ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Справа № 915/898/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ВІАКОН УКРАЇНА (03191, м. Київ, вул. Вільямса, буд. 4; ідентифікаційний код 34422841)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦБУДКОНТАКТ (54000, м. Миколаїв, вул. Шевченко, 65; ідентифікаційний код 34830210)

про: стягнення 3686331,43 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність б/н від 01.08.2016,

від відповідача: не зявився.

Суть спору:

05 вересня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю ВІАКОН УКРАЇНА звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою за вих. № 255 від 31.08.2017, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦБУДКОНТАКТ: основний борг в розмірі 2941558,89 грн., пеню в розмірі 473744,02 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 162356,43 грн., 3% річних в розмірі 108672,09 грн., що разом складає 3686331,43 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов договору поставки № 2105 від 21.05.2013; додаткових угод № 1 та № 2 від 21.05.2013; рахунків № 15 та № 16 від 21.05.2013 (на загальну суму 11863664,69 грн.); видаткових накладних № 30 від 01.07.2013, № 32 від 08.07.2013, № 33 від 08.07.2013, № 54 від 06.09.2013, № 55 від 10.09.2013, № 60 від 24.09.2013 (на загальну суму 9441558,89 грн.); банківських виписок про проведені оплати (на загальну суму 6500000,00 грн.); претензії № 2/2107 від 03.07.2017; норм статей 692, 625 Цивільного кодексу України, та мотивовані тим, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою погасити заборгованість. Зокрема, 03.07.2017 позивач направив претензію про погашення заборгованості, яка повернулась адресату без вручення з відміткою причини повернення за закінченням терміну зберігання. На даний час позивач не отримав кошти за поставлений товар.

Відповідач правом, передбаченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, вимоги суду щодо надання відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не виконав, у судове засідання 31.10.2017 не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином.

Так, копії ухвал Господарського суду Миколаївської області від 07.09.2017 та від 10.10.2017 у справі № 915/898/17, направлені на адресу місцезнаходження відповідача, повернуті до суду відділенням поштового звязку з відміткою причини повернення за незапитом та за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до абз. абз. 1, 3 пп. 3.9.1 пп. 3.9 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (із змінами), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом перевірено відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо адреси місцезнаходження відповідача та встановлено, що процесуальні документи надіслано зазначеній юридичній особі в порядку, визначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (із змінами).

Згідно з абз. 3 пп. 3.9.2 пп. 3.9 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (із змінами), неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом здійснено усі заходи щодо повідомлення належним чином відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду судом даної справи.

Водночас, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

31.10.2017 за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2013 року між сторонами був укладений договір поставки № 2105, згідно з предметом якого Товариство з обмеженою відповідальністю ВІАКОН УКРАЇНА, як постачальник, зобовязався за цим договором поставити товар, а Товариство з обмеженою відповідальністю СПЕЦБУДКОНТАКТ, як покупець, зобовязався прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених цим договором. Загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, визначається загальною сумою кількостей товару наведених в додаткових угодах до цього договору (п. 1.1).

За умовами договору:

2.1. Найменування товару, кількість, його вартість, порядок оплати вартості товару, місце передачі та термін відвантаження товару по кожній окремій партії вказані у додаткових угодах, які підписуються постачальником та покупцем і є невідємною частиною цього договору. У разі поставки товару на умовах попередньої оплати ціна обумовленого та передплаченого товару коригуванню та зміні не підлягає.

4.3. Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару, що підтверджується видатковою накладною.

9.2. Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

21 травня 2013 року сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору № 2105 від 21.05.2013 на суму 2290978,80 грн.

У наведеній специфікації, зокрема, визначені: найменування товару; одиниця виміру; кількість товару, одиниць; ціна за одиницю, грн.; ціна товару, грн., а саме:

1. Конструкція МР 150 С11; шт.; 1,00; 7792089,00; 1792089,00;

2. Carbofol HDPE; м2; 410,00; 60,00; 24600,00;

3. Secugrid 40x40 Q1; м2; 4020,00; 23,00; 92460,00.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1 оплата вартості товару здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на підставі наданого покупцеві рахунка-фактури або підписаного сторонами цього договору. Оплата вартості товару здійснюється у наступному порядку:

- попередня оплата 40% від вартості товару, що становить 916391,52 грн., здійснюється протягом пяти календарних днів з моменту підписання цієї додаткової угоди (п. 3.1);

- решта у розмірі 60% від вартості товару, що становить 1374587,28 грн., сплачується частинами, відповідно до кількості та ціни фактично поставленого товару за кожною окремою партією поставки, що зазначається у видаткових накладних, протягом пяти календарних днів з моменту поставки товару та підписання відповідної видаткової накладної. Сума оплати за кожну партію товару складається з вартості фактично поставленого товару за вирахуванням 40% здійсненої попередньої оплати відповідно до п. 3.1 цієї додаткової угоди (п. 3.2).

Відповідно до п. 4 додаткової угоди № 1 строк відвантаження першої партії товару становить не більше 30 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати.

Додаткова угода скріплена підписами та печатками обох сторін.

21 травня 2013 року сторонами було підписано додаткову угоду № 2 до договору № 2105 від 21.05.2013 на суму 9363006,89 грн.

У наведеній специфікації, зокрема, визначені: найменування товару; одиниця виміру; кількість товару, одиниць; ціна за одиницю, грн.; ціна товару, грн., а саме:

1. Конструкція SC-70S; шт.; 1,00; 7775505,74; 7775505,74;

2. Carbofol HDPE; м2; 450,00; 60,00; 27000,00.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 2 оплата вартості товару здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на підставі наданого покупцеві рахунка-фактури або підписаного сторонами цього договору. Оплата вартості товару здійснюється у наступному порядку:

- попередня оплата 40% від вартості товару, що становить 3745202,75 грн., здійснюється протягом пяти календарних днів з моменту підписання цієї додаткової угоди (п. 3.1);

- решта у розмірі 60% від вартості товару, що становить 5617804,14 грн., сплачується частинами, відповідно до кількості та ціни фактично поставленого товару за кожною окремою партією поставки, що зазначається у видаткових накладних, протягом пяти календарних днів з моменту поставки товару та підписання відповідної видаткової накладної. Сума оплати за кожну партію товару складається з вартості фактично поставленого товару за вирахуванням 40% здійсненої попередньої оплати відповідно до п. 3.1 цієї додаткової угоди (п. 3.2).

Відповідно до п. 4 додаткової угоди № 2 строк відвантаження першої партії товару становить не більше 30 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати.

Додаткова угода скріплена підписами та печатками обох сторін.

Загальна вартість товару за додатковими угодами № 1 та № 2 становить 11653985,69 грн.

Предметом даного позову виступають майнові вимоги позивача щодо стягнення з відповідача сум основного боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних внаслідок порушення останнім договірних зобов'язань по своєчасній оплаті поставленого товару.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вищенаведеного договору:

1) Позивач 21.05.2013 виставив відповідачу рахунки на оплату: № 15 на суму 2429668,80 грн. (в який включено, зокрема, товар, визначений додатковою угодою № 1 від 21.05.2013, а саме: 1. Збірна гофрована оцинкована металева конструкція МР 150, типу С11 в комплекті з болтами і гайками в кількості 1 шт., за ціною (без ПДВ) 1792089,00, на суму (без ПДВ) 1792089,00; 4. Карбофол (Carbofol) HDPE 406 OIT 1,5мм в кількості 410 кв.м, за ціною (без ПДВ) 60,00, на суму (без ПДВ) 24600,00; 5. Георешітка Секугрид 40/40 Q 1 в кількості 4020 кв.м, за ціною (без ПДВ) 23,00, на суму (без ПДВ) 92460,00; товар за порядковими номерами 2 (Геотекстиль 250 г/м.кв. в кількості 4080 кв.м, за ціною (без ПДВ) 19,50, на суму (без ПДВ) 79560,00) та 3 (Геотекстиль 500 г/м.кв. в кількості 1555 кв.м, за ціною (без ПДВ) 23,00, на суму (без ПДВ) 35765,00) умовами договору № 2105 від 21.05.2013 або додаткових угод № 1 і № 2 від 21.05.2013 не передбачений), № 16 на суму 9434295,89 грн. (в який включено, зокрема, товар, визначений додатковою угодою № 2 від 21.05.2013, а саме: 1. Збірна гофрована оцинкована металева конструкція типу SC-70 S в комплекті з болтами та гайками в кількості 1 шт., за ціною (без ПДВ) 7775505,74, на суму (без ПДВ) 7775505,74; 4. Карбофол (Carbofol) HDPE 406 OIT 1,5мм в кількості 450 кв.м, за ціною (без ПДВ) 60,00, на суму (без ПДВ) 27000,00; товар за порядковими номерами 2 (Геотекстиль 250 г/м.кв. в кількості 1985 кв.м, за ціною (без ПДВ) 19,50, на суму (без ПДВ) 38707,50) та 3 (Геотекстиль 500 г/м.кв. в кількості 900 кв.м, за ціною (без ПДВ) 23,00, на суму (без ПДВ) 20700,00) умовами договору № 2105 від 21.05.2013 або додаткових угод № 1 і № 2 від 21.05.2013 не передбачений).

Загальна сума рахунків становила: 11863664,69 грн.

2) На підставі виставлених рахунків позивач здійснив поставку відповідачу частини з вказаного у рахунках № 15 і № 16 від 21.05.2013 товару на загальну суму 9441558,89 грн., про що свідчать наступні видаткові накладні:

- № 30 від 01.07.2013 на суму 1492897,10 грн., № 32 від 08.07.2013 на суму 1492897,10 грн., № 54 від 06.09.2013 на суму 2985794,21 грн., № 55 від 10.09.2013 на суму 1492897,10 грн., № 60 від 24.09.2013 на суму 1866121,38 грн. (товар, визначений додатковою угодою № 2 від 21.05.2013 та рахунком № 16 від 21.05.2013, а саме: Збірна гофрована оцинкована металева конструкція типу SC-70 S в комплекті з болтами та гайками в загальній кількості 1 шт., за ціною (без ПДВ) 7775505,74, на загальну суму (без ПДВ) 7775505,75, всього із ПДВ 9330606,89);

- № 33 від 08.07.2013 на суму 110952,00 грн. (товар, визначений додатковою угодою № 1 від 21.05.2013 та рахунком № 15 від 21.05.2013, а саме: Георешітка Секугрид 40/40 Q 1 в кількості 4020 кв.м, за ціною (без ПДВ) 23,00, на суму (без ПДВ) 92460,00, всього із ПДВ 110952,00).

Також факт поставки товару відповідачу в зазначений період позивач доводить шляхом надання суду довіреностей (типова форма № М-2), податкових накладних, товарно-транспортних накладних.

Отже, поставлений товар відповідачем прийнятий без зауважень та заперечень.

Загальна сума видаткових накладних становила: 9441558,89 грн., що відповідає вартості поставленого позивачем відповідачу товару (а саме частини товару, визначеного умовами додаткових угод № 1 і № 2 від 21.05.2013 та рахунками № 15 і № 16 від 21.05.2013).

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 691 та ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як із наданих позивачем обґрунтованого розрахунку основного боргу (вх. № 14066/17 від 09.10.2017), так і з банківських виписок, які містяться в матеріалах справи, вбачається таке:

- 28.08.2013 позивачем отримано від відповідача оплату за товар згідно договору № 2105 від 21.05.2013 декількома платежами на загальну суму 2500000,00 грн.;

- 09.01.2014 позивачем отримано від відповідача оплату за товар згідно договору № 2105 від 21.05.2013 одним платежем на суму 1500000,00 грн.;

- 08.06.2017 позивачем отримано від відповідача оплату за товар згідно договору № 2105 від 21.05.2013 одним платежем на суму 2500000,00 грн.

Таким чином, відповідач оплатив отриманий товар лише частково, перерахувавши позивачу грошові кошти в сумі 6500000,00 грн.

Отже, як вказує позивач, станом на даний час сума основного боргу за договором № 2105 від 21.05.2013 складає 2941558,89 грн. (= 9441558,89 6500000,00).

Доказів повернення позивачу заборгованості за договором, станом на час прийняття рішення судом, відповідачем не надано.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до змісту статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов'язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у звязку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Стаття 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, повязані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобовязання.

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно зі статтями 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розрахунок заявлених позивачем до стягнення сум відповідачем не спростовано.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства, в звязку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Перевіривши розрахунки позивача в частині нарахування пені в розмірі 473744,02 грн., інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 162356,43 грн., 3% річних в розмірі 108672,09 грн., суд встановив, що нарахування позивача повністю узгоджуються зі здійсненими судом розрахунками.

Беручи до уваги наведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, суд вирішив позов задовольнити в повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦБУДКОНТАКТ (54000, м. Миколаїв, вул. Шевченко, 65; ідентифікаційний код 34830210) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВІАКОН УКРАЇНА (03191, м. Київ, вул. Вільямса, буд. 4; ідентифікаційний код 34422841) заборгованість за договором поставки № 2105 від 21.05.2013 в розмірі 3686331,43 грн., з яких: основний борг 2941558,89 грн., пеня 473744,02 грн., інфляційні втрати 162356,43 грн., 3% річних 108672,09 грн.; та судовий збір в розмірі 55294,98 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено та підписано 06 листопада 2017 року.

Суддя О.Г. Смородінова