РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017Справа №910/13895/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Комплексне підприємство широко

профільного будівництва-2»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Груп»

про стягнення 165.133,01 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного акціонерного товариства «Комплексне підприємство широко профільного будівництва-2» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Груп» 165.133,01 грн., з яких: 135.208,20 грн. основного боргу, 18.643,91 грн. пені, 9.158,32 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 2.122,58 грн. - 3% річних внаслідок неналежного виконання останнім зобов'язань згідно договору будівельного підряду № 12-10/16 від 12.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13895/17, справу призначено до розгляду на 26.09.2017.

Позивачем 26.09.2017 до відділу діловодства суду подано власне письмове підтвердження відсутності аналогічного спору.

Відповідачем 26.09.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю направити в судове засідання повноважного представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13895/17 від 26.09.2017, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 21.08.2017, розгляд справи відкладено на 12.10.2017.

Позивачем 03.10.2017 до відділу діловодства суду подано пояснення по справі.

Позивачем 03.10.2017 до відділу діловодства суду подано документи по справі.

Позивач в судовому засіданні 12.10.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13895/17 від 12.10.2017, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали про порушення провадження у справі від 21.08.2017, розгляд справи відкладено на 19.10.2017.

Позивачем 13.10.2017 до відділу діловодства суду подано пояснення по справі.

Позивач в судове засідання 19.10.2017 не з'явився.

Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Згідно абз. 2 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Протокол судового засідання від 12.10.2017 свідчить про те, що представник позивача ОСОБА_1 згідно довіреності № 159 від 05.09.2017 була присутньою в цьому засіданні та повідомлена про те, що наступне судове засідання відбудеться 19.102017 (розгляд справи відкладено).

Більше того в матеріалах справи наявна розписка від 12.10.2017 представника позивача ОСОБА_1 про те, що останній повідомлено судом про дату та місце проведення наступного засідання у справі № 910/13895/17.

Відповідач в судове в судове засідання 19.10.2017 не з'явився, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03061, м. Київ, просп. Відрадний, 103, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 18.08.2017 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 19.04.2017, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 28.08.2017, 06.10.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення за № 130 та № 127.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи без участі представників сторін.

В судовому засіданні 19.10.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.10.2016 між Приватним акціонерним товариством «Комплексне підприємство широко профільного будівництва-2» (далі - генеральний підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компас Груп» (далі - підрядник, відповідач) укладено договір будівельного підряду № 12-10/16 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник на свій ризик власними і залученими силами та засобами, відповідно до проектно-кошторисної документації, з високою якістю зобов'язується виконати будівельні роботи по:

улаштуванню пальового поля ПБІ-1, ПБІ-2, ПБІ-3 із буроін'єкційних паль (кількістю 289 штук);

улаштуванню паль на підкрановому шляху (кількістю 10 штук);

улаштуванню паль під насосну станцію (кількістю 18 штук);

пов'язані з будівництвом односекційного 24-поверхового житлового будинку № 1 для військовослужбовців Державної прикордонної служби України на вул. Народній, 54-А у Солом'янському районі м. Києва (1 черга будівництва) та передати в обумовлені цим договором строки виконані роботи генпідряднику, а генпідрядник зобов'язується прийняти якісно виконані роботи від підрядника та оплатити їх.

Згідно з п. 1.2 договору об'єктом будівництва є: «Будівництво житлових будинків для військовослужбовців Державної прикордонної служби України та дитячого дошкільного закладу на вул. Народній, 54-А у Солом'янському районі м. Києва (1 черга)» (далі - об'єкт).

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору кошти за послуги генпідряду повністю не сплатив, в зв'язку з чим виникла заборгованість та нараховані пеня, інфляційні втрати та 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 4.1. договору договірна ціна робіт приблизна (динамічна) та орієнтовано складає 8.027.233,11 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.1 договору генпідрядник забезпечує фінансування (з можливістю авансування) виконаних робіт згідно з планом фінансування, який є невід'ємною частиною договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було перераховано відповідачу кошти в загальному розмірі 5.480.000,00 грн. згідно наступних платіжних доручень: № 2621 від 13.10.2016 на суму 500.000,00 грн., № 2632 від 18.10.2016 на суму 500.000,00 грн., № 2640 від 18.10.2016 на суму 1.000.000,00 грн., № 2686 від 27.10.2016 на суму 90.000,00 грн., № 2689 від 27.10.2016 на суму 1.010.000,00 грн., № 2738 від 02.11.2016 на суму 500.000,00 грн., № 2748 від 03.11.2016 на суму 300.000,00 грн. № 2751 від 03.11.2016 на суму 300.000,00 грн., № 2818 від 17.11.2016 на суму 25.000,00 грн., № 2820 від 17.11.2016 на суму 25.000,00 грн., № 2834 від 230.000,00 грн., № 506 від 27.12.2016 на суму 1.000.000,00 грн.

Відповідно до п. 6.2.1 договору здавання та приймання робіт після закінчення їх виконання здійснюється відповідно до чинного законодавства і оформлюється довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3, актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.

З довідки про вартість будівельних робіт та витрат за грудень 2016 року вбачається, що відповідачем виконано роботи за договором на суму 6.003.782,59 грн.

В подальшому згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2017 року вбачається проведення сторонами коригування вартості виконаних будівельних робіт на суму 647.480,57 грн.

Отже, відповідачем виконано роботи за договором на загальну суму 5.356.302,02 грн.

Оскільки позивачем за договором перераховано відповідачу 5.480.000,00 грн., а фактично будівельні роботи відповідачем виконано на суму 5.356.302,02 грн., то переплата позивача становила суму 123.697,98 грн.

Згідно платіжного доручення № 14 від 24.04.2016 відповідачем повернуто позивачу надлишково перераховані кошти згідно договору в розмірі 123.697,98 грн.

Пунктом 5.11 договору сторони встановили, що генпідрядник щомісячно відраховує генпідряднику кошти за послуги генпідряду в розмірі 2% (два відсотки) від вартості робіт з ПДВ, виконаних протягом звітного періоду, згідно акту приймання передачі послуг генпідряднику.

31.12.2016 сторонами складено акт надання послуг № 1970 згідно якого підтверджено надання послуг генпідряднику в розмірі 160.544,66 грн.

Проте, 10.04.2017 у зв'язку з проведенням коригування вартості виконаних будівельних робіт за договором сторонами складено акт надання послуг № 608 на суму мінус 12.949,61 грн.

Отже, сума коштів за послуги генпідряднику за виконанні будівельні роботи становить 147.595,05 грн.

Як свідчать матеріали справи 26.01.2017 між сторонами укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з якою зобов'язання відповідача перед позивачем на суму 12.386,85 грн. за договором вважається погашеною.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

За даним правочином від 26.01.2017 зарахування проведено на суму визнаної відповідачем грошової вимоги в розмірі 12.386,85 грн. з моменту підписання цього правочину.

Зважаючи на проведення зарахування між сторонами, зобов'язання відповідача перед позивачем щодо сплати заборгованості у розмірі 12.386,85 грн. є припиненим з 26.01.2017.

В матеріалах справи наявний лист відповідача від 29.05.2017, в якому останній повідомив, що заборгованість за договором яка виникла за послуги генпідряду (2%) в розмірі 135.208,21 грн. буде погашена протягом червня 2017 року.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 9.6 договору підрядник зобов'язався сплачувати кошти за послуги генпідряду в розмірі 2% від вартості виконаних робіт.

Наразі матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати коштів за послуги генпідряднику у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка не оспорена відповідачем та за обґрунтованими розрахунками складає 135.208,20 грн. (147.595,05 грн. - 12.386,85 грн.).

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 135.208,20 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату коштів за надані послуги генпідряднику не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Так, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Слід зазначити, що зміст пункту 10.3 договору, на який посилається позивач, не визначає відповідальність у вигляді пені в разі порушення умов договору підрядником в частині строків оплати коштів за надані послуги генпідряднику (2% від вартості виконаних робіт).

Враховуючи те, що неустойка, в даному випадку пеня, є договірною, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 18.643,91 грн. безпідставні та задоволенню не підлягають.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті коштів за надані послуги генпідряднику, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача нараховані 9.158,32 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 2.122,58 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Згідно з п. 10.4 договору відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сума боргу нараховується з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 9.158,32 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 2.122,58 грн. - 3% річних (за обґрунтованими розрахунками).

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Комплексне підприємство широко профільного будівництва-2» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Груп» (03061, м. Київ, просп. Відрадний, 103, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Комплексне підприємство широко профільного будівництва-2» (02105, м. Київ, вул. Тампере, 13-б, ) 135.208 (сто тридцять п'ять тисяч двісті вісім) грн. 20 коп. основного боргу, 9.158 (дев'ять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 32 коп. збитків від зміни індексу інфляції та 2.122 (дві тисячі сто двадцять дві) грн. 58 коп. - 3% річних, 2.197 (дві тисячі сто дев'яносто сім) грн. 34 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 26.10.2017.

Суддя В.В.Сівакова