ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Справа № 910/10966/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І., - головуючого, доповідача
Алєєвої І.В., Дроботової Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2017
у справі№ 910/10966/16 Господарського суду міста Києва
за позовомПриватної науково-виробничої фірми "Скала"
доПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
провизнання недійсним рішення

за участю представників:
позивачаОСОБА_10 - керівник
відповідачаСавчук Л.А. - предст., дов. від 27.04.17

ВСТАНОВИВ:

Приватна науково-виробнича фірма "Скала" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання незаконним відключення 15.06.2015 від джерел електропостачання нежитлового приміщення вул. Луначарського, 24, м. Київ. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору про надання послуг з електропостачання № 3510618 від 31.10.2003, без належних на те пра вових підстав, 15.06.2015 відключив позивача від постачання електричної енергії у належному йому нежитловому приміщенні по вул. Луначарського, 24 у місті Києві.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що відключення позивача від джерел електропостачання було наслідком недопуску повноважних представників постачальника електричної енергії до систем та приладів обліку для проведення технічної перевірки, що підтверджено актом про недопуск від 15.06.2015 № 060100333; рішенням господарського суду у справі № 910/25222/15, яке набрало законної сили, вже було відмовлено позивачу у задоволенні позову про визнання протиправними дій та зобов'язання відновити становище, яке існувало до протиправного відключення від джерел електропостачання шляхом визнання повністю недійсним акта про не допуск № від 15.06.2015, визнання протиправними дій та відсутнім права щодо відключення, а відтак наявне рішення суду з тими ж сторонами за тим же предметом і з тих же підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 (суддя Головіна К.І.) у справі № 910/10966/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 (судді: Михальська Ю.Б. - головуючий, Отрюх Б.В., Тищенко А,І.) рішення місцевого господарського суду скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено; визнано незаконним відключення 15.06.2015 від джерел електропостачання нежитлового приміщення ПНВФ "Скала" по вул. Луначарського, 24 у місті Києві, здійснене Публічним акціонерним товариством "Київенерго", вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, відповідач подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить постанову у справі скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційну скаргу вмотивовано доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, що призвело до помилкового висновку про безпідставність відключення позивача від джерел електропостачання; також зазначав, що, в порушення статей 42, 43, 43 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції взяв до уваги переважно доводи позивача, не надавши оцінки доказам, наданим відповідачем.

В судовому засіданні відповідач доводи, викладені в касаційній скарзі, підтримав у повному обсязі; позивач проти задоволення скарги заперечив, просив постанову суду апеляційної інстанції залишити в силі як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Місцевий господарський суд встановив, що 30.10.2003 Приватна науково-виробнича фірма "Скала" (споживач) та Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (енергопостачальна компанія) уклали Договір про постачання електричної енергії № 3510618, за змістом якого енергопостачальна організація зобов'язується постачати електричну енергію відповідно до умов договору, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату електричної енергії за тарифами, що регулюються згідно з умовами, визначеними у ліцензії на постачання електричної енергії та в разі зміни публікуються в пресі, виконує інші умови, визначені договором та додатками до нього, які є невід'ємною частиною (пункт 1.1. Договору). Відповідно до пункту 4.7. Договору споживач зобов'язується забезпечувати у будь-який час доби безперешкодний доступ представників енергопостачальної організації до систем та приладів обліку, приладів вимірювання потужності для контролю за встановленими режимами споживання електроенергії. Пунктом 6.1.5. Договору визначено, що електропостачальна організація має право, попередивши споживача письмово або телефонограмою не пізніше, ніж за 2 доби, припинити повністю або частково подачу йому електроенергії у разі недопущення посадових осіб державних органів, на яких покладені відповідні обов'язки, згідно з чинним законодавством до електроустановок споживача або розрахункових приладів обліку електроенергії.

02.06.2015 відповідач провів у позивача обстеження пломб лічильників, зняв останні технічні дані показників та склав у присутності позивача акт від 02.06.2015

10.06.2015 Публічне акціонерне товариство "Київенерго" за адресою позивача: м. Київ, вул. Луначарського, 24 зафіксувало факт недопуску представників енергопостачальної організації до систем та приладів обліку для проведення технічної перевірки, про що склало акт про недопуск № , в якому міститься повідомлення позивача про припинення електропостачання 15.06.2015 з 08:00 години без додаткового попередження шляхом відключення КЛ-0,4 кВ від центру живлення.

15.06.2015 у зв'язку з недопуском представників енергопостачальної організації до систем та приладів обліку, електропостачання за вищезазначеною адресою було припинено шляхом відключення електропостачання на підставі наряду-завдання № 6.

10.08.2015 на підставі наряду-заявки № 128 відповідач поновив постачання електричної енергії у нежитловому приміщенні позивача за адресою м. Київ, вул. Луначарського, 24.

Також суд з'ясував, що постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2016 у справі № 910/19255/15 залишено в силі рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 між тими ж сторонами про відмову в позові про визнання недійсним акта про недопуск з тих підстав, що акт, який позивач просив визнати недійсним, не є актом господарських товариств та не має за своєю природою обов'язкового характеру.

Позовні вимоги у справі № 910/10966/16 обґрунтовані тим, що відповідач протиправно, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору про надання послуг з електропостачання № 3510618 від 31.10.2003, без належних на те правових підстав, відключив 15.06.2015 позивача від постачання електричної енергії у належному йому нежит ловому приміщенні по вул. Луначарського, 24 у місті Києві; попередження про відключення відсутнє, акт про недопуск № від 10.06.2015, на підставі якого здійснено відключення, складений із порушенням пункту 6.41. Правил користування електричною енергією, без участі представників споживача, а отже не може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує факт порушення споживачем (позивачем) ПКЕЕ, зазначених у вказаному Акті, та бути покладений в основу правомірності рішення відповідача про відключення споживача від джерела електропостачання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд зазначав про те, що рішення відповідача про відключення електричної енергії у належному позивачу нежитловому приміщенні по вул. Луначарського, 24 у місті Києві було наслідком акта про недопуск від 10.06.2015, правомірність складення якого підтверджена, зокрема, обставинами, встановленими в рішенні Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 у справі № 910/19255/15, яке набрало законної сили, відповідні обставини за статтею 35 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування при розгляді цієї справи; повноваження особи ОСОБА_8, за участі якого складався акт про недопуск, як представника позивача, були встановлені під час перевірки.

Водночас, суд відхилив клопотання відповідача про припинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки предмет позову у справі № 910/19255/15 є іншим, за яким здійснюється розгляд у даній справі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд, натомість, дійшов висновку, що акт про недопуск № від 10.06.2015 складений з порушенням діючого законодавства, оскільки при виявленні порушення та при складанні акта уповноважена особа споживача була відсутня, що підтверджується формою № 1-ДФ податкового розпорядку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, згідно з якими у позивача працювало лише дві особи - директор ОСОБА_10 та бухгалтер ОСОБА_7 Відповідні обставини встановлено Київським апеляційним господарським судом у постанові від 18.05.2017 у справі № 910/11101/16 за позовом Приватної науково-виробничої фірми "Скала" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про скасування рішення комісії з розгляду актів порушення Публічного акціонерного товариства "Київенерго", оформленого протоколом засідання комісії № 1095 від 11.05.2016 по розгляду акта про порушення від 06.08.2015 № 38137. При цьому апеляційний господарський суд зазначив також, що під час розгляду справи №910/19255/15 не оцінювалися докази та не досліджувалися обставини щодо того, чи є особа, яка підписала акт (ОСОБА_9.) працівником позивача. За вказаних обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії ПАТ "Київенерго" щодо припинення постачання електричної енергії об'єкта споживача про припинення електропостачання суперечать вимогам ПКЕЕ та є незаконними.

Колегія суддів відзначає, що правовідносини в сфері електропостачання врегульовуються Законом України "Про електроенернетику" та Правилами користування електричною енергією № 28 (далі - ПКЕЕ), а також нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до пункту 7.1 Правил користування електричною енергією електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Згідно з пунктом 7.5 ПКЕЕ постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі, зокрема: несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; закінчення терміну дії, розірвання або неукладення між суб'єктами господарювання договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, підставою для відключення 15.06.2015 позивача від постачання електричної енергії у належному йому нежит ловому приміщенні по вул. Луначарського, 24 у місті Києві став факт недопуску працівників відповідача до розрахункових засобів обліку електроенергії, зафіксований в акті про недопуск № від 10.06.2015.

Вимоги з приводу оформлення акта порушення споживачем ПКЕЕ (різновидом якого є акт про недопуск) встановлені пунктом 6.41. ПКЕЕ, відповідно до якого, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Досліджуючи акт про недопуск № від 10.06.2015, суд апеляційної інстанції встановив, що вказаний акт містить запис: "Представник споживача ОСОБА_9." та реквізит "підпис" ОСОБА_9 в графі "представник споживача".

Водночас, як встановив суд, така особа, як ОСОБА_9 у позивача не працювала, що підтверджується формою №1-ДФ податкового розпорядку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, згідно яких у позивача працювало лише дві особи - директор ОСОБА_10 та бухгалтер ОСОБА_7

Крім того, апеляційний господарський суд врахував, що така обставина, як відсутність у штаті споживача такого працівника як ОСОБА_9, встановлена Київським апеляційним господарським судом у постанові від 18.05.2017 у справі № 910/11101/16 за позовом Приватної науково-виробничої фірми "СКАЛА" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про скасування рішення комісії з розгляду актів порушення Публічного акціонерного товариства "Київенерго", оформленого протоколом засідання комісії від 11.05.2016 № 1095 по розгляду акта про порушення від 06.08.2015 № 38137 та у відповідності до норм статті 35 Господарського процесуального кодексу України є преюдиційною та не підлягає повторному доведенню. Постановою апеляційного господарського суду у справі № 910/11101/16 встановлено, що акт про недопуск позапланової перевірки від 10.06.2015 до проведення відповідачем позапланової перевірки позивача є протиправним та незаконними діями відповідача по відношенню до позивача з огляду на відсутність повноважного представника споживача при складанні спірного акта.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, врахувавши, що акт про недопуск № від 10.06.2015, на підставі якого здійснено відключення споживача, складений із порушенням пункту 6.41. ПКЕЕ та не може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує факт порушення споживачем ПКЕЕ, а також те, що попередження споживача окремим письмовим повідомленням про припинення електропостачання об'єкта у встановлені строки відповідачем не здійснено, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача щодо припинення постачання електричної енергії об'єкта споживача суперечать вимогам ПКЕЕ та є незаконними.

Судова колегія відзначає, що заперечення відповідача щодо правильності застосування апеляційним судом до спірних правовідносин пункту 6.41 ПКЕЕ спростовуються змістом спірного акта про недопуск, який складено саме у зв'язку з позаплановою технічною перевіркою позивача, що взято до уваги судом до уваги як підстава для висновку про необхідність обов'язкової присутності в такому випадку представника споживача.

З тексту постанови також вбачається, що надані відповідачем доводи та заперечення були розглянуті та обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини другої статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарський суд вирішив спір відповідно до вимог статей 42, 43, 33, 34, 43, 84, 101, 105 Господарського процесуального кодексу України, розглянули всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, та доводам сторін, відповідно відобразивши це в постанові.

Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права суперечать дійсним обставинам справи та приписам чинного законодавства, не спростовують обґрунтованих висновків суду, фактично зводяться до переоцінки обставин, належно та повно встановлених судом, та не беруться колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у справі № 910/10966/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий Л. Рогач

Судді: І. Алєєва

Т.Дроботова