ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017р. Справа № 914/1743/17

За позовом:Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич Львівської обл.
до відповідача:Дочірнього підприємства «Галінвест» фірми «Нілден Традінг ЛТД», м. Дрогобич Львівської обл.
про:зобовязання укласти договір оренди землі, стягнення збитків у розмірі 50660,18 грн.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Сало О.А.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність №3-32/5932 від 25.07.2017р.)
від відповідача:не зявився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

22.08.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Дрогобицької міської ради (надалі Позивач) до Дочірнього підприємства «Галінвест» фірми «Нілден Традінг ЛТД» (надалі Відповідач) про зобовязання укласти договір оренди землі, стягнення збитків у розмірі 50660,18грн.

Ухвалою суду від 23.08.2017р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 18.09.2017р. Ухвалою від 18.09.2017р. суд відклав розгляд справи на 12.10.2017р. Ухвалою від 12.10.2017р. продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, її розгляд відкладено на 26.10.2017р.

Представник позивача в судове засідання зявився, через канцелярію суду подав клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення збитків у звязку зі сплатою таких відповідачем. Натомість позовну вимогу про зобовязання відповідача укласти з Дрогобицькою міською радою договір оренди землі представник підтримав, просив позов у цій частині задоволити. Заявлену вимогу представник обґрунтовує тим, що 21.06.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі, відповідно до якого у користування відповідача передано земельну ділянку кадастровий №:00:001:0101, площею 0,0232 га, яка знаходиться по вул. Шкільній, 6 в м. Дрогобичі, строком на 3 роки. Як стверджує представник, після закінчення дії договору, новий договір між сторонами не укладався, а відповідач користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. У звязку з наведеним, позивач просить суд зобовязати відповідача укласти з Дрогобицькою міською радою відповідний договір оренди.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав.

Поштові конверти, якими відповідачу надсилалися ухвали (на юридичну адресу: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Б. Хмельницького, 39) повернулися до суду з відмітками відділення звязку «За закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про час, дату та місце судового розгляду.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача в силу положень п. 3.9.2. вказаної Постанови (враховуючи закінчення строку розгляду справи), не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за цими матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з набуттям права власності на обєкти нерухомості, 21.06.2006р. між Дрогобицькою міською радою (Орендодавцем) та ДП «Галінвест» фірми «Нілден Традінг ЛТД» (Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п. 1.1., 2.1. якого у строкове, платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі комерційного використання, яка знаходиться у м. Дрогобичі на вул. Шкільній, 6. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 232 кв.м., у т.ч. забудовані землі 183 кв.м., проїзди та двори 41 кв.м., інші 8 кв.м.

Договір зареєстровано 21.06.2006р. у Дрогобицькому міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено відповідний запис.

Згідно п. 2.2., 5.1. Договору, на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна нежитлове приміщення, яке належить орендарю на праві особистої власності, а також інші обєкти інфраструктури по території земельної ділянки проходять інженерні мережі, які знаходяться в нормальному технічному стані.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що такий укладено строком на три роки. Після закінчення строку договору, орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як зазначає позивач, після закінчення строку дії вказаного Договору, орендар не звертався до міської ради з заявою (клопотанням) про продовження дії Договору, відтак такий припинив свою дію 21.06.2009р., після цього відповідач використовував земельну ділянку безпідставно, за відсутності договору.

З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2012р. Дрогобицькою міською радою прийнято рішення №793 «Про надання в оренду та продовження терміну оренди земельних ділянок», п. 2 якого відповідачу продовжено строк оренди земельної ділянки площею 232 кв.м., яка знаходиться по вул. Шкільній, 6 для обслуговування офісного приміщення, строком на 3 роки. Вказаним рішенням також визначено, що у випадку неукладення фізичними та юридичними особами договору оренди з Дрогобицькою міською радою, відповідні пункти рішення втрачають чинність, а орендар несе відповідальність згідно законодавства.

Також в матеріалах справи наявним є договір оренди землі, укладений 11.06.2014р. між позивачем та відповідачем, за п. 1.1., 2.1. якого у строкове, платне користування відповідача передається земельні ділянка несільськогосподарського призначення, загальною площею 232 кв.м., яка знаходиться по вул. Шкільній, 6, кадастровий №:01:001:0148. Строк дії зазначеного договору визначений на три роки.

На підставі наявних матеріалів справи судом встановлено, що станом на день звернення позивача до суду та розгляду справи, договір оренди щодо земельної ділянки площею 232 кв.м., кадастровий №:01:001:0148, яка розташована за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Шкільна, 6, між сторонами не укладався.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що позовна вимога про зобовязання відповідача укласти договір задоволенню не підлягає, а провадження у справі в частині стягнення збитків слід припинити, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як зазначає позивач, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється укласти новий договір оренди земельної ділянки, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Однак, на переконання суду, обраний позивачем спосіб захисту є неналежним, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (положення ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За приписами ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Порядок передачі в оренду земельних ділянок комунальної та державної власності та укладення відповідних договорів оренди врегульовано Законом України «Про оренду землі» та Земельним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Положеннями частини 1-3 статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 1 ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Таким чином, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 14.11.2011р. у справі № 3-119гс11 та у постанові ВГС України від 23.08.2017р. у справі №916/2885/16.

Відтак, лише з моменту прийняття Дрогобицькою міською радою відповідного рішення, у відповідача може виникнути законодавчий обовязок укласти договір оренди земельної ділянки на якій розташовані належні йому на праві власності обєкти нерухомого майна.

З огляду на викладене, позовна вимога про зобовязання відповідача укласти договір оренди землі не підлягає до задоволення, оскільки серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобовязання особи до укладення відповідних договорів). Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків можна дійти висновку про те, що в разі прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу в оренду земельної ділянки та ухилення потенційного орендаря від укладення договору оренди земельної ділянки, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах запропонованих орендодавцем та які відповідають умовам, передбачених Типовим договором оренди землі (затв. постановою КМУ від 03.03.2004р. №220). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012р. у справі № 6-110цс12.

Разом з тим, враховуючи наявні обставини справи, зокрема, відсутність рішення Дрогобицької міської ради про передачу в оренду ДП «Галінвест» фірми «Нілден Традінг ЛТД» земельної ділянки та відсутність доказів скерування відповідачу проекту договору для підписання, відмови останнього від такого підписання, унеможливило б і задоволення вимоги про визнання договору укладеним.

Відповідно до ч. 2, п. «ґ» ч. 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відшкодування заподіяних збитків.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку з використанням земельної ділянки без правовстановлюючих на те документів (договору оренди землі), позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача відповідних збитків у розмірі 50660,18 грн. за період: 01.08.2014р. 31.07.2017р.

За приписами п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи клопотання позивача про припинення провадження у справі у звязку зі сплатою відповідачем заявленої до стягнення суми збитків, беручи до уваги довідку Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській обл. від 09.10.2017р. №3501/13-09-07-00-20 про сплату відповідачем коштів, суд прийшов до висновку, що провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає припиненню у звязку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2359,90 грн. на підставі платіжного доручення №942 від 11.08.2017р. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що судовий збір в розмірі 1600,00 грн. залишається за позивачем у звязку з відмовою у задоволенні вимоги про зобовязання укласти договір, натомість решта судового збору підлягає поверненню позивачу з бюджету після набрання рішенням законної сили на підставі відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 80, 82, 84, 75, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної вимоги Дрогобицької міської ради про зобовязання ДП «Галінвест» фірми «Нілден Традінг ЛТД» укласти договір оренди земельної ділянки відмовити.

2. Провадження у справі щодо стягнення з ДП «Галінвест» фірми «Нілден Традінг ЛТД» на користь Дрогобицької міської ради 50660,18 грн. збитків припинити.

3. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2017 р.

Суддя Крупник Р.В.