ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" жовтня 2017 р. Справа № 911/4610/15

Судця Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, м. Донецьк

до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, в особі філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», Луганська обл., м. Лисичанськ

про стягнення 20476,50 грн.

Встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Позовна заява, не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов.

Позивачем не дотримано вказаних вимог з огляду на наступне.

Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на день звільнення ДП «Регіональні електричні мережі» Луганська філія повинно було виплатити йому заборгованість по заробітній платі в розмірі 20476,50 грн. Проте, позивачем не зазначено розмір його посадового окладу за період з жовтня 2014 р. по травень 2016 р. та не надано обґрунтованого розрахунку суми 20476,50 грн., заявленої до стягнення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми;

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Позивачем до позовної заяви додано клопотання від 25.10.2017 р. ОСОБА_1 про витребування доказів. Проте, як вбачається з описів вкладення у цінні листи від 25.10.2017 р., які додані до позовної заяви як докази направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не було надіслано відповідачу копії всіх доданих до позовної заяви документів, а саме клопотання від 25.10.2017 р. ОСОБА_1 про витребування доказів.

Таким чином, описи вкладення у цінні листи від 25.10.2017 р. не можуть бути належними доказами надсилання відповідачу доданих до позовної заяви документів, оскільки не підтверджують направлення відповідачу копії всіх доданих до позовної заяви документів.

Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отже, позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява, додані до неї документи - в першу адресу.

Суддя О.О. Рябцева