УХВАЛА

30.10.2017№ 910/3789/17

За скаргою Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО»

на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ

Головного територіального управління юстиції у місті Києві

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІВЕС"

до Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" в особі

Відокремленого підрозділу Зміївська теплова електрична станція

про стягнення 411 038,10 грн.

та

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" в особі

Відокремленого підрозділу Зміївська теплова електрична станція

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІВЕС"

про стягнення 38 252,92 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників судового процесу:

від скаржника (відповідача): Гаврись Я.Б. за довіреністю № 401/22 від 06.12.2016;

від стягувача: не з'явився;

від ВДВС: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.05.2017 у справі № 910/3789/17 позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» в особі Зміївської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКВІВЕС» 334 500 грн. 00 коп. основного боргу, 5 097 грн. 16 коп. 3% річних, 23 737 грн. 50 коп. інфляційних втрат та 5 900 грн. 02 коп. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині первісного позову відмовлено; зустрічні позовні вимоги задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІВЕС" на користь Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» в особі Зміївської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» 35 902 грн. 32 коп. пені, 2 350 грн. 60 коп. штрафу та 1 600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

15.08.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» (далі - скаржник) надійшла скарга на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС), відповідно до змісту якої він просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не закінчення виконавчого провадження № 54227477 по примусовому виконанню наказу господарського суду міста Києва № 910/3789/17 від 29.05.2017;

- зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 54227477;

- визнати недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 06.07.2017 про стягнення виконавчого збору;

- зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54227477 від 06.07.2017 про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.08.2017 розгляд вищевказаної скарги призначено на 13.09.2017 року.

13.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником скаржника подано доповнення до скарги, відповідно до змісту яких скаржник доповнює прохальну частину скарги додатковими вимогами та просить суд:

- визнати недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 28.08.2017 про арешт майна боржника;

- зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт із майна боржника, накладеного постановою ВП № 54227477 від 28.08.2017.

В судовому засіданні 13.09.2017 року судом прийнято до розгляду вищевказані доповнення до скарги, у зв'язку з чим скарга розглядається в редакції означених доповнень. Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.09.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 02.10.2017 року.

22.09.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником скаржника подані додаткові доповнення до скарги, відповідно до змісту яких скаржник додатково просить суд:

- визнати недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 12.09.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження;

- зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54227477 від 12.09.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження;

- визнати недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження;

- зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження;

- визнати недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору;

- зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору.

В судовому засіданні 02.10.2017 року судом прийнято до розгляду вищевказані доповнення до скарги, у зв'язку з чим скарга розглядається в редакції означених доповнень. Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 18.10.2017 року.

06.10.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником скаржника подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.10.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 30.10.2017 року.

Представник скаржника в судовому засіданні 30.10.2017 року підтримав викладені у скарзі вимоги.

Представники ВДВС та стягувача в судове засідання 30.10.2017 року не з'явились, про причину неявки суд не повідомили.

Розглянувши в судовому засіданні 30.10.2017 року скаргу Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, суд вирішив задовольнити її частково, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Названий Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

В даному випадку, на розгляд суду передані вимоги про;

- визнання незаконною бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не закінчення виконавчого провадження № 54227477 по примусовому виконанню наказу господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі № 910/3789/17;

- зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 54227477;

- визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 06.07.2017 про стягнення виконавчого збору;

- зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54227477 від 06.07.2017 про стягнення виконавчого збору;

- визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 28.08.2017 про арешт майна боржника;

- зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт із майна боржника, накладеного постановою ВП № 54227477 від 28.08.2017;

- визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 12.09.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження;

- зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54227477 від 12.09.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження;

- визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження;

- зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження;

- визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору;

- зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору.

Розглянувши зазначені вимоги, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54227477 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі № 910/3789/17.

06.07.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 36 923,46 грн.

21.07.2017 року боржник оплатив стягувачу стягнуту за наказом суму боргу у розмірі 369 234,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № Z/2229 від 21.07.2017 та 26.07.2017 року звернувся до державного виконавця з заявою про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з оплатою боргу.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Водночас, отримавши від боржника докази самостійної сплати стягнутої за виконавчим документом суми боргу, державним виконавцем всупереч приписів п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, і лише під час розгляду скарги, а саме 12.09.2017 року, державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 54227477.

Таким чином, на день розгляду господарським судом даної скарги, усунуті обставини, які стали підставою для звернення боржника з означеною в цій частині вимогою скарги до суду.

Як на тому наголошено в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема: ст. 5 ЦПК - про порушення цивільної справи в загальному суді; статей 98, 99 і гл. 14 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статей 90, 93 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; гл. 20 ЦПК - про судовий розгляд; глав 40, 41 ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження рішень суду першої інстанції; статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

Аналогічну правову позицію викладено у пункті 9.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», в якому зазначено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Враховуючи принцип універсальності волі законодавця, та зважаючи на те, що Вищий господарський суд України та Верховний Суд України неодноразово наголошував у своїх роз'ясненнях про те, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді справи, до відповідних процесуальних заяв, клопотань тощо учасників судового процесу мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання інших розділів Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне при вирішенні даної скарги застосувати приписи пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального України.

У відповідності до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд припиняє провадження з розгляду скарги в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не закінчення виконавчого провадження № 54227477 по примусовому виконанню наказу господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі № 910/3789/17, та в частині вимоги про зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 54227477.

Водночас, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню заявлені скаржником вимоги про визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 28.08.2017 про арешт майна боржника та зобов'язання ВДВС зняти арешт, враховуючи наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як зазначалось судом вище, 21.07.2017 року боржник оплатив стягувачу стягнуту за наказом суму боргу у розмірі 369 234, 68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № Z/2229 від 21.07.2017, та 26.07.2017 року звернувся до державного виконавця з заявою про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з самостійною сплатою боргу.

Однак, незважаючи на це, будучи обізнаним про фактичне виконання боржником судового рішення, державним виконавцем 28.08.2017 винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 406 957,68 грн., що суперечить положенням статті 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Частинами 3-5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Що стосується вимог про визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 06.07.2017 про стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Системний аналіз Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави вважати, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є:

1) фактичне виконання судового рішення;

2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Отже, за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання судового рішення, тоді як скаржник в добровільному порядку оплатив стягувачу зазначену у виконавчому документі суму боргу в розмірі 369 234, 68 грн., про що свідчить платіжне доручення № Z/2229 від 21.07.2017 року.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги скаржника про визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 06.07.2017 про стягнення виконавчого збору.

Крім того, 12.09.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 500, 00 грн.

За змістом частини 2 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» витратами виконавчого провадження є витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень.

Згідно з п. 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону. Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554.

Пунктом 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 визначено, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження.

Однак, в порушення наведених приписів Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, в постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження види та суми таких витрат державним виконавцем зазначено не було. Жодних доказів на підтвердження фактичного понесення цих витрат матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги скаржника про визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 12.09.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Разом з тим, заявлені скаржником вимоги про зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54227477 від 06.07.2017 про стягнення виконавчого збору, винести постанову про скасування постанови ВП № 54227477 від 12.09.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, задоволенню не підлягають, оскільки, як зазначалось вище, означені постанови судом були визнані недійсними, у зв'язку з чим додаткове прийняття державним виконавцем постанов про їх скасування не вимагається.

Що стосується заявлених скаржником вимог про визнання недійсною постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження; зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження; визнання недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору; зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, частина 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, положення частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» стосуються виконання рішень інших органів, в той час, як частина 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок оскарження рішень дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

За змістом пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження є виконавчими документами.

З наведеного вбачається, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору а також про стягнення витрат виконавчого провадження є самостійними виконавчими документами.

Отже, визначаючи поширення юрисдикції адміністративного суду на правовідносини щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), законодавець визначив та включив до таких рішень, зокрема, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

При цьому, визначивши юрисдикцію суду, який уповноважений розглядати відповідні спори, законодавець зазначив, що адміністративний суд визначається у порядку, передбаченому законом.

У рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

З доданих до скарги документів вбачається, що постановою Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.09.2017 було відкрито виконавче провадження № 54695634 з примусового виконання постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 54227477 від 23.09.2017 про стягнення зі скаржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 500,00 грн.

Також, постановою Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.09.2017 було відкрито виконавче провадження № 54695702 з примусового виконання постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 54227477 від 06.07.2017 про стягнення зі скаржника виконавчого збору у розмірі 36 923, 46 грн.

Таким чином, зазначені постанови про відкриття виконавчого провадження були винесені під час примусового виконання окремих виконавчих документів, а саме постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення витрат виконавчого провадження.

Тобто, в даному випадку оскаржуються дії державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження, вчинені не під час виконання рішення господарського суду, а під час виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення витрат виконавчого провадження.

У зв'язку з цим, враховуючи положення частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», вищевказані вимоги повинні бути передані на розгляд відповідного адміністративного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Виходячи з вищевикладеного, господарський суд дійшов висновку, що скарга на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в частині вимог про визнання недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження; зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження; визнання недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору; зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору не підлягає розгляду господарським судом в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що норми Господарського процесуального кодексу України не врегульовано як має діяти суд у випадку подання скарги на дії державної виконавчої служби з порушенням встановленого законодавством порядку.

Як зазначалось вище, пунктом 9.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Оскільки, подана заявником скарга на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві визнання недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження; зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження; визнання недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору; зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору не підлягає розгляду в господарських судах в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд припиняє провадження з розгляду скарги в частині означених вимог.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги стягувача, викладені у скарзі такими, що підлягають задоволенню частково з урахуванням наведеного.

Керуючись п. п. 1, 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРЕНЕРГО» на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

2. Визнати недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № ВП 54227477 від 06.07.2017 про стягнення виконавчого збору.

3. Визнати недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП №54227477 від 28.08.2017 про арешт майна боржника.

4. Зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт із майна боржника, накладеного постановою ВП № 54227477 від 28.08.2017.

5. Визнати недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54227477 від 12.09.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

6. Припинити провадження з розгляду скарги в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не закінчення виконавчого провадження № 54227477 по примусовому виконанню наказу господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі № 910/3789/17.

7. Припинити провадження з розгляду скарги в частині вимоги про зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 54227477.

8. Припинити провадження з розгляду скарги в частині вимог про визнання недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження.

9. Припинити провадження з розгляду скарги в частині вимог про зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695634 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з боржника витрат виконавчого провадження.

10. Припинити провадження з розгляду скарги в частині вимог про визнання недійсною постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору.

11. Припинити провадження з розгляду скарги в частині зобов'язання Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про скасування постанови ВП № 54695702 від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню виконавчого збору.

12. В іншій частині скарги відмовити.

13. Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя М.Є. Літвінова

СУДДЯ УХВАЛИВ:

на 02.10.17 о 10:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-В, зал № .

Суддя