КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. Справа№ 910/4953/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача Чугунов М.В., Войцеховський О.В.

відповідача Абакумова І.О.

третьої особи не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни,

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 по справі №910/4953/17 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Приватного агропромислового підприємства "Провесінь"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправним та скасування повідомлення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 по справі №910/4953/17 позовні вимоги Приватного агропідприємства "Провесінь" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної М.А. № 11/2-27192 від 28.08.2015 про нікчемність договорів про внесення змін до Кредитного договору № 298-2012 від 12.09.2012, які були укладені між Публічним акціонерним товариством "ВіЕйБі Банк" та Приватним агропідприємством "Провесінь", зокрема: договору про внесення змін від 16.12.2013, договору про внесення змін від 15.01.2014, договору про внесення змін від 17.02.2014, договору про внесення змін від 17.03.2014, договору про внесення змін від 01.04.2014, договору про внесення змін від 30.04.2014, договору про внесення змін від 16.06.2014, договору про внесення змін від 15.07.2014, договору про внесення змін від 12.08.2014, договору про внесення змін від 15.08.2014, договору про внесення змін від 15.09.2014 року, договору про внесення змін від 15.10.2014, договору про внесення змін від 31.10.2014.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь Приватного агропідприємства "Провесінь" судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Калатай Н.Ф., Баранець О.М. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 18.09.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 розгляд справи відкладено до 23.10.2017.

Розпорядженням від 19.10.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 19.10.2017, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни, на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 по справі №910/4953/17 до свого провадження.

20 жовтня 2017 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав клопотання про долучення додаткових документів та клопотання про залучення до участі у справі на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 відкладено розгляд справи до 07.11.2017 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Відмовлено в задоволенні клопотання про залучення Національного банку України.

06 листопада 2017 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав клопотання про долучення додаткових документів

В судове засідання 07.11.2017 з'явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник третьої особи повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника третьої особи.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просили залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

12 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Кредитор) та Приватним агропромисловим підприємством «Провесінь» (Позичальник) укладено кредитний договір №298-2012 (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 460212 грн 30 коп, а Позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути "Кредитору» суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

Згідно з п.1.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом 19% річних.

Відповідно п.1.3. Кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту «Позичальником» -11 вересня 2013 року включно.

Згідно з п.2.1. Кредитного договору плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки зазначеної в п.1.2.

В подальшому до кредитного договору між сторонами укладено договори про внесення змін, що стосуються порядку сплати процентів, а саме: №1 від 28 лютого 2013 року, №2 від 15 квітня 2013 року, №3 від 15 травня 2013 року, №4 від 18 червня 2013 року, №5 від 16 липня 2013 року, №6 від 15 серпня 2013 року, №7 від 10 вересня 2013 року, №8 від 15 жовтня 2013 року, від 15 листопада 2013 року, від 16 грудня 2013 року, від 15 січня 2014 року, від 17 лютого 2014 року, від 17 березня 2014 року, від 01 квітня 2014 року, від 30 квітня 2014 року, від 16 червня 2014 року, від 15 липня 2014 року, від 12 серпня 2014 року, від 15 серпня 2014 року, від 15 вересня 2014 року, від 15 жовтня 2014 року, від 31 жовтня 2014 року.

В подальшому, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у відповідача проведено перевірку правочинів (в тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації, а саме в період з 21.11.2013 по 20.11.2014, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, про що складено Акт від 19.03.2015.

28 серпня 2015 року відповідачем направлено позивачу повідомлення №11/21-27192 про нікчемність договорів про внесення змін до Кредитного договору №1 від 28 лютого 2013 року, №2 від 15 квітня 2013 року, №3 від 15 травня 2013 року, №4 від 18 червня 2013 року, №5 від 16 липня 2013 року, №6 від 15 серпня 2013 року, №7 від 10 вересня 2013 року, №8 від 15 жовтня 2013 року, від 15 листопада 2013 року, від 16 грудня 2013 року, від 15 січня 2014 року, від 17 лютого 2014 року, від 17 березня 2014 року, від 01 квітня 2014 року, від 30 квітня 2014 року, від 16 червня 2014 року, від 15 липня 2014 року, від 12 серпня 2014 року, від 15 серпня 2014 року, від 15 вересня 2014 року, від 15 жовтня 2014 року, від 31 жовтня 2014 року, з підстав, визначених п.п. 6, 7 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вказане рішення у формі повідомлення є незаконним та підлягає скасуванню, в зв'язку з тим, що вчинені сторонами правочини не порушують вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки вони не містять умов, які передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Крім того, повідомлення про нікчемність правочину прийнято 29.08.2015, тобто під час процедури ліквідації банку, а тому посилання у повідомленні на ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", як на підставу визнання договорів нікчемними, є безпідставним.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ВіЕйБі Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №155-14 від 25.08.2015 делеговано всі повноваження ліквідатора відповідача, визначені ст. ст. 37, 38 ч.ч.1, 2 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіній М.А. на час здійснення процедури ліквідації банку.

22 лютого 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №213, яким вирішено:

- продовжити строк здійснення процедури ліквідації відповідача на два роки по 19.03.2018 включно;

- продовжити повноваження ліквідатора відповідача, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, ст. ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіній М.А. строком на два роки до 19.03.2018 включно.

Відносини пов'язані з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 р., що є спеціальними відносно інших законодавчих актів України щодо зазначених правовідносин.

Відповідно до п.1.18 глави 1 розділу ІІІ Положення Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію зобов'язана: забезпечити збереження активів та документації банку; протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" чітко визначено, що уповноважена особа фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Аналогічні положення містяться у п. 1.19 Положення.

Місцевим господарським судом встановлено, що акт перевірки правочинів складено комісією 19.03.2015, а процедуру ліквідації відповідача розпочато з 20.03.2015. Таким чином, в даному випадку, перевірку правочинів, в порядку ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведено згідно з процедурою, встановленою законодавством.

Так, повідомлення про нікчемність правочинів надіслано позивачу протягом ліквідації відповідача, а не тимчасової адміністрації. Проте, таке надіслання не є порушенням строку повідомлення сторони про нікчемність правочинів.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 3 Цивільного кодексу України до загальних засад цивільного законодавства відненесено свободу договору.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Колегія суддів, дослідивши умови укладеного між сторонами Кредитного договору та додаткових угод до нього встановила наступне.

30 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Кредитор) та Приватним агропромисловим підприємством «Провесінь» (Позичальник) укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № 298-2012 від 12.09.2012, відповідно до умов якого, п.п. 1.2., 1.3. Кредитного договору викладено в наступній редакції: «1.3. Кінцевий термін погашення Кредиту Позичальником 10.09.2020 року включно», «1.2.Процентна ставка за користування Кредитом починаючи з 01.11.2014 року - 10,0%»

12 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Кредитор) та Приватним агропромисловим підприємством «Провесінь» (Позичальник) укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № 298-2012 від 12.09.2012, відповідно до умов якого, п. 1.2. Кредитного договору викладено в наступній редакції: «1.2.Процентна ставка за користування Кредитом:

-з 12.09.2012 року по 31.08.2014 року 19%;

-з 01.09.2014 року 16,1%.».

Крім того, 31 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Кредитор) та Приватним агропромисловим підприємством «Провесінь» (Позичальник) укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № 298-2012 від 12.09.2012 відповідно до умов якого сторони домовились, що проценти нараховані до 31.10.2014 Позичальник сплачує в строк до 15 грудня 2014 року.

Таким чином, уклавши відповідно до умов Кредитного договору, договори про внесення змін, сторони добровільно, на власний розсуд змінили пункти такого договору, якими встановлено розмір нарахування та сплату процентів, а також строк користування кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваному рішенні, у формі повідомлення про нікчемність правочину № 11/2-27192 від 28.08.2015, з посиланням на п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа повідомила позивача про нікчемність Договорів про внесення змін до Кредитного договору від №1 від 28 лютого 2013 року, №2 від 15 квітня 2013 року, №3 від 15 травня 2013 року, №4 від 18 червня 2013 року, №5 від 16 липня 2013 року, №6 від 15 серпня 2013 року, №7 від 10 вересня 2013 року, №8 від 15 жовтня 2013 року, від 15 листопада 2013 року, від 16 грудня 2013 року, від 15 січня 2014 року, від 17 лютого 2014 року, від 17 березня 2014 року, від 01 квітня 2014 року, від 30 квітня 2014 року, від 16 червня 2014 року, від 15 липня 2014 року, від 12 серпня 2014 року, від 15 серпня 2014 року, від 15 вересня 2014 року, від 15 жовтня 2014 року, від 31 жовтня 2014 року.

Також, з посиланням на положення ч. 5 ст. 38 вказаного Закону викладено вимогу щодо негайного (в день отримання даного повідомлення) виконання зобов'язань за Кредитними договором, з урахуванням нікчемності договорів про внесення змін.

Так, відповідно до п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що спірним повідомленням та наявним витягом з акта від 19.03.2015, не визначено, які саме умови правочинів (договорів про внесення змін до Кредитного договору №11/2-27192 від 28.08.2015) передбачають надання позивачу переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, також, відповідачем не зазначено яким саме документам банку або НБУ суперечать правочини щодо нікчемності яких уповноваженою особою було повідомлено позивача. Не надано таких доказів і в процесі розгляду даної справи.

При цьому, у витязі з акту перевірки правочинів уповноваженою особою зазначено, що "У відповідності до вимог п. 1.14. глави І розділу VI Інструкції НБУ від 28.08.2001р. № 368 "Про порядок регулювання діяльності банків України" угоди, що укладаються з інсайдерами, не можуть передбачати більш сприятливі умови, ніж; угоди, що укладені з іншими особами.

Банк може укладати з інсайдерами угоди, які передбачають нарахування відсотків і комісійних на здійснення банківських операцій, які менші від звичайних та нарахування відсотків за вкладами і депозитами, які більші від звичайних, якщо прибуток банку дозволяє здійснювати це без шкоди для фінансового стану банку; однак інші умови цих угод не можуть бути більш сприятливими, ніж загальні умови проведення банківських операцій, що встановлені внутрішньобанківськими положеннями, що визначають кредитну, інвестиційну, управління активами і пасивами та облікову політику банку.

Кредитною політикою Банку на 2014 рік (затверджена рішенням Правління ПАТ "ВіЕйБі Банк" № 8 від 24.02.2014 року) встановлено максимально можливий строк фінансування робочого капіталу (кредити у поточну діяльність) до 3-х років у випадку надання першокласного забезпечення, а нові встановлені строки дії кредитів визначені щонайменше до 2020року."

Проте, уповноваженою особою не підтверджено віднесення позивача до категорії інсайдерів, а тому обґрунтування підстав нікчемності договорів про внесення змін з посиланням на положення п. 1.14. глави І розділу VI Інструкції НБУ від 28.08.2001р. № 368 "Про порядок регулювання діяльності банків України" є безпідставним. Більш того навіть за умови внесення змін, в частині продовження строку сплати відсотків, такий строк не перевищує максимально можливий строк фінансування робочого капіталу (кредити у поточну діяльність) на який посилається відповідач у витязі з Акту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"ВіЕйБі Банк"Славкіної Марини Анатоліївни та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 по справі №910/4953/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 по справі №910/4953/17 залишити без змін.

2.Матеріали справи №910/4953/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна