ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р. Справа № 918/654/17

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району

до Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради,

Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району

про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

за участі представників сторін:

від позивача не з'явився;

від відповідача-1 не з'явився;

від відповідача-2 не зявився.

Відповідно до частини 7 статті 811 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер G01d8042-909c2.

У судовому засіданні 6 листопада 2017 року відповідно до статті 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14 вересня 2017 року Релігійна громада Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради та Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що у спільній власності Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району та Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району перебуває будівля церкви, яка знаходиться по вулиці Церковній в с. Чудниця Гощанського району Рівненської області. У той же час, незважаючи на вищенаведені обставини, Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради в порушення імперативних приписів чинного законодавства було проведено одноосібну реєстрацію права власності на зазначену будівлю церкви за Релігійною громадою Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району. Вказана реєстрація була проведена державним реєстратором Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 на підставі рішення останнього від 30 грудня 2016 року (08:49:11) індексний номер рішення: 33290965. Оскільки зазначена реєстрація, на думку позивача, була здійснена всупереч законодавчих приписів, що призвело до порушення прав Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району як співвласника вищенаведеної культової споруди, позивач, посилаючись на статті 20, 133 Господарського кодексу України (далі ГК України), статті 1, 15, 16, 321,331, 335 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 5, 7, 8, 13, 18 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", просив суд визнати неправомірними дії державного реєстратора Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 щодо реєстрації права приватної власності на будинок (приміщення церкви) за адресою: вул. Церковна, 4, с. Чудниця, Гощанський район, Рівненська область, за Релігійною громадою Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району, а також скасувати наведену реєстраційну дію.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 вересня 2017 року позовну заяву Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/654/17, розгляд якої призначено на 9 жовтня 2017 року.

6 жовтня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району (а.с. 41-44), в якому остання заперечила проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що оскаржуваними діями державного реєстратора Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 було зареєстровано право власності Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району на житловий будинок, розташований за адресою: Рівненська область, Гощанський район, с. Чудниця, вул. Церковна, 4, а не на культову будівлю приміщення церкви, яке перебуває у спільній власності вищенаведених релігійних громад та знаходиться за іншою адресою, а саме: Рівненська область, Гощанський район, с. Чудниця, вул. Церковна, 4 ОСОБА_2 того, позивачем, на думку цього відповідача, не було у встановленому законом порядку доведено факту наявності будь-яких порушень закону при проведенні оспорюваних реєстраційних дій.

Слід також зазначити, що 6 жовтня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району від 6 жовтня 2017 року про здійснення фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів (а.с. 72). Вказану заяву було задоволено судом.

Ухвалою суду від 9 жовтня 2017 року розгляд справи відкладено на 6 листопада 2017 року.

Сторони про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомлення про вручення відповідних поштових відправлень, проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання 6 листопада 2017 року не забезпечили. ОСОБА_2 того, Комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" не надало документи, витребувані у нього ухвалами суду від 18 вересня 2017 року та від 9 жовтня 2017 року.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, а також неподання витребуваних доказів.

Водночас зі змісту нормативних приписів чинного законодавства вбачається, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи те, що сторонам надавалося достатньо часу для залучення до розгляду справи своїх представників, а також для подання письмових пояснень і додаткових документів, неявка повноважних представників сторін не перешкоджає вирішенню даного спору, а чергове відкладення розгляду справи спричинить до виходу за межі встановленого статтею 69 ГПК України граничного строку розгляду господарського спору, суд не вбачає підстав для відкладення цієї справи та здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій документів поданим учасникам процесу оригіналам цих документів, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року у справі № 918/962/15 за позовом Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської Єпархії УПЦ с. Чудниця Гощанського району до Реєстраційної служби Гощанського районного управління юстиції в Рівненській області та Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської Єпархії Української Православної Церкви - Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району про скасування свідоцтва про право власності та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно вимоги позивача у цій справі задоволено. Визнано недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 червня 2015 року № 22141056, а також скасовано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17 червня 2015 року, індексний номер: 39209213, на будівлю церкви, що знаходиться за адресою: вул. Церковна,4а, с. Чудниця, Гощанський район, Рівненська область, видане Релігійній громаді Свято-Параскевської Парафії Рівненської єпархії Української православної церкви - Київський патріархат с. Чудниця Гощанського району.

Зазначене судове рішення на час розгляду даного господарського спору у встановленому законом порядку не було скасовано та набрало законної сили.

Цим рішенням, зокрема, встановлено, що 26 грудня 1989 року рішенням № 12 правління колгоспу ім. Горького Гощанського району, затвердженого протоколом № 1 зборів уповноважених колгоспу від 16 лютого 1990 року, вирішено виділити присадибну земельну ділянку під будівництво церкви в с. Чудниця в розмірі 0,36 га.

13 червня 1990 року рішенням виконавчого комітету Красносільської сільської ради народних депутатів "Про виділення земельної ділянки під будівництво церкви в с. Чудниця" виділено земельну ділянку під будівництво церкви в с. Чудниця розміром 0,36 га.

15 червня 1990 року підготовлено ОСОБА_2 відводу земельної ділянки під будівництво церкви в с. Чудниця Гощанського району Ровенської області розміром 60х60, площею 0,36 га, за рахунок земель колгоспу.

20 липня 1991 року рішенням № 125 виконавчого комітету Гощанської районної ради народних депутатів Ровенської області "Про надання дозволу на будівництво церкви в с. Чудниця" дозволено будівництво церкви в с. Чудниця на земельній ділянці, виділеній за рахунок орних земель колгоспу ім. Горького, площею 0,36 га.

27 травня 1992 року розпорядженням № 47 представника Президента України Гощанської районної державної адміністрації Рівненської області "Про затвердження акту прийому в експлуатацію Української православної церкви с. Чудниця" затверджено ОСОБА_2 прийомки в експлуатацію від 20 травня 1992 року Української православної церкви ОСОБА_3 с. Чудниця.

8 червня 1992 року розпорядженням № 4 представника Президента України в Гощанському районі право власності на культову будівлю зареєстровано за громадою УПЦ Московського Патріархату.

27 січня 1993 року вказане розпорядження визнано недійсним рішенням арбітражного суду Рівненської області у справі № 6/7-Д.

Вищезазначеним судовим рішення, крім іншого, встановлено, що у будівництві вищенаведеної церкви мали місце вклади обох громад - УПЦ Київського Патріархату (правонаступник УАПЦ) та УПЦ Московського Патріархату (правонаступник УПЦ), однак розміри вкладів не визначалися.

Судом також встановлено, що 20 жовтня 1994 року рішенням арбітражного суду Рівненської області у справі № 7/17-Н за позовом громади УПЦ Київського Патріархату про визнання її співвласником церкви та встановлення порядку і черговості користування церквою визнано, що церква (культова будівля) в с. Чудниця Гощанського району Рівненської області належить на праві спільної власності УПЦ Київського Патріархату і громаді УПЦ Московського Патріархату.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що будівництво церкви в с. Чудниця Гощанського району розпочалося єдиною на той час громадою Української Православної церкви. У 1991 році вказана громада розділилася на громаду УПЦ Московського Патріархату і громаду УПЦ Київського Патріархату, статути яких зареєстровані у встановленому порядку.

При розгляді матеріалів справи № 7/17-Н встановлено, що на початок будівництва церкви (культової споруди) в с. Чудниця нараховувалося 404 громадян - членів громади Української Православної церкви. На будівництво церкви за період 1989-1992 років зібрано 102 714 крб., з них: внески громадян - 49 006 крб., у тому числі членами громади УАПЦ - 24 062 крб., пожертви зі сторони - 8 508 крб., виділено колгоспом - 35 000 крб., інші надходження - 10 200 крб. Витрачено на будівництво грошей станом на жовтень 1991 року 57 857 крб.

При проведенні опитування у вересні 1994 року членами громади УПЦ Київського Патріархату визнали себе 176 громадян, що підтверджується відповідними списками громадян (із зазначенням номера паспорта та їхніми особистими підписами).

На будівництво церкви у 1990-1991 роках було затрачено 2754 робочих дні, із них 1522 дні громадою УАПЦ і 1132 дні громадою УПЦ Московського Патріархату, що підтверджено щоденником на будівництво.

Враховуючи викладене, суд у справі № 7/17-Н дійшов висновку, що церква є спільною власністю обох громад, що не суперечить вимогам статті 112 ЦК України. Вказане також стверджується рішенням арбітражного суду у справі № 6/7-Д про визнання недійсним розпорядженням № 47 представника Президента України в Гощанському районі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що у спільній власності Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району та Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району перебуває будівля церкви, яка знаходиться по вулиці Церковній в с. Чудниця Гощанського району Рівненської області. У той же час, незважаючи на вищенаведені обставини, Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради в порушення імперативних приписів чинного законодавства було проведено одноосібну реєстрацію права власності на зазначену будівлю церкви за Релігійною громадою Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району. Вказана реєстрація була проведена державним реєстратором Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 на підставі рішення останнього від 30 грудня 2016 року (08:49:11) індексний номер рішення: 33290965. Оскільки зазначена реєстрація, на думку позивача, була здійснена всупереч законодавчих приписів, що призвело до порушення прав Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району як співвласника вищенаведеної культової споруди, позивач просив суд визнати неправомірними дії державного реєстратора Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 щодо реєстрації права приватної власності на будинок (приміщення церкви) за адресою: вул. Церковна, 4, с. Чудниця, Гощанський район, Рівненська область, за Релігійною громадою Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району, а також скасувати наведену реєстраційну дію.

У той же час при дослідженні матеріалів справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 від 30 грудня 2016 року (08:49:11) індексний номер: 33290965 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про реєстрацію права приватної власності Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району на житловий будинок загальною площею 98,3 м2, житлова площа 48,7 м2, який знаходиться за адресою: Рівненська область, Гощанський район, с. Чудниця, вулиця Церковна, будинок 4. Наведені обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією витягу з вищенаведеного реєстру (а.с. 21).

У той же час у матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про проведення відповідної державної реєстрації та оформлення таким чином одноособового права власності Релігійною громадою Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району на будівлю церкви, що розташована за адресою: Рівненська область, Гощанський район, с. Чудниця, вулиця Церковна, будинок 4А, у тому числі на підставі оскаржуваного рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1, як про це необґрунтовано вказує позивач у своїй позовній заяві.

Так, судом встановлено, що вищезазначений житловий будинок та будівля церкви, що знаходяться по вулиці Церковній в с. Чудниця Гощанського району Рівненської області, є окремими обєктами нерухомості, мають різну площу та розташовані за різними адресами (будинок 4 та будинок 4 А відповідно). ОСОБА_2 того, на вказані обєкти було виготовлено різні технічні паспорти (а.с.53-55, 56-59). Наведений факт підтверджується наявними у матеріалах справи зробленими судом відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.83-84).

Відтак, посилання позивача на те, що він є співвласником культової споруди будівлі церкви по вулиці Церковній в с. Чудниця Гощанського району Рівненської області, не можуть бути прийняті судом на підтвердження неправомірності здійснення державним реєстратором Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 оскаржуваних реєстраційних дій, предметом яких був зовсім інший обєкт нерухомості.

Слід також зазначити, що зі змісту наявної у матеріалах справи довідки Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області (а.с. 52) вбачається, що богослужіння Релігійною громадою Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району тимчасово проводяться у церковному житловому будинку (Рівненська область, Гощанський район, с. Чудниця, вулиця Церковна, будинок 4), а не безпосередньо у будівлі самої церкви (Рівненська область, Гощанський район, с. Чудниця, вулиця Церковна, будинок 4 А), право власності на яку згідно наявного у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час розгляду даної справи зареєстровано за позивачем (а.с. 84). Водночас у матеріалах даної справи відсутні докази оспорювання такого права власності з боку Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району, що додатково свідчить про необґрунтованість вимог Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району.

Суд також звертає увагу на наступне.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 28 жовтня 2015 року у справі № 918/906/15 за позовом Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району до Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви-Київський Патріархат с. Чудниця Гощанського району та Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Реєстраційна служба Гощанського районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права користування та скасування, визнання рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку в с. Чудниця Гощанського району недійсними, вимоги позивача у даній справі задоволено частково.

Зазначеним судовим рішенням, яке на час розгляду даного господарського спору не було скасовано та набрало законної сили, встановлено, що рішенням Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 3 вересня 1998 року № 15, сільська рада, розглянувши заяву настоятеля і членів парафіяльних зборів Свято-Параскевської церкви с. Чудниця "Про закріплення в постійне користування земельної ділянки в розмірі 0,60 га, на якій побудовано храм і інші споруди", вирішила закріпити в постійне користування земельну ділянку в розмірі 0,60 га, на якій побудовано храм і інші споруди, за церковною громадою Свято-Параскевської церкви Української Православної Церкви с. Чудниця.

Водночас у матеріалах даної справи відсутні докази скасування вказаного рішення органу місцевого самоврядування чи втрати ним чинності.

За таких обставин, судом при розгляді справи № 918/906/15 було встановлено, що наведена земельна ділянка площею 0,60 га в с. Чудниця, Гощанського району Рівненської області перебуває у правомірному користуванні Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району.

Слід зазначити, що вищенаведеним рішенням було відмовлено в задоволенні вимог Релігійної громади Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району в частині визнання за нею права користування вищенаведеною ділянкою лише з тих підстав, що наведена ділянка фактично перебуває в користуванні даного субєкта і жодних доказів порушення цього права чи скасування правовстановлюючих документів суду надано не було.

Факт приналежності наведеної земельної ділянки Релігійній громаді Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району на праві користування додатково підтверджується рішенням Господарського суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року у справі № 918/859/16 (а.с. 64-66), яке на час розгляду даного спору також набрало законної сили.

ОСОБА_2 того, суд підкреслює, що житловий будинок, розташований за адресою: Рівненська область, Гощанський район, с. Чудниця, вулиця Церковна, будинок 4, був побудований у 1990 році, що підтверджується відповідними відомостями, зазначеними у технічному паспорті цієї нерухомості (а.с. 55).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно абзацу 2 частин 2, 3 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації, якщо прийняття цього майна до експлуатації передбачено договором або законом. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до приписів статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 25 грудня 2015 року № 1127 (у редакції, чинній на момент проведення оскаржуваної реєстраційної дії), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов'язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

У той же час позивачем в порушення імперативних приписів чинного законодавства не було вказано, в чому полягає недотримання, на його думку, положень законодавства при здійсненні Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради оскаржуваної реєстрації за Релігійною громадою Свято-Параскевської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Чудниця Гощанського району права приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: Рівненська область, Гощанський район, с. Чудниця, вулиця Церковна, будинок 4, а також не надано суду відповідних доказів.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на все вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача, у звязку з чим у задоволенні даного позову слід відмовити.

Судові витрати згідно статті 49 ГПК України залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2017 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (35425, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Чудниця, вул. Набережна, 10);

3 - відповідачу-1 рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Івана Вишенського, 4а);

4 - відповідачу-2 рекомендованим (35425, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Чудниця, вул. Церковна, 4а).