УХВАЛА

03.11.2017Справа № 910/18914/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі»

До 1. Фонду державного майна України

2. Державної казначейської служби України

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області

2. Міністерство інфраструктури України

про стягнення збитків в сумі 12 527 649,54 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Фурса С.М. - по дов.

від відповідача 1: Погорілко Н.М. - по дов.

від відповідача 2: Тимофєєва Т.М. - по дов.

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: Новак А.А. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ФДМУ про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) 14 559 978,64 грн. завданих збитків, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку щодо вжиття заходів, спрямованих на своєчасне повернення (прийняття) цілісного майнового комплексу Державної судноплавної компанії «УКРФЕРРІ» з оренди (оформлення документів для повернення майна з оренди) після припинення договору оренди державного майна від 25.12.1997 №Д-1905.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2016р. у справі № 910/18914/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2016р. у справі № 910/18914/16 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017р. відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2017р. касаційну скаргу Фонду державного майна України задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2016р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017р. зі справи № 910/18914/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.07.2017р. справу №910/18914/16 передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою від 07.07.2017р. справа №910/18914/16 прийнята до свого провадження суддею Спичаком О.М. та призначено розгляд справи на 02.08.2017р.

27.07.2017р. представником відповідача через відділ діловодства суду подано клопотання про залучення іншого відповідача - Державної казначейської служби України.

02.08.2017р. представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про залучення іншого відповідача - Державної казначейської служби України.

Представником третьої особи 2 02.08.2017р. подано письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 02.08.2017р. представником позивача було надано усні пояснення по суті клопотання про залучення іншого відповідача, згідно змісту яких вказане клопотання підтримано в повному обсязі.

Представником відповідача раніше подане клопотання також було підтримано.

Представником третьої особи 2 було надано усні пояснення з приводу клопотань позивача та відповідача.

Представник третьої особи 1 у судове засідання 02.08.2017р. не з'явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання позивача та відповідача, суд дійшов висновку щодо їх задоволення з урахуванням наступного.

Частинами 1, 4 ст.24 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

За приписами ст.174 Цивільного кодексу України Держава відповідає за своїми зобов'язаннями своїм майном, крім майна, на яке відповідно до закону не може бути звернено стягнення.

Залежно від підстав виникнення держава несе відповідальність з договірних та позадоговірних зобов'язань. Підставою для відповідальності держави може бути, зокрема, невиконання або неналежне виконання зобов'язань, які виникають з договорів, укладених державою через компетентні органи державної влади. Тобто, відшкодування збитків у такому випадку здійснюється за рахунок держави органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не за рахунок коштів на утримання органу державної влади.

Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

За приписами частини першої статті 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно з ст. 1 Положення про Державну казначейську службу України, яке затверджено Указом №460/2011 від 13.04.2011р. Президента України, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України.

У відповідності до статті 4 вказаного Положення Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює, зокрема безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Враховуючи, що предметом спору є відшкодування збитків, завданих у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань, що виникли з договору, укладеного державою через компетентний орган державної влади - Фонд державного майна України, іншим відповідачем у справі повинна бути Державна казначейська служба України, як центральний орган виконавчої влади, до компетенції якого належить казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За таких обставин, з огляду на наведене вище, приймаючи до уваги вказівки Вищого господарського суду України, що наведені у постанові від 27.06.2017р., та які у відповідності до ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для залучення у справі іншого відповідача - Державної казначейської служби України.

Ухвалою від 02.08.2017р. залучено до участі у розгляді справи в якості відповідача 2 Державну казначейську службу України та відкладено розгляд справи на 04.09.2017р.

04.09.2017р. представником позивача через відділ діловодства суду було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Одночасно, представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України збитки в сумі 12 527 649,54 грн., судовий збір та судові витрати.

Вказана заява була прийнята господарським судом як така, що відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Представники відповідача 2 та третьої особи 1 у судове засідання 04.09.2017р. не з'явились, проте, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Ухвалою від 04.09.2017р. розгляд справи було відкладено на 11.09.2017р.

11.09.2017р. представником відповідача 1 за первісним позовом було подано відзив на позов.

Представником відповідача 1 через відділ діловодства суду також було подано клопотання про залучення до участі у розгляді справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Приватного підприємства «Електрошипсервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський судноремонтний завод».

Вказане клопотання було розглянуто та відхилено судом з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

За змістом п.1.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського кодексу України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Наразі, заявником не наведено належного обґрунтування впливу рішення по даній справі на права та обов'язки Приватного підприємства «Електрошипсервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський судноремонтний завод» При цьому, за висновками суду, внаслідок прийняття судового рішення по розглядуваній справі на вказаних суб'єктів господарювання не буде покладено нових обов'язків та не виникне нових прав.

За таких обставин, враховуючи все наведене вище, з огляду на позицію Вищого господарського суду України, суд дійшов висновку, що клопотання Фонду державного майна України про залучення до участі у розгляді справи перелічених вище третіх осіб є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

11.09.2017р. представником відповідача 1 також було подано суду клопотання про витребування доказів, в яких вказаний учасник судового процесу просив витребувати у Державної служби України з безпеки на транспорті копії свідоцтв про мінімальний склад екіпажів т/х «Каледонія», т/х «Герої Шипки», т/х «Герої Плевни», які були чинними у період з 06.12.2014р. по 11.08.2015р.; від Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» докази отримання екіпажами суден заробітної плати за спірний період (відомості про виплату грошових коштів, банківські виписки, довідки про видачу коштів з каси уповноваженого банку, тощо) у період з 06.12.2014р. по 11.08.2015р., контракти, укладені між членами екіпажів та Товариством з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі», які діяли у спірний період з 06.12.2014р. по 11.08.2015р., докази витрат на відрядження членам екіпажів суден за період з 06.12.2014р. по 11.08.2015р. в сумі 750 044,40 грн., якими є звіти працівників за отримані суми; оригінали документів доданих до позовної заяви. Одночасно, у судовому засіданні 11.09.2017р. представником відповідача 1 також було заявлено клопотання про витребування у позивача штатного розкладу т/х «Каледонія», т/х «Герої Шипки», т/х «Герої Плевни», що був чинним у період з 06.12.2014р. по 11.08.2015р.

Вказані клопотання було розглянуто та задоволено судом з урахуванням наступного.

За приписами ст.38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Виходячи з предмету та підстав позовних вимог, з огляду на обставини, що входять до предмету доказування по справі, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання Фонду державного майна України та витребування наведених вище документів.

Ухвалою від 11.09.2017р. розгляд справи відкладено на 25.09.2017р.

25.09.2017р. представником позивача через відділ діловодства суду було подано клопотання про долучення документів та письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду, заперечення проти раніше поданих відповідачем 1 клопотань про зупинення провадження по справі та про призначення судової експертизи.

25.09.2017р. представником відповідача 1 подано через відділ діловодства суду письмові пояснення по справі та клопотання про виклик до суду для дачі пояснень посадових осіб Приватного підприємства «Електрошипсервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський судноремонтний завод» для надання підтверджень щодо проведення ремонтний робіт т/х «Герої Плевни» та надання послуг про стоянці суден біля причалу заводу. У судовому засіданні 25.09.2017р. представником відповідача 2 було надано усні уточнення, а яких останній просив викликати у судове засідання директорів або повноважних представників Приватного підприємства «Електрошипсервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський судноремонтний завод».

Вказане клопотання було розглянуто та відхилено судом з урахуванням наступного.

За приписами ч.1 ст.30 Господарського процесуального кодексу України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів.

Наразі, суд зауважує, що виклик у судове засідання посадових осіб сторін є правом, а не обов'язком суду.

Проте, у даному випадку, виходячи з предмету та підстав позовних вимог, суд не вбачає за доцільне викликати у судове засідання посадових осіб Приватного підприємства «Електрошипсервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський судноремонтний завод» для надання пояснень по справі.

У судовому засіданні 25.09.2017р. судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотання відповідача 1 про зупинення провадження по справі з огляду на наступне.

За приписами ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження по справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію. Крім того, перелік підстав відкладення розгляду справи не є вичерпним, а зупинити провадження у справі господарський суд може лише з підстав, установлених законом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 Господарського процесуального кодексу України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог. Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Аналогічну правову позицію наведено у п.3.16 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Обґрунтовуючи подане клопотання заявник посилався на те, що у провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа №916/2122/16 за позовом Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» про стягнення збитків.

Проте, за висновками суду, обставини, що входять до предмету доказування у даній справі, можуть бути встановлені судом в межах розгляду цієї справи на підставі оцінки доказів, представлених сторонами, а наявність спору у справі №916/2122/16 не унеможливлює вирішенню по суті розглядуваного спору між сторонами.

До того ж, за висновками суду, задоволення клопотання відповідача могло призвести до затягування строків розгляду справи, а отже, порушення вимог Господарського процесуального кодексу України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Отже, з огляду на наведене у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх підстав для задоволення клопотання відповідача 1 про зупинення провадження по справі.

У судовому засіданні 25.09.2017р. представником Фонду державного майна України також заявлено усне клопотання про виклик у судове засідання для надання пояснень по суті спору посадової особи Державної служби України з безпеки на транспорті.

Вказане клопотання було розглянуто та задоволено судом, з огляду на його відповідність приписам ст.30 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.09.2017р. представником Державної служби України з безпеки на транспорті було надано пояснення по суті справи.

Ухвалою від 25.09.2017р. розгляд справи було відкладено на 09.10.2017р.

Представники відповідача 2, та третіх осіб 1, 2, 3 у судове засідання 09.10.2017р. не з'явились, проте, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представником відповідача 1 у судовому засіданні 09.10.2017р. було подано клопотання про колегіальний розгляд справи. Вказане клопотання було розглянуто та відхилено судом з урахуванням наступного.

Згідно зі ст.46 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Відповідач, обґрунтовуючи свою заяву, посилається на велику кількість доказів, що підлягають дослідженню, та складність спірних правовідносин.

Наразі, за висновками суду розглядувана справа не відноситься до категорії складних справ, а всі представлені до матерів справи документи можуть бути оцінені судом одноособово. Інших підстав для необхідності колегіального розгляду спору відповідачем не представлено, а судом не встановлено.

Крім того, на думку господарського суду, задоволення наведеного клопотання відповідача 1 могло призвести до затягування строків розгляду спору.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Отже, враховуючи принципи справедливості та розумності строків розгляду справи, оскільки, за висновками суду, справа не потребує колегіального розгляду, а клопотання Фонду державного майна України залишено без задоволення.

У судовому засіданні 09.10.2017р. представником відповідача 1 було заявлено клопотання про витребування доказів.

За приписами ст.38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Виходячи з предмету та підстав позовних вимог, з огляду на обставини, що входять до предмету доказування по справі, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання Фонду державного майна України в частині витребування у Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області відомостей щодо обсягів декларування Товариством з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» податкового кредиту по взаємовідносинам з Приватним акціонерним товариством «Іллічівський судноремонтний завод» (68093, Одеська обл., місто Чорноморськ, село Малодолинське, вул.Космонафтів, будинок 59-Б, ) та Приватним підприємством «Електрошипсервіс» (68093, Одеська обл., місто Іллічівськ, село Малодолинське, вул.Рози Люксембург, будинок 30-Б, ). В іншій частині клопотання відповідача 1 підлягає залишенню без задоволення.

Наразі, за поясненнями позивача, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» було укладено договір №1439 від 04.12.2012р. про обслуговування заправленого проекту, на підставі умов якого банком здійснювалось перерахування заробітної платні членам екіпажів т/х «Каледонія», т/х «Герої Шипки», т/х «Герої Плевни» у період з 06.12.2014р. по 11.08.2015р.

Виходячи з предмету та підстав позовних вимог, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, суд дійшов висновку щодо доцільності витребування у Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» доказів по справі.

Одночасно, приймаючи до уваги те, що у відповідності до вимог чинного законодавства фактично позивач є податковим агентом працівників товариства, суд дійшов висновку щодо необхідності для повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи зобов'язати Державну податкову інспекцію у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області надати відомості стосовно відображення в податковому обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» нарахувань (з зазначенням обсягів нарахувань за кожним працівником) заробітної плати та сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 06.12.2014р. по 11.08.2015р. працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі».

Ухвалою від 09.10.2017р. розгляд справи було відкладено на 23.10.2017р.

23.10.2017р. представником позивача було подано письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду.

23.10.2017р. від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» через відділ діловодства надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

23.10.2017р. Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області подано документи на виконання вимог ухвали господарського суду.

У судовому засіданні представником відповідача 1 було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке було розглянуто та задоволено судом.

Представники відповідача 2 та третьої особи 1 у судове засідання 23.10.2017р. не з'явились, проте, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою від 23.10.2017р. розгляд справи було відкладено на 03.11.2017р.

Представник третьої особи 1 у судове засідання 03.11.2017р. не з'явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представником відповідача 1 було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке було розглянуто та задоволено судом.

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.11.2017р. було оголошено перерву до 09.11.2017р.

Керуючись приписами ст.ст. 77, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи №910/18914/16 після оголошеної перерви призначити на 09.11.17 о 12:00 год.

2. Учасникам судового процесу направити в судове засідання представників, надавши їм довіреності оформлені у відповідності до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України.

3. Судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б, зал № 12.

Суддя Спичак О.М.