу, не позбавляє позивача права на повторне звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених недоліків.

На підставі викладеного, господарський суд, керуючись п.п.2, 3,6 ч.1 ст.63, 86, 117 ГПК України, -

ухвалив:

Заяву 01.11.2017 року Підприємця ОСОБА_1 про визнання наказу № 5004/80/11-1 від 19.07.2012 року таким, що не підлягає виконанню, на 5-ти арк. - повернути заявнику без розгляду.

Суддя С. В. Костюк