КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р. справа№ 911/985/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Руденко М.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Омельчук Є.М., Чорний А.М.;

відповідача - Руденко В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"

на рішення Господарського суду Київської області від 21.06.2017 р.

у справі № 911/985/17 (суддя - Бацуца В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крон Ч та К"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"

про стягнення 1042228,97 грн

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Крон Ч та К" (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором підряду № 03/04 від 16.04.2015 р. у загальному розмірі 1042228,97 грн, з яких: 856166,40 грн - основного боргу, 140068,82 грн - інфляційних втрат та 45993,75 грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2017 р. порушено провадження у справі № 911/985/17.

До суду першої інстанції 17.05.2017 р. позивачем подано заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" 50000,00 грн витрат на послуги адвоката.

Також, 07.06.2017 р. від представника відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з визначення об`ємів та вартості ремонтних робіт, виконаних по договору, а також відповідності обсягів і вартості виконаних робіт проектно-кошторисній та первинній документації.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.06.2017 р. у справі № 911/985/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крон Ч та К" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" на користь позивача 809526,00 грн - основного боргу, 140068,82 грн - інфляційних втрат та 43473,13 грн - 3% річних, що разом становить 993067,95 грн. Окрім цього, судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, а також частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крон Ч та К" про стягнення витрат на послуги адвоката і зменшено їх розмір до 15000,00 грн із заявлених 50000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" подало апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та стягнення витрат на послуги адвоката і прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі скаржник заперечує правомірність нарахування та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" штрафних санкцій, а також розмір витрат на послуги адвоката. Окрім цього, відповідач також звертає увагу суду на безпідставне відхилення клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2017 р. у складі колегії суддів: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Руденко М.А., порушено апеляційне провадження у справі № 911/985/17 та призначено її до розгляду на 19.10.2017 р.

У поданому до суду відзиві позивач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Окрім цього, до апеляційного суду 19.10.2017 р. представником відповідача подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з наступними питаннями: який перелік та об`єми фактично виконаних ремонтних робіт котла Hurst Boiler згідно договору підряду № 03/04?; яка вартість фактично виконаних ремонтних робіт котла Hurst Boiler згідно договору підряду № 03/04?; чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних ремонтних робіт котла Hurst Boiler обсягам та вартості, визначеним проектно-кошторисною документацією та первинною документацією (форми КБ-2в та КБ-3)?

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

16.04.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крон Ч та К" (підрядник) було укладено договір підряду № 03/04, згідно з п. 1.1 якого підрядник зобов'язується своїми або залученими силами і засобами на замовлення замовника виконати у встановлений строк футерувальні та ізоляційні роботи котла Hurst Boiler на об'єкті будівництва - теплова електростанція потужністю 18 МВт, що працює на біопаливі по вулиці Розважівській 192 в смт. Іванків Київської області, а замовник, у свою чергу, зобов'язується прийняти виконані підрядником роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 1.2 договору обсяг та склад робіт за цим договором визначається відповідним додатком до цього договору. З моменту підписання відповідного додатку сторонами він є невід`ємною частиною цього договору.

Якщо підрядник в ході виконання робіт за цим договором виявив невраховані договором роботи і необхідність у зв'язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення вартості робіт, він зобов'язаний письмово повідомити про це замовника не менше ніж за 3 (три) робочих дні. Наслідки подання чи неподання підрядником такого повідомлення визначаються відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 877 ЦК України (п. 1.4. договору).

Пунктами 2.1, 2.3, 2.4 договору передбачено наступне: загальна вартість робіт за договором складається із суми вартості робіт за кожним відповідним додатком до цього договору; порядок оплати робіт встановлюється відповідним додатком до цього договору; якщо відповідним додатком до договору порядок оплати робіт не встановлений, то оплата проводиться не менше ніж через 7 (сім) банківських днів з моменту підписання сторонами на умовах ст. 8 договору актів приймання-передачі виконаних робіт на весь обсяг робіт за договором.

Відповідно до п. 13.2 договору він є чинним з дати його підписання сторонами і до повного виконання своїх зобов'язань.

Додатком № 1 до договору підряду № 03/04 від 16.04.2015 р., підписаним 16.04.2015 р., передбачено, що на умовах договору підрядник зобов'язується виконати футерувальні та ізоляційні роботи котла Hurst Boiler, а саме щодо пароперегрівача - ремонт для проектного виду палива (п. 1 додатку). Згідно з п. 2 додатку загальна вартість робіт за ним становить 1081593,60 грн, у тому числі ПДВ 20% 180265,60 грн. Пунктом 3 додатку передбачені такі авансові платежі: 1) 250000,00 грн - 28.04.2015 р.; 2) 300000,00 грн - 4 декада травня 2015 р.; 3) 250000,00 грн - 2 декада червня 2015 р.; 4) 281593,60 грн - 4 декада червня 2015 р.

Також, 24.04.2015 р. між сторонами було підписано додаток № 2 до договору підряду, згідно з п. 1 якого на умовах договору підрядник зобов'язується виконати пусконалагоджувальні роботи по сушці котла-пароперегрівача та дослідні роботи по тепловій ізоляції після виконання футерувальних та ізоляційних робіт котла Hurst Boiler, а саме щодо пароперегрівача - ремонту для проектного виду палива. Пунктом 1.1 додатку № 2 встановлена загальна вартість робіт за цим додатком - 37627,20 грн, у тому числі ПДВ 20% 6271,20 грн. Відповідно до п. 1.2 цього додатку авансові внески сплачуються за два дні до початку виконання робіт в сумі 18814,00 грн. Пунктом 1.3 передбачений залишок суми до сплати в термін до 25.06.2015 р. в сумі 18813,20 грн. Пунктом 2 додатку визначено, що роботи за ним повинні бути виконані в термін 10 календарних днів, але не пізніше 01.06.2015 р., та оплачені не пізніше 05.06.2015 р.

Окрім цього, 16.04.2015 р. між сторонами було підписано додаток № 3 до договору підряду № 03/04 від 16.04.2015 р., згідно з п. 1 якого на умовах договору підрядник зобов'язується виконати футерувальні та ізоляційні роботи котла Hurst Boiler (пароперегрівач) на об'єкті будівництва, вказаному в п. 1.1 договору підряду. Пунктом 2 додатку передбачено, що загальна вартість робіт за ним становить 332803,20 грн, в тому числі ПДВ 55467,20 грн. Пунктом 3 додатку визначено порядок оплати, згідно якого для початку робіт за цим додатком замовник сплачує підряднику аванс в розмірі 50000,00 грн з урахуванням ПДВ 20%. Остаточна оплата за весь виконаний належним чином обсяг робіт за цим додатком проводиться замовником після підписання сторонами актів виконаних робіт на весь обсяг робіт відповідно до п. 2.4 договору підряду.

Також, сторонами було погоджено та підписано: договірну ціну на будівництво ТОВ „Біогазенерго", ремонт футерування пароперегрівача, що здійснюється у 2015 р.; локальний кошторис на будівельні роботи № 4-1-1; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2015 р., договірну ціну на будівництво Іванківська ТЕС, котел Hurst Boiler, сушка котла та пароперегрівача після ремонту, експериментальні роботи, обстеження, що здійснюється у 2015 р.; локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2015 р., договірну ціну на будівництво ТОВ „Біогазенерго", ремонт теплової ізоляції пароперегрівача, мультициклона і паропроводів котла Hurst, що здійснюється у 2015 р.; локальний кошторис на будівельні роботи № 4-1-1; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2015 р.

Так, на виконання умов договору та додатків до нього, що є його невід`ємними частинами, позивачем протягом червня 2015 р. було виконано для відповідача роботи на загальну суму 809526,00 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 р. на суму 453061,20 грн, актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 р. на суму 37627,20 грн та актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 р. на суму 318837,60 грн.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ст. 839 ЦК України).

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ст. 853 ЦК України).

Статтею 854 цього ж кодексу передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За висновком суду першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, у встановлений договором та додатками до нього строк, станом на час розгляду справи відповідач обов'язку щодо оплати виконаних позивачем робіт не здійснив. Відтак, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" утворилася заборгованість перед позивачем за виконані та неоплачені підрядні роботи у розмірі 809526,00 грн, що підтверджується підписаними представниками обох сторін актами приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 р. на суму 453061,20 грн, за червень 2015 р. на суму 37627,20 грн та за червень 2015 р. на суму 318837,60 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення із відповідача 856166,40 грн основної заборгованості за невиконання умов договору підряду № 03/04 від 16.04.2015 р. підлягають лише частковому задоволенню у розмірі 809526,00 грн.

Крім цього, як зазначалося вище, позивач просив стягнути із відповідача інфляційні втрати та 3% річних від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обов'язку по оплаті виконаних робіт з 01.07.2015 р. по 31.03.2017 р. та з 16.06.2015 р. по 31.03.2017 р. на загальну суму 140068,82 грн та 45993,75 грн відповідно.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу того, що розмір основного боргу є меншим від заявленого до стягнення позивачем, судом першої інстанції було зроблено власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, що становить 153499,38 грн та 43473,13 грн відповідно.

При цьому, оскільки розмір інфляційних втрат за перерахунком суду першої інстанції є більшим від заявленого у позові (140068,82 грн), колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в силу відсутності повноважень господарського суду виходити за межі позовних вимог. Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення 3% річних, колегія суддів також погоджується з перерахунком місцевого господарського суду, а відтак, і з висновком про часткове задоволення позовних вимог у цій частині.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно часткового задоволення позовних вимог у даній справі та стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду № 03/04 від 16.04.2015 р. у загальному розмірі 993067,95 грн, з яких: 809526,00 грн - основного боргу, 140068,82 грн - інфляційних втрат та 43473,13 грн - 3% річних.

Окрім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України оплата послуг адвоката входить до складу судових витрат.

Також, згідно з ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється виключно на осіб, які є адвокатами.

За змістом ч. 3 ст. 48 та ч. 5 ст. 49 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Також, згідно рекомендацій, викладених у п. 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката, здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, а у разі неподання відповідних документів - у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

На підтвердження факту надання позивачу адвокатських послуг до матеріалів справи долучено договір про надання юридичних послуг від 01.03.2017 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крон Ч та К" та адвокатом Омельчуком Є. М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 287 від 06.04.2003 р., видатковий касовий ордер від 01.03.2017 р. на суму 10000,00 грн, та видатковий касовий ордер від 16.05.2017 р. на суму 40000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/973 від 14.12.2007 р. „Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права" суд може обмежити розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції обгрунтовано зменшено заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката до 15000,00 грн з огляду на співрозмірність такого розміру витрат заявленим позовним вимогам. При цьому, поданих доказів достатньо для підтвердження розміру вказаної суми.

Також, як зазначалося вище, до суду представником відповідача подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з визначення об`ємів та вартості ремонтних робіт, виконаних по договору, а також відповідності обсягів і вартості виконаних робіт проектно-кошторисній та первинній документації.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Обґрунтовуючи підстави для призначення судової будівельно-технічної експертизи, відповідач посилається на те, що згідно висновку спеціаліста Гриценко Т.В. від 12.05.2017 р. виявлено певні відхилення від технічної документації та кошторисної вартості договірних робіт.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, дослідивши питання, які були поставлені судовому експерту для роз'яснення, колегія суддів дійшла висновку про те, що з'ясувати вказані обставини можливо під час розгляду справи по суті, оскільки вони мають лише правовий характер та не потребують спеціальних знань.

Зокрема, апелянт ставить під сумнів належність виконання договірних робіт. Однак, згідно зі ст. 853 ЦК України відповідач втратив право посилатися на недоліки у виконанні робіт, які могли бути встановлені під час їх прийняття, оскільки не надав підряднику будь-яких зауважень щодо кількості та якості виконаних робіт під час отримання актів приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 р. на суму 453061,20 грн, за червень 2015 р. на суму 37627,20 грн та за червень 2015 р. на суму 318837,60 грн.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Позивачем належними та допустимими доказами доведено виконання прийнятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору підряду, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних робіт та іншими супровідними документами до договору. У свою чергу, відповідачем доказів оплати виконаних позивачем робіт на суму 809526,00 грн не надано, а отже судом першої інстанції правомірно задоволені позовні вимоги.

Таким чином, місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення про часткове задоволення позовних вимог було правильно застосовано норми законодавства та достовірно досліджено наявні обставини справи у їх сукупності.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду Київської області від 21.06.2017 р.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 21.06.2017 р. у справі № 911/985/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/985/17 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

М.А. Руденко