ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Справа № 917/91/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Стратієнко Л.В. (доповідач)
суддів Кондратової І.Д. Нєсвєтової Н.М.,
за участі представників: позивача: відповідача: 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Блажкевич С.В. не з'явився Чучковська О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Порцелак - Агро"
на рішення та постановуГосподарського суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року Харківського апеляційного господарського суду від 19 липня 2017року
у справі№ 917/91/17
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Порцелак-Агро"
довиконавчого комітету Остапівської сільської ради Лубенського району Полтавської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаОСОБА_5
про визнання незаконним та скасування свідоцтва

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Порцелак - Агро" звернулося до господарського суду з позовом до виконавчого комітету Остапівської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності від 08.09.2009, видане відповідачем СТОВ "Нива" на нерухоме майно - критий тік № 1, розташований в с. Остапівка, Лубенського р-н., Полтавської обл., вул. Гагаріна, буд. 17б.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 26.04.2017 (суддя - Семчук О.С.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19.07.2017 (головуючий - Гетьман Р.А., судді - Сіверін В.І., Терещенко О.І.), у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на неповноту встановлення обставин справи при вирішенні спору, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представників позивача, 3-ї особи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено господарськими судами, 27.03.2007 виконавчим комітетом Остапівської сільської ради прийнято рішення "Про встановлення права власності на нерухоме майно" № 13, яким вирішено оформити право власності СТОВ "Нива" на нерухоме майно - критий тік № 1, розташований в с. Остапівка, Лубенського р-н. Полтавської обл. по вул. Гагаріна, буд. 17б з видачею свідоцтва про право власності. Цим же рішенням рекомендовано Лубенському бюро технічної інвентаризації підготувати документи для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

08.09.2009 виконавчим комітетом Остапівської сільської ради було видано свідоцтво про право власності СТОВ "Нива".

Лубенською міжрайонною прокуратурою було проведено перевірку щодо додержання вимог законодавства про приватизацію в діяльності Остапівської сільської ради Лубенського р-н., за результатами якої 11.01.2012 був внесений протест № 107-123 вих-12 з вимогою скасувати рішення виконавчого комітету Остапівської сільської ради "Про встановлення права власності на нерухоме майно" № 13 від 27.03.2007.

За результатами розгляду протесту прокурора рішенням шістнадцятої (позачергової) сесії шостого скликання Остапівської сільської ради від 24.01.2012 було скасовано рішення виконавчого комітету Остапівської сільської ради "Про встановлення права власності на нерухоме майно" № 13 від 27.03.2007.

Скасованим рішенням засвідчувалося право власності СТОВ "Нива" на нерухоме майно, а саме: критий тік № 1, що розташований в с. Остапівка Лубенського р-н. по вул. Гагаріна, 17 б.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те що, оскільки, рішенням Остапівської сільської ради від 24.01.2012 було скасовано рішення виконавчого комітету Остапівської сільської ради від 27.03.2007, а він є власником об'єкту нерухомого майна - критого току № 1, розташованого в с. Остапівка Лубенського району по вул. Гагаріна, 17 б, то просив визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.09.2009 щодо права власності СТОВ "Нива" на нерухоме майно, яке було видано на підставі скасованого рішення.

Частиною 1 ст. 16 ЦК установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Відновленням становища, яке існувало до порушення, є, зокрема, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Право власності є найбільш фундаментальним речовим правом, яке створює основну юридичну передумову для нормального функціонування цивільного обороту. Тому закон спеціально регулює як підстави набуття права власності, так і підстави його припинення.

Зокрема, за нормами ЦК України підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини.

Право власності може набуватися різними способами, які традиційно поділяють на дві групи: первинні, тобто такі, що не залежать від прав попереднього власника на майно, та похідні, за якими право власності на майно переходить до власника від його попередника в порядку правонаступництва.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Господарські суди, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та встановивши, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській організації "Український правовий союз" від 22.01.2009 та ухвала Октябрського районного суду міста Полтави від 30.01.2009, на підставі яких за ТОВ "Порцелак - Агро" було визнано та зареєстровано право власності на спірну будівлю, були скасовані, прийшли до правильного висновку, що ТОВ "Порцелак-Агро" не було доведено, що він є власником спірної будівлі.

Крім того, наданими третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, копіями інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна також підтверджується, що ТОВ "Порцелак-Агро" не є власником критого току № 1, розташованого в с. Остапівка Лубенського району по вул. Гагаріна, 17б.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що СТОВ "Нива" набуло права власності на спірний об'єкт на підставі рішення виконавчого комітету Остапівської сільської ради № 13 від 27.03.2007, чинність якого підтверджується рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.06.2009, постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.12.2009 та постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2010 у справі № 9/97.

Врахувавши вказане, місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, прийшли до правильного висновку, що позивачем не було доведено відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, що він є власником спірного нерухомого майна і що спірним свідоцтвом порушуються його права, а тому обґрунтовано відмовили у задоволенні позову.

Також суди, врахувавши, що позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права позивача, чого останнім не було доведено, відмовили відповідачу у застосуванні позовної давності і правильність висновків судів ніким не оскаржується в цій частині.

Щодо доводів позивача, що його право власності на спірне майно існує та було зареєстровано на підставі рішення реєстратора КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію права власності від 11.02.2009, то вони є безпідставними, адже рішення реєстратора не є підтвердженням наявності у позивача права власності на спірний об'єкт нерухомості, оскільки реєстрація його права відбулася на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 22.01.2009 у справі № 43/94, яке скасовано в судовому порядку.

Посилання позивача на те, що витягом та наявною інформацією в Державному реєстрі (відповідний запис) підтверджують його право власності на спірне майно, то вони є безпідставними та були предметом розгляду судів, які обґрунтовано виходили з того, що такі відомості (інформація) є архівною складовою частиною Державного реєстру і які були дійсними станом на 2009 рік та відсутні в довідці від 24.01.2017.

Щодо доводів позивача про те, що судом безпідставно не було задоволено його клопотання про витребування доказів, то слід зазначити, що рішення судів були прийнятті відповідно до вимог ст. 43 ГПК України на підставі всебічної, повної і об'єктивної оцінки всіх зібраних у справі доказів в їх сукупності, які є достатніми для прийняття законного рішення у справі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати за подання касаційної скарги покладаються на позивача.

Інші доводи касаційної скарги повторюють доводи апеляційної скарги, які були предметом розгляду суду апеляційної інстанції, та спростовані висновками суду, викладеними в постанові апеляційного господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Порцелак - Агро" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19 липня 2017 року у справі за № 917/91/17- без змін.

Головуючий, суддя Л. Стратієнко
Суддя І. Кондратова
Суддя Н. Нєсвєтова