ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.10.2017 Справа № 904/8362/17

За позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 90 336,96 грн. плати за користування вагонами та 3650,76 грн. збору за зберігання вантажів

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. НМТ 071656 від 26.10.17 р., юрисконсульт 1 категорії комерційного відділу структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень";

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 14-412юр. від 11.10.17 р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 90336,96 грн., що складають вартість плати за користування вагонами та 3650,76 грн. збору за зберігання вантажу.

Відповідач проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що накази № 591, № 599, № 607 про затримку поїзда № 3552 у складі 56 порожніх вагонів були видані неправомірно, бо у Перевізника була практична можливість для забезпечення доставки вантажу, що перевозився у відповідних вагонах на колії ст. Кривий ріг Головний, у звязку з чим відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки були підписані відповідачем із запереченнями.

Тобто, відповідач вважає, що позивач не довів належними доказами той факт, що у період затримки спірних вагонів усі приймально-здавальні колії станції призначення були зайняті з вини відповідача, а отже, не доведено вини вантажовласника у неможливості прийняти вагони, у зв'язку з чим останній вважає, що у позивача були відсутні підстави для нарахування збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами.

Позивачем надані письмові пояснення, в яких останній вважає викладені у відзиві заперечення необґрунтованими посилаючись на те, що накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення були надані через наявність на коліях станції призначення Кривий Ріг Головний неприйнятих ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" вагонів, що надійшли на його адресу, та які заважали залізниці виконувати технологічні операції з вантажами.

Крім цього, залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення в тимчасові проміжки часу, коли деякі колії станції ставали вільними, з огляду на знаходження на коліях станції Кривий Ріг-Головний вагонів, що не своєчасно забирались комбінатом на свою під'їзну колію, що зафіксовано в актах загальної форми ГУ-23, тобто, повністю доводять вину ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" в затримках, а також підтверджено документами залученими до матеріалів справи.

Згідно Технологічного процесу роботи станції, поїзний диспетчер дирекції планує роботу на коліях станції, з урахуванням можливості здійснювати обгін локомотива, проведення маневрових робіт, прийняття для відправлення навантажених і порожніх власних вагонів, які ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" пред'являє залізниці до перевезення, прийняття для відправлення навантажених і порожніх власних вагонів, які пред'являє залізниці до перевезення його контрагенти - ПП "Сігма", ПП "Восход", Криворізька виправна колонія (КВК-80), КООП "Дорожник", ТОВ "Будіндустрія", ТОВ "Гірничотранспортна компанія" та з урахуванням поїзної обстановки на дільниці, можливість відправлення вагонів, які були затримані.

Таким чином, накази на початок і кінець затримок надавались враховуючи наявність (відсутність) затримок в просуванні вагонів, які слідують на адресу підприємства, з метою уникнення заторів на шляху прямування через скупченість вагонів на станції призначення з вини цього підприємства.

В судових засіданнях оголошувались перерви: з 02.10.17р по 23.10.17р. та з 23.10.17р. по 31.10.17р.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2008 р. між публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (з врахуванням додаткової угоди № 35/32 від 20.06.2016р. та протоколу розбіжностей до неї) - Залізниця та публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (з врахуванням додаткової угоди № 14 від 05.05.2011р.) - Вантажовласник укладено договір № ПР/ДН -2-07/138/1808/НЮп про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Предметом вказаного вище договору є надання Залізницею (позивач у даній справі) Вантажовласнику (відповідачу) послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1. договору).

Відповідно до умов договору (п.2.1) Вантажовласник зобов'язується пред'являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень у електронному вигляді, при цьому, оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно Правил перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу

Залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору (п. 2.2 договору).

Для проведення розрахунків і обліку сплачених грошових коштів залізниця відкриває для вантажовласника особовий рахунок з присвоєнням коду платника № 7848688 і коду вантажовідправника (вантажоодержувача) № 3437 (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.2 договору, сторонами визначено, що у міру виконання перевезень та надання послуг залізниця списує відповідні суми грошових коштів (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи), крім спірних, з особового рахунку вантажовласника на підставі оформлених установленим порядком перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) і т.ін.

Договір укладено строком на 1 рік і вступає в дію з моменту підписання його обома сторонами. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір продовжує діяти до надходження такої пропозиції зі здійсненням всіх розрахунків за виконані залізничні перевезення та надані додаткові послуги (п. 8.4 договору)

Пунктом 6 Статуту передбачено, що накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони -одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Як вбачається із матеріалів справи, у березні 2017 р. за залізничними накладними № 42276279, 45169745, 42299982, 123661, 42276261, 42297598, 42299966, 123695, 42276253, 42297648, 42299958, 123679, 42276287, 42297655, 123687, 42290130, 42297630, 42303966, 42297549, 42290148, 42297465, 42303974, 42297556, 42290031, 42297606, 42303982, 42297523, 42290098, 42297663, 42303990, 42297515, 42290106, 42297564, 42297499, 42290072, 42298745, 42304014, 42297622, 42290080, 42298737, 42304022, 42300525, 42290049, 42301838, 42293076, 42300517, 42290064, 42301853, 42293068, 42300509, 42290122, 42300004, 123133, 42300483, 42303958, 42304006, власні порожні вагони були прийняті залізницею до перевезення на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці.

15.03.2017 р. поїзд № 3552 у складі 56 порожніх вагонів, голова 61738100 хвіст 53187043, прибув на станцію Милорадівка Придніпровської залізниці у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ "ОСОБА_3 Кривий ріг" по причині скупчення вагонів на станції Кривий ріг Головний Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "ОСОБА_3 Кривий Ріг" і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Згідно п.9 Правил користування вагонами та контейнерами, про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

На підставі наказів № 591 від 15.03.17р., № 599 від 15.03.17р., № 607 від 22.03.17р. про затримку зазначених вагонів на підходах до станції призначення, оформлених станцією затримки Милорадівка Придніпровської залізниці, у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ ОСОБА_3 Кривий ріг по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, був затриманий поїзд № 3552 у складі 56 порожніх вагонів, голова 61738100 хвіст 53187043.

За вказаним фактом станцією затримки вагонів були складені акти про затримку вагонів форми ГУ-23а та форми ГУ-23 № 9, № 10 від 15.03.17р., № 11 від 22.03.17р.

Акти загальної форми містять періоди затримки, а саме:

- акт № 9 від 15.03.17р. 11 год. 29 хв. до 15.03.17р. 12 год. 50 хв. (а.с.28);

- акт № 10 від 15.03.17р. 18 год. 15 хв. до 18.03.17р. 17 год. 17 хв. (а.с.32);

- акт № 11 від 22.03.17р. 11 год.13 хв. до 25.03.17р. 11 год. 10 хв. (а.с.36).

Станцією затримки Милорадівка було передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

15.03.17р. в 11 год. 45 хв., 15.03.17р. о 18 год. 56 хв., а також 22.03.17р. в 11 год. 31 хв. передавши зміст повідомлення по телефону 93-418, станція призначення Кривий Ріг-Головний проінформувала відповідача про затримку вагонів поїзду № 3552 індекс 4671-471-4670 з його вини.

Вказані повідомлення по телефону прийняв вантажний диспетчер ПАТ "ОСОБА_3 Кривий Ріг" ОСОБА_4, а саме: 15.03.17р. о 12 год. 10 хв., 15.03.17р. о 19 год. 50 хв. та 22.03.17р. о 11 год. 40 хв. відповідно.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається. що кожного разу на станції затримки Милорадівка складались акти про затримку вагонів та у встановленому порядку передавались повідомлення про затримку на станцію призначення, яка у свою чергу передавала ці повідомлення відповідачу а також складались акти загальної форми, у яких фіксувались час початку та закінчення затримки вагонів.

Відповідно до вказаних вище актів, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача склав 145 год. 20 хв.

Враховуючи обставини затримки вагонів на станції Милорадівка Придніпровської залізниці позивачем нараховано плату за користування вагонами, яку включено до відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 27039312 та № 27039313, а також збір за зберігання вантажу, який включено до накопичувальної картки № 27039034 від 27.03.17р.

Відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки були підписані представником відповідача із застереженням про відмову оплатити нараховані суми у повному обсязі.

Так, за відомістю форми ГУ-46 № 27039312 була нарахована плата за користування 48 вагонами протягом 145 год.20 хв. в сумі 99 787,20 грн. (без ПДВ), з яких відповідач визнав тільки 34 377,60 грн. (без ПДВ), а від сплати 60 409,60 грн. (без ПДВ) відмовився.

За відомістю форми ГУ-46 № 27039313 була нарахована плата за користування 8 вагонами протягом 145 год. 20 хв. в сумі 16 631,20 грн. (без ПДВ), з яких відповідач визнав тільки 5729,60 грн. (без ПДВ), а від сплати 10 901,60 грн. (без ПДВ) відмовився.

За накопичувальною карткою № 27039034 від 27.03.2017 року був нарахований збір за зберігання вантажу в сумі 4563,50 грн. (без ПДВ), з яких відповідач визнав 1521,20 грн., а від сплати 3042,30 грн. (без ПДВ) відмовився.

Причиною відмови від сплати частини нарахованих сум відповідач зазначив те, що під час простою спірних вагонів на станції Милорадівка останні вагони, що простоювали на станції призначення з вини комбінату, були забрані ним 18.03.2017р. о 17 год. 05 хв., тому подальша затримка сталась не з його вини.

У зв'язку з наявністю у відомостях плати за користування вагонами та накопичувальній картці зауважень відповідача, спірні суми не були стягнуті з особового рахунку відповідача.

Разом з тим, позивач перевірив факт відсутності на станції призначення Кривий Ріг-Головний у період дії наказів про затримки вагонів, які простоювали без вини комбінату, і за цей час плату за користування вагонами і збір за зберігання вантажу у спірних вагонах не нараховує.

Після здійсненого перерахунку плата за користування вагонами нарахована:

За наказом № 591 від 15.03.17р. за період з 15.03.17р. 11 год. 29 хв. до 15.03.17р. 13 год. 00 хв., тобто протягом 1 год. 31 хв.

За наказом № 599 від 15.03.17р. за період з 15.03.17р. 18 год. 15 хв. до 18.03.17р. 17 год. 05 хв. протягом 70 год. 50 хв.

За наказом № 607 від 22.03.17р. за період з 22.03.17р. 11 год. 13 хв. до 25.03.17р. 11 год. 10 хв. протягом 71 год. 57 хв., а всього за 144 год. 18 хв., що згідно наданого розрахунку складає загальну суму 90 336,96 грн.

Збір за зберігання вантажу розраховано за 7 діб, перша з яких безоплатна, що складає загальну суму 3650,76 грн.

Несплата відповідачем зазначених вище сум і стала причиною виникнення спору у даній справі.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити у договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобовязується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату (ст. 22 Статуту).

Згідно з статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.98 №457, залізниця зобовязана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу у день прибуття вантажу або до 12-ої год наступного дня.

Відповідно до статті 46 Статуту, одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої год дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої год дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50% зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтранспорту України від 21.11.00 року № 644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113 (далі Правила користування).

За приписами пункту 3 Правил користування, облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на підїзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із запереченням.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Згідно з пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пунктом 10 Правил користування вагонами та контейнерами визначено, що облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.

Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п.12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Розмір плати за зберігання вантажу визначається за тарифами, встановленими у п. 2.1 розділу Ш Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 р. № 317 (далі - Збірник тарифів).

Так, після закінчення терміну безоплатного зберігання при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі у контейнерах) нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн за одну тонну вантажу.

Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), а також за зберігання тварин (з голови) справляється в розмірі 5,9 грн за добу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334 передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми (п. 1 Правил складання актів).

Акти загальної форми форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами (п. 3 Правил складання актів).

Як вже зазначалось вище, у відповідності до зазначених вище вимог, станцією затримки Милорадівка Придніпровської залізниці були оформлені відповідні акти форми ГУ-23а та ГУ-23.

Факт наявності на станції призначення у періоди дії наказів вагонів, що простоювали на коліях станції призначення з вини відповідача підтверджується складеними станцією Кривий Ріг - Головний актами загальної форми, копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 44-61).

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми.

Таким чином, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що акти загальної форми ГУ-23 є документами для матеріальної відповідальності, які містять інформацію про час початку та кінець затримки; вказані акти складені без порушень, а отже, плата за користування спірними вагонами на загальну суму 90336,96 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 3650,76 грн., позивачем нараховані правомірно.

Заперечення відповідача не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Як встановлено при розгляді даної справи, накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення були видані через наявність на коліях станції призначення Кривий Ріг Головний неприйнятих ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" вагонів, що надійшли на його адресу та які заважали залізниці виконувати технологічні операції з вантажами.

Тому вина за затримку вагонів, які своєчасно не забиралися вантажовласником на свою під'їзду колію, що призвело до скупчення вагонів на станції призначення, покладається на вантажоодержувача.

Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Так, згідно з частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували викладені у відзиві обставини та спростовували б подані позивачем докази.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за користування вагонами в сумі 90 336,96 грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 3650,76 грн. слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтею 526 Цивільного кодексу України, 71, 76, 119 Статуту залізниць України, статтями 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе,1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська,5а, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького,108, ) 90 336 (дев'яносто тисяч триста тридцять шість гривень) 96 коп. плати за користування вагонами, 3650 (три тисячі шістсот п'ятдесят гривень) 76 коп. збору за зберігання вантажу, 1600 (одна тисяча шістсот гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_5