РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017Справа №910/12029/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

до Аграрного фонду

про стягнення 11 036 802,49 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Деруга Н.О., довіреність № 09-02/17 від 28.12.16

Каленська М.А., довіреність № 08-02/17 від 28.12.16

Від відповідача Делявська Г.М., довіреність №586 від 30.01.2017

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Аграрного фонду про стягнення 11 036 802,49 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 порушено провадження у справі № 910/12029/17 та призначено до розгляду на 04.09.2017.

30.08.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано письмові пояснення.

04.09.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

04.09.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

В судове засідання 04.09.2017 представник відповідача з'явився, надав свої усні пояснення щодо суті спору.

Представник позивача у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника позивача.

Ухвалою суду від 04.09.2017 розгляд справи відкладено на 09.10.2017.

04.09.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

09.10.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про перенесення розгляду справи.

В судове засідання 09.10.2017 представник позивача з'явився, надав свої усні пояснення щодо суті спору.

Ухвалою суду від 09.10.2017 відкладено розгляд справи на 20.10.2017.

19.10.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення у справі.

В судове засідання 20.10.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 20.10.2017 представник відповідача зявився, надав суду усні пояснення у справі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 20.10.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою старшого слідчого Черкаського РВ УМВС Мовчан Я.В. від 14.08.2015 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, цукор- пісок в кількості 29 880,00 тонн що знаходиться в складських приміщеннях за адресою Черкаський район с. Червона Слобода вул. Берегова-Промислова,20 та частково завантажений до семи автомобілів - визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000766 та передано на відповідальне зберігання Аграрному фонду.

Листом від 14.08.2015 №40-09/829 Аграрний фонд звернутись до Державного підприємства ПАТ «Аграрний фонд» з пропозицією прийняти на відповідальне зберігання цукор-пісок, який завантажено до семи автомобілів та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000766 від 03.07.2015.

Листом від 14.08.2015 №02/1984 ПАТ «Аграрний фонд» погодився прийняти на зберігання вищевказаний цукор-пісок у разі погодження таких дій відповідними уповноваженими на те правоохоронними органами.

Постановою старшого слідчого Генеральної прокуратури України від 17.03.2015 про визнання речовими доказами та передачу їх на відповідальне зберігання, цукор-пісок, який належить Аграрному фонду та виявлений на складах ТОВ «ВКФ «АМОС» за адресою: м. Бровари, вул. Підприємницька, 22, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання ПАТ «Аграрний фонд», якому належить забезпечити його переміщення до складів, які орендуються ПАТ «Аграрний фонд» за адресою: вул. Привокзальна, 21, м. Бориспіль.

Позивач зазначив, що йому було передано на відповідальне зберігання цукор- пісок, виявлений на складах ТОВ «ВКФ «Амос» за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Підприємницька, 22, який належить ДСБУ Аграрний фонд, а також зобов'язано ПАТ «Аграрний фонд» перемістити вказаний цукор- з пісок до складів, які орендуються ПАТ «Аграрний фонд» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 21.

З метою належного збереження цукру, ПАТ «Аграрний фонд» було укладено відповідні договори з наступними суб'єктами господарювання, які було спрямовано на зберігання, переміщення, відвантаження та охорону цукру- піску, а саме:

- ТОВ «Енергоімпекс» - договір про надання послуг від 09.02.2016 № 1(АФ)/16;

- ТОВ «Енергоімпекс» - договір оренди нежитлового приміщення від 09.02.2016 № 1(АФ)-02/16;

- ТОВ «Сіті Транс ЛТД» - договір про надання послуг завантаження та розвантаження від 01.03.2016 № 01.03.2016/ПЗР;

- ТОВ «Вест Стор» - договір про надання послуг завантаження та розвантаження від 11.04.2016 № 02-07/16;

- ТОВ «Перша логістична компанія» - договір про надання послуг від 31.07.2017 №41-04/2014;

- Управління поліції охорони в Київській області - договір про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку від 17.03.2016 № 18- 01/16/1140/16;

- ПП «Донбас-безпека» - договір про надання послуг з охорони громадського порядку на об'єкті від 25.03.2016 № 160301;

- ТОВ «Олімпіас Груп» - договір про надання послуг з охорони громадського порядку на об'єкті від 04.04.2016 № 24-01/16;

- ТОВ «Тарантул» - договір про надання послуг з охорони на об'єкті від 01.07.2016 № 01/07/2016.

Позивач зазначив, що за вище зазначеними Договорами ним було понесено витрати за період березень-грудень 2016 в розмірі 10835761,19 грн.

З метою належного зберігання цукру переданого на відповідальне зберігання ПАТ «Аграрний фонд» відповідно до Постанови старшого слідчого СВ Черкаського УМВС України в Черкаській області, майором міліції Мовчан Я.В. про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 14.08.2015 у кримінальному провадженні № 0000766, позивачем було укладено відповідні договори з суб'єктом господарювання, які було спрямовано на забезпечення схоронності цукру-піску, а саме:

- ПП «Ринкові технології» - договір оренди складських приміщень від 21.08.2015 №57-Б;

- ПП «Ринкові технології» - договір оренди складських приміщень від 21.08.2015 №58-Б.

Позивач зазначив, що вищевказаним договорами ПАТ «Аграрний фонд» за період вересень 2015 року - грудень 2016 року було понесено витрати на загальну суму 201 041,30 грн.

Позивач зазначив, що з метою з метою досудового врегулювання спору, ПАТ «Аграрний фонд» звернулося до ДСБУ Аграрний фонд» з вимогою від 06.04.2017 № 02-08/3/662.

Листом від 19.05.2017 № 02-08/4/876 ДСБУ Аграрний фонд було надано первинні бухгалтерські документи, які підтверджують понесені ПАТ «Аграрний фонд» витрати у сумі 11 036 802,49 грн.

Листом від 12.06.2017 № 40-07/395 ДСБУ Аграрний фонд повідомило, що не має можливості з об'єктивних причин (відсутність фінансування) здійснити відшкодування ПАТ «Аграрний фонд» понесених витрат у зв'язку з тим, що Паспортом бюджетної програми та кошторисом по програмі 2801250 не передбачено видатків на оплату таких послуг.

Також ПАТ «Аграрний фонд» листом від 15.03.2017 № 11.2-08/3/480 зверталося до Генеральної прокуратури України з проханням відшкодувати ПАТ «Аграрний фонд» понесені ним витрати.

Генеральна прокуратура України листом від 28.04.2017 № 17/1/4-28229-16 запропонувала ПАТ «Аграрний фонд» за відшкодуванням понесених витрат звернутися до Аграрного фонду.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі з огляду на таке.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами цукор- пісок, який визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання позивачеві належить відповідачеві.

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається із матеріалів справи Державною аудиторською службою України було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Аграрний фонд» за період з 01.11.2015 по 31.12.2016, за результатами якої встановлено, що на порушення пункту 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасового вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104, правоохоронними органами зобов'язано ПАТ «Аграрний фонд» зберігати речові докази у кримінальних провадженнях, а саме цукор-пісок у кількості 49,2 тис. т. та загальною балансовою вартістю понад 346 млн. грн., власником якого є держава в особі ДСБУ «Аграрний фонд», внаслідок чого Товариством у ревізійному періоді проведено покриття витрат іншої юридичної особи (ДСБУ «Аграрний фонд» на зберігання речових доказів на загальну сумі понад 11 млн. гривень.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що Аграрний фонд використовує бюджетні кошти виключно для здійснення витрат, пов'язаних з комплексом заходів із зберігання, перевезення, переробки тк експортом об'єктів цінового регулювання. Сума бюджетних коштів, а саме, видатки бюджету, спрямовані на здійснення бюджетної програми КПКВК 2801250 «Витрати Аграрного фонду пов'язані з комплексом заходів із зберігання, перевезення, переробки та експортом об'єктів державного цінового регулювання державного інтервенційного фонду», розрахована виходячи з максимальних норм відшкодування витрат пов'язаних з комплексом заходів із зберігання, перевезення та переробки об'єктів державного цінового регулювання та обсягів зберігання об'єктів державного цінового регулювання на відповідний рік. В зв'язку із чим у відповідача відсутні кошти, для погашення заборгованості перед позивачем.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку про задовленні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із Аграрного фонду (01001, м. Київ, вул. Грінченка, 1, код ЄДПОУ 33642855) на користь Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» (01001, м. Київ, вул.. Б. Грінченка, 1, ) заборгованість у розмірі 11 036802 (одинадцять мільйонів тридцять шість тисяч вісімсот дві гривні) 49 коп., судовий збір в розмірі 165 552 (сто шістдесят п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дві) грн. 04 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.11.2017

Суддя Мельник В.І.