ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.10.2017 Справа №905/1893/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Мар'їнської районної державної адміністрації, м. Мар'їнка

до відповідача 1: Приватного підприємства "ОЛТАВІ", м. Селидове

до відповідача 2: Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації, м. Мар'їнка

про визнання недійсним договір оренди №1 від 21.03.2016 та всі додатки до нього, укладені між Відділом освіти Мар'їнської районної державної адміністрації та Приватним підприємством "ОЛТАВІ"; зобов'язати Приватне підприємство "ОЛТАВІ" повернути державі, в особі Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації частину приміщення будівлі учбового класу (автокласу) Курахівської ЗОШ №5 за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове, вул. Мира, 53, загальною площею 44,1 кв.м, шляхом підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

прокурор: Полякова С. О. - за посвідченням.

Суть спору: Керівник Волноваської місцевої прокуратури Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави в особі Мар'їнської районної державної адміністрації, м. Мар'їнка до Приватного підприємства «ОЛТАВІ», м.Селидове та Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації, м.Мар'їнка про визнання відсутнім права користування частиною приміщення будівлі учбового класу (автокласу) в Курахівській ЗОШ №5, за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м.Курахове, вул. Мира (К. Маркса), 53, загальною площею 44,1 кв.м; зобов'язання повернути державі в особі Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації, м. Мар'їнка частину приміщення будівлі учбового класу (автокласу) Курахівській ЗОШ №5, за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове, вул. Мира (К. Маркса), 53, загальною площею 44,1 кв.м. шляхом підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилався на те, що договір оренди №1 від 21.03.2016 в порушення приписів Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" був укладений без проведення грошової оцінки орендованого приміщення та без його страхування.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.08.2017 порушено провадження по справі №905/1893/17.

04.09.2017 від позивача надійшло клопотання №969-1/01-20 від 29.08.2017, в якому останній просив справу розглянути за відсутності свого представника. Клопотання позивача судом задоволене.

15.09.2017 від відповідача 1, Приватного підприємства "ОЛТАВІ", м. Селидове надійшов лист №104 від 11.09.2017, в якому просить суд надати час для усунення недоліків терміном на 2 місяці.

Відповідач 2, Відділ освіти Мар'їнської районної державної адміністрації, м. Мар'їнка в судові засідання не з'явився, пояснень по суті спору не надав, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявні повідомлення про вручення ухвал суду відповідачу 2.

18.09.2017 на електрону адресу суду від прокурора надійшли додаткові документи по справі.

До початку розгляду справи по суті 05.10.2017 на електрону адресу суду та 23.10.2017 до канцелярії суду від прокурора надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить суд: визнати недійсним договір оренди №1 від 21.03.2016 та всі додатки до нього, укладені між відділом освіти Мар'їнської районної державної адміністрації з одного боку та Приватним підприємством "ОЛТАВІ" з другого боку, предметом якого є частина приміщення будівлі учбового класу (автокласу) в Курахівській ЗОШ №5 площею 44,1 кв.м, розміщене за адресою м. Курахове, вул. К.Маркса (вул.Мира) 53, що знаходиться на балансі відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації для використання його під розміщення учбових кабінетів для підготовки водіїв транспортних засобів; зобов'язати Приватне підприємство "ОЛТАВІ" повернути державі, в особі Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації частину приміщення будівлі учбового класу (автокласу) Курахівської ЗОШ №5 за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове, вул.Мира, 53, загальною площею 44,1 кв.м, шляхом підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди.

Суд розглянув дану заяву та врахував наступне.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як на тому наголошено у пункті 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Згідно з пунктом 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України не передбачено право позивача уточнювати позовні вимоги.

За своїм змістом заява прокурора про уточнення позовних вимог є заявою про зміну предмету позову, оскільки цією заявою прокурор змінює позовну вимогу з якою звернувся до відповідачів у позовній заяві.

Відповідачі у судові засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, не заперечили проти позовних вимог, не скористались своїм правом на участь у судовових засіданнях, відзив на позов не надали, у зв'язку з чим господарським судом справа на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України та продовжувався на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України .

Перед початком розгляду справи по суті представників прокуратури було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22, 29 Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури суд встановив:

21.03.2016 між Відділом освіти Мар'їнської районної державної адміністрації (орендодавець) та Приватним підприємством "ОЛТАВІ" (орендар) укладено договір оренди №1 (договір), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину приміщення будівлі учбового класу (автокласу) в Курахівській ЗОШ №5 (майно), площею 44,1 кв.м., розміщене за адресою: м.Курахове, вул.К.Маркса, 53, що знаходиться на балансі Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.2. договору, приміщення передається в оренду для використання його під розміщення учбових кабінетів для підготовки водіїв транспортних засобів.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання - передачі майна (п.2.1. договору).

Згідно з п.3.1.-3.2. договору, орендна плата визначається на договірній основі і складає 200,00грн. за перший місяць оренди з подальшим коригуванням на індекс інфляції. Оплата здійснюється щомісяця згідно виставленого рахунку на р/р орендодавця, вказаний в договорі, не пізніше 10 числа кожного наступного місяця.

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 20.04.2016 та додатковою угодою №1 від 30.12.2016 строк дію договору продовжено до 31.12.2017.

21.03.2016 складений сторонами за договором Акт приймання-передачі приміщення, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар приймав в орендне користування частину приміщення Курахівської ЗОШ №5 відділу освіти Марїнської РДА площею 44,1кв.м на умовах договору оренди від 21.03.2016. Таким чином, саме з цієї дати частина приміщення є орендованою ПП "ОЛТАВІ".

Керівник Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Мар'їнської районної державної адміністрації, м. Мар'їнка звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою про визнання недійсним договір оренди №1 від 21.03.2016 та всіх додатків до нього, що укладені між відділом освіти Мар'їнської районної державної адміністрації з одного боку та Приватним підприємством "ОЛТАВІ" з другого боку, предметом якого є частина приміщення будівлі учбового класу (автокласу) в Курахівській ЗОШ №5 площею 44,1 кв.м, розміщене за адресою м. Курахове, вул. К.Маркса (вул.Мира), 53, що знаходиться на балансі відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації для використання його під розміщення учбових кабінетів для підготовки водіїв транспортних засобів; зобов'язання Приватне підприємство "ОЛТАВІ" повернути державі, в особі відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації частину приміщення будівлі учбового класу (автокласу) Курахівської ЗОШ №5 за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове, вул. Мира, 53, загальною площею 44,1кв.м, шляхом підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення представників прокуратури, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України).

Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому, відповідно до п.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відносини сторін даного договору оренди регулюються також Законом України «Про оренду державного та комунального майна», який є спеціальним законом з питань оренди державного майна та комунального майна.

Законодавчо визначено, що договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх його істотних умов і підписання сторонами тексту договору (ч.1 ст. 12 Закону).

При цьому до істотних умов договору оренди майна стаття 10 Закону відносить: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації), орендну плату з урахуванням її індексації, термін, на який укладається договір оренди, відновлення орендованого майна та умови його повернення, виконання зобов'язань, забезпечення виконання зобов'язань (неустойка, порука, гарантія та ін.), порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди, відповідальність сторін, страхування орендарем взятого ним в оренду майна, обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Статтею 11 Закону визначено, що оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Частиною 2 ст. 284 ГК України визначено, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об'єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення такої оцінки визначено Методикою оцінки об'єктів оренди, що затверджена постановою Кабінет Міністрів України «Про затвердження Методики оцінки об'єктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів» № 629 від 10.08.1995.

Відповідно до цієї Методики проводиться оцінка майна державних підприємств, установ та організацій, іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), що передається в оренду, в тому числі нерухомого майна (п. 1 Методики).

Так, у п.2 вказаної Методики визначено, що оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати.

Відповідно до пункту 3 Методики поняття "незалежна оцінка" вживається у значенні, наведеному у Законі України "Про оцінку майна", майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з п. 19 Методики, у разі оренди нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна здійснюється його незалежна оцінка.

Згідно ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" незалежною оцінкою майна вважається оцінка, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Таким чином, оцінка об'єкта оренди обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Судом встановлено, що перед укладенням спірного договору оцінка об'єкту оренди не здійснювалась, що є порушенням вимог ст. 11 Закону України "Про оренду державного і комунального майна", ч. 2 ст. 284 ГК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995.

Отже, розрахунок орендної плати здійснено не відомо з якої вартості об'єкта оренди, вказане у свою чергу свідчить про те, що сторонами не досягнуто домовленості по одній з істотних умов договору, а саме щодо вартості майна, яке орендується.

Окрім невжиття заходів щодо проведення оцінки майна до укладення чи пролонгації договору оренди, не відображення цих даних у договорі, сторонами також не проведено страхування об'єкта оренди. Ця істотна умова, як і покладення відповідного обов'язку на орендаря, у договорі не відображена.

Стаття 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у частині 3 визначає, що орендоване майно страхується орендарем на користь того учасника договору оренди, який бере на себе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об'єкта оренди.

При цьому страхові відносини регулюються Законом України «Про страхування». Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування (ч.3 ст.18 ЗаконуУкраїни «Про страхування»).

Проте, як вбачається з тексту договору оренди №1 від 21.03.2016 сторонами взагалі в договорі не відображені питання щодо страхування об'єкту оренди, доказів страхування орендованого приміщення орендарем суду не надано.

Таким чином, при укладенні та підписанні тексту договору сторони порушили вимоги законодавства.

При цьому суд зазначає, що відповідач 2 Приватне підприємство "ОЛТАВІ", м.Селидове повинен був укладаючи договір оренди впевнитись, що договір оренди відповідає нормам чинного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу. Даною нормою передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Договір оренди приміщення №1 від 23.01.2016 укладений між Відділом освіти Мар'їнської районної державної адміністрації та Приватним підприємством "ОЛТАВІ" не відповідає вимогам Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у зв'язку з чим його необхідно визнати недійсним.

Оскільки спірний договір оренди визнано судом недійсними, а вимога про повернення орендованого нерухомого майна є похідною від вимоги щодо визнання недійсними останнього, позовні вимоги в цій частині згідно ст. 216 ЦК України теж підлягають до задоволення, оскільки їх зміст відповідає способам захисту прав.

Згідно ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Пунктом 5 статті 16 цього ж Закону встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

У разі делегування місцевим державним адміністраціям районними чи обласними радами відповідних повноважень в їх управлінні перебувають також об'єкти спільної власності територіальних громад (ст. 15 Закону України "Про місцеві державні адміністрації).

Отже, уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Мар'їнська районна державна адміністрація.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст.43 ГПК України докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на відповідачів.

Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 20, 22, 29, 32 - 34, 43, 44, 49, 81-1, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Мар'їнської районної державної адміністрації, м. Мар'їнка задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди приміщення №1 від 21.03.2016 та всі додатки до нього, що укладені між Відділом освіти Мар'їнської районної державної адміністрації та Приватним підприємством "ОЛТАВІ", предметом якого є частина приміщення будівлі учбового класу (автокласу) Курахівської ЗОШ №5 за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове, вул. К. Маркса (вул. Мира), 53, загальною площею 44,1кв.м, що знаходиться на балансі Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації.

Зобов'язати Приватне підприємство "ОЛТАВІ" (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, 13, ) повернути державі в особі Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації (85600, Донецька область, м. Мар'їнка, вул. Заводська, 20, ) частину приміщення будівлі учбового класу (автокласу) Курахівської ЗОШ №5 за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове, вул. К. Маркса (вул. Мира), 53, загальною площею 44,1кв.м, шляхом підписання акту приймання-передачі.

Стягнути з Приватного підприємства "ОЛТАВІ" (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, 13, ) на користь прокуратури Донецької області (юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, банківські реквізити: розрахунковий рахунок №6251, Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач - прокуратура Донецької області, ) судовий збір у розмірі 1600,00грн.

Стягнути з Відділу освіти Мар'їнської районної державної адміністрації, м. Мар'їнка (85600, Донецька область, м.Мар'їнка, вул. Заводська, 20, ) на користь прокуратури Донецької області (юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, банківські реквізити: розрахунковий рахунок №6251, Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач - прокуратура Донецької області, ) судовий збір у розмірі 1600,00грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде складено та підписано 30.10.2017. Повний текст рішення складено та підписано 30.10.2017.

Суддя Г.Є. Курило