ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2017 р. Справа № 922/695/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

при секретарі - Марченко В.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. б/н від 18.04.2014

1-го відповідача - ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги б/н від 10.01.2017

2-го відповідача - не з'явився

ВДВС - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_3, м. Харків (вх. №3157 Х/2-8)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.10.2017, винесену за результатом розгляду скарги ФО ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гапона Є.В. від 12.09.2017 у виконавчому провадженні №53703966 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі №922/695/16

за позовом Фізичної особи ОСОБА_5, Харківська обл.., м. Лозова

до 1-го відповідача - Фізичної особи ОСОБА_3, м. Харків

2-го відповідача - Приватного підприємства «Агро Маркет», Харківська обл.., Лозівський район, с. Царедарівка

про стягнення 2094621,00 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.10.2017 по справі №922/695/16 (суддя Бринцев О.В.) у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовлено.

ОСОБА_3 із ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_3 задовольнити, скасувати постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гапона Є.В. від 12.09.2017 у виконавчому провадженні №53703966 про накладення арешту на незавершене виробництво соняшника 2017 року, що знаходиться на земельних ділянках, наведених у постанові.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.10.2017 у справі №922/695/16 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., судді Білоусова Я.О., Пуль О.А.) апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.11.2017 року.

Старший державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області Гапон Є.В. у наданому до суду апеляційної інстанції відзиві (вх. ел. пошти №1727 від 30.10.2017) проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає ухвалу господарського суду першої інстанції від 03.10.2017 законною та обґрунтованою. Зокрема, зазначає, що боржник - ОСОБА_3, будучи обізнаним про відкриття відносно нього виконавчого провадження, в порушення п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», уклав 20.04.2017 року договір застави майбутнього врожаю, яким передав в заставу належне йому майно, про що не повідомив державного виконавця. На пропозицію, викладену у листі державного виконавця від 20.09.2017, прийняти участь у проведенні виконавчих дій відносно арештованого майна та, в разі проведення його опису - прийняти вказане майно на зберігання, боржник відповіді до відділу ДВС не надав. У зв'язку з цим, вважає постанову від 12.09.2017 про арешт майна боржника, а саме, незавершене виробництво соняшнику, що належить ОСОБА_3 такою, що винесена у відповідності з вимогами ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови старшого державного виконавця про арешт майна боржника від 12.09.2017. Розгляд справи просить здійснювати без участі Міжрайонного відділу ДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області.

Присутні в судовому засіданні 02.11.2017 представники боржника та стягувача підтримали свою правову позицію. Представник боржника просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 03.10.2017 у справі №922/695/16, наголошував на тому, що на зазначених у постанові полях відсутні посіви соняшника. Представник стягувача проти вимог апеляційної скарги заперечував та наполягав на правомірності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши уповноважених представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.12.2016 по справі №922/695/17, яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 та постановою Вищого господарського суду від 12.06.2017, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2094620,48 грн. та 31419,32 грн. судового збору.

17.03.2017 господарським судом Харківської області видано відповідний наказ.

05.04.2017 старшим державним виконавцем Лозівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гапоном ЄВ. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №53703966) з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.03.2017 по справі №922/695/17.

Постанову про відкриття виконавчого провадження №53703966 від 05.04.2017 отримано боржником 07.04.2017. (а.с.10)

13.04.2017 старшим державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, якою встановлено, що борги боржником не сплачено, загальна сума, що підлягає стягненню становить 2338843,78 грн. Зокрема, вказаною постановою державним виконавцем Лозівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гапоном ЄВ. було накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди державного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 2338843,78 грн. (а.с. 12 т. 5)

В ході здійснення виконавчих дій, 12.09.2017 державним виконавцем, в порядку статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на незавершене виробництво соняшника 2017 року, що знаходиться на земельних ділянках, кадастрові номери: НОМЕР_1 НОМЕР_2 НОМЕР_3 НОМЕР_4, НОМЕР_5, які належать боржнику (а.с. 31 т. 5)

19.09.2017 ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби (вх. №254 від 19.09.2017) в якій просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області Гапона Є.В. від 12.09.2017 у виконавчому провадженні №53703966 про накладення арешту на незавершене виробництво соняшника 2017 року, що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами, зазначеними у скарзі.

Приймаючи оскаржувану ухвалу від 03.10.2017, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив, що ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні №53703966 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.03.2017 по справі №922/695/17. В ході здійснення виконавчих дій, державним виконавцем було виявлено, що боржник є орендарем земельних ділянок на яких боржником здійснено посіви соняшника, майбутній урожай передано боржником у заставу. Суд першої інстанції зазначив, що за змістом ч.1, ч.2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, а постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. В силу приписів пункту 1 частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Враховуючи, що ОСОБА_3 не повідомив державного виконавця про укладений договір застави майбутнього врожаю, приймаючи до уваги, що рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2016 року по справі №922/695/16, яке набрало законної сили 09.03.2017, про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів було ухвалено до виникнення права застави, суд першої інстанції дійшов висновку, що державний виконавець під час винесення постанови про накладення арешту від 12.09.2017 діяв у межах положень Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, посилаючись на приписи п. 1.38. Порядку обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, затвердженого наказом Мінагрополітики України від 11.09. 2009 року №656, суд першої інстанції визнав помилковим твердження скаржника про те, що формулювання "незавершене виробництво соняшника 2017 року" не відповідає приписам чинного законодавства. У зв'язку з цим, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області відмовив.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду, згідно із ст. 116 ГПК України, провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною 1 ст. 6 Закон України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» та наказу господарського суду Харківської області від 17.03.2017 по справі №922/695/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 2126039,80 грн., старшим державним виконавцем Лозівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Гапоном Є.В. 05.04.2017 було відкрито виконавче провадження №53703966.

13.04.2017 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, за змістом якої, на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_3, було накладено арешт у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 2338443,78 грн. Також, вказаною постановою боржника було зобов'язано подати декларацію про доходи та майно, а також стягнуто виконавчий збір у розмірі 212603,98 грн.

Дослідженням обставин по справі встановлено, що листом від 12.09.2017 до Лозівського міськрайонного віділу державної виконавчої служби звернувся стягувач у виконавчому провадженні №53703966 - ОСОБА_5, яка повідомила державному виконавцю, що їй стало відомо про факт того, що ОСОБА_3 орендує земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області площею 146,0486 га, за кадастровими номерами, наведеними у заяві. За повідомленням стягувача, на вказаних земельних ділянках ОСОБА_3 було здійснено посіви соняшника, у зв'язку з чим, ОСОБА_5 просила накласти арешт на майно ОСОБА_3, а саме, на врожай соняшника, що буде зібраний з вищенаведених земельних ділянок загальною площею 146,0486 га для подальшої реалізації даного врожаю соняшника в рамках виконавчого провадження. (а.с. 28 т. 5)

12.09.2017 року, старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області Гапоном Є.В. було винесено постанову про арешт майна боржника , за змістом якої, державним виконавцем встановлено, що станом на 12.09.2017 боржником борг не сплачено. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.09.2017 боржник ОСОБА_3 орендує земельні ділянки, кадастрові номери за переліком, наведеним в постанові державного виконавця. Як зазначено державним виконавцем, на вказаних земельних ділянках знаходиться незавершене виробництво соняшника 2017 року. У зв'язку з цим, посилаючись на наведені обставини та приписи ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову, якою накладено арешт на незавершене виробництво соняшнику 2017 року , що знаходиться на земельних ділянка, за кадастровими номерами, наведеними в постанові.

Як на підставу правомірності винесення постанови від 12.09.2017 відділ державної виконавчої служби у відзиві на позовну заяву та апеляційну скаргу посилався на факт укладення 20.04.2017 між гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_6 договору застави майбутнього урожаю відповідно до якого було передано в заставу належне боржнику майно, про що державного виконавця не повідомлено. Відділ ДВС виходив з того, що вказаний договір укладено після винесення судового рішення про стягнення з боржника коштів, а тому, в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» вважав про наявність підстав для звернення стягнення на заставлене майно у вигляді накладення арешту на майно боржника - незавершене виробництво соняшника 2017 року.

В силу вимог ст.. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Арештоване майно - майно боржника, щодо якого процесуальним рішенням державного виконавця, відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», обмежено право власності, шляхом заборони розпорядження ним та в певних випадках обмеження користування.

У ст. 190 Цивільного кодексу України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Тобто під поняттям «майно» боржника слід розуміти як окремі речі та їх сукупність, так і всі майнові права боржника, що є у нього на момент вчинення виконавчого провадження.

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У виконавчому провадженні арешт на майно боржника включає в себе комплекс процесуальних виконавчих дій щодо заборони вільного розпорядження та користування таким майном. Тобто, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення, зокрема, стягнення може бути звернено на майбутній врожай.

Відповідно до ст. 189 ЦКУ продукцією, плодами та доходами є все те, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. Отже, майбутній урожай відноситься до плодів як результат органічного розвитку самої речі.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частиною 7 ст. 26 Закону визначено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином, з вищенаведених приписів вбачається, що арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна, в той же час, накладення арешту на рухоме майно в силу вимог абз. 2 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» можливо лише тільки після проведення його опису.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 Цивільного кодексу України, рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Зокрема, як вбачається із заяви стягувача, ОСОБА_5 просила накласти арешт на майно ОСОБА_3, а саме, на врожай соняшника, що буде зібраний з орендованих боржником земельних ділянок загальною площею 146,0486 га для його подальшої реалізації.

Таким чином, стягувач просив накласти арешт на належне боржнику майно, що є рухомим, отже в силу приписів абз. 2 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» його арешт повинен був здійснюватись державним виконавцем лише після проведення опису такого майна.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», спірну постанову про накладення арешту державним виконавцем було винесено 12.09.2017, тобто в день звернення стягувача із заявою про накладення арешту від 12.09.2017 року та без додержання процедури опису належного боржнику рухомого майна .

Як вбачається з письмових пояснень, наданих старшим державним виконавцем Гапоном Є.В. у відзиві на позовну заяву (а.с. 4 т. 5) та відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 86 т. 5), постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на незавершене виробництво соняшнику, державним виконавцем було винесено 12.09.2017, тобто саме в день надходження до відділу заяви стягувача ОСОБА_5 При цьому, за наданими державним виконавцем письмовими поясненнями, арешт на незавершене виробництво соняшника ним було накладено на виконання вимог ч. 1 та абз. 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», якими, зокрема, встановлено, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

В той же час, колегія суддів приходить до висновку, що під час винесення постанови від 12.09.2017, старшим державним виконавцем безпідставно не було враховано приписи абз. 2 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та не враховано, що майно боржника є рухомим, а отже його арешт повинен здійснюватись лише після проведення опису такого майна, тобто до прийняття постанови про арешт майна.

Розділом VIII Інструкції з організації примусового виконання судових рішень , яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, визначено Порядок звернення стягнення на майно боржника.

Зокрема, п. 10 розділу VIII Інструкції встановлено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

відмітка про роз'яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов'язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу.

Водночас, в порушення зазначених вимог, постанова державного виконавця від 12.09.2017 не містить даних стосовно прізвища, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання або паспортних даних особи- зберігача.

Також, вказана постанова не містить підпису понятих, зберігачів майна, боржника та стягувача, їх представниками, а також інших осіб, які повинні бути присутні при проведенні опису майна (коштів).

Крім того, дослідженням постанови державного виконавця від 12.09.2017 (а.с. 31 т. 5) вбачається, що державним виконавцем арешт накладено на незавершене виробництво соняшника 2017 року, що знаходиться на земельних ділянках, кадастрові номери яких зазначено в постанові. При цьому, буд-яких характерних ознак майбутнього врожаю, зокрема, місця вирощування, інформації про сорт культури, який буде вирощено та зібрано (із зазначенням періоду збору), у якій приблизно кількості, із зазначенням площі посівів, врожайністю т/га, загальною вартістю, із зазначенням номерів полів та місцем їх розташування та наявності у боржника права власності (оренди користування) постанова державного виконавця від 12.09.2017 не містить.

Частиною 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця від 13.04.2017 на майно боржника було накладено арешт в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження , штрафів 2338843,78 грн. Разом з тим, постанова державного виконавця від 12.09.2017 не містить розміру суми, в межах якої накладено арешт на майно боржника.

Дослідженням наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18.09.2017 року встановлено, що предметом застави за укладеним між боржником та гр. ОСОБА_6 договором позики б/н від 19.04.2017 року визначено майбутній врожай соняшника, який буде вирощено та зібрано заставодавцем у 2017 році у кількості 210 тон, що планується зібрати з земельних ділянок , загальною площею 146,0486 га, що знаходяться на території Бунаківської селищної ради Лозівського району Харківської області. (а.с. 15 т. 5)

Саме на майбутній врожай соняшника, що буде зібраний з орендованих боржником земельних ділянок загальною площею 146,0486 га просила накласти арешт ОСОБА_5 в заяві від 12.09.2017 року.

Старшим державним виконавцем в постанові від 12.09.2017 предмет арешту зазначено як «незавершене виробництво соняшника 2017 року», кадастрові номери за переліком, наведеним у постанові.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції визнав помилковим твердження скаржника про те, що формулювання "незавершене виробництво соняшника 2017 року" не відповідає приписам чинного законодавства, оскільки відповідно до пункту 1.38. Порядку обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, затвердженого наказом Мінагрополітики України від 11 вересня 2009 року №656, до незавершеного виробництва належать сировина та продукти, що не пройшли повний цикл виробництва, передбачений технологією: залишки олійного насіння після зважування; напівфабрикати (ядро, м'ятка, місцелла, олія нерафінована, шрот, фуз, макуха пресових цехів або заводів, що переробляються на тому самому підприємстві, тощо) в олійнодобувному цеху (на заводі).

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в розумінні вказаного нормативного акту "незавершене виробництво соняшника" не є сировиною або продуктом, що не пройшов повний цикл виробництва, а отже, колегія суддів вважає таке визначення старшим державним виконавцем предмету арешту майна безпідставним. Крім того, у відповідності до п. 1.1. Порядку, питання що ним регулюються - це організація та ведення первинного обліку олійно-жировими підприємствами, їх структурними підрозділами, іншими виробництвами незалежно від форм власності і господарювання, що здійснюють переробку олійної і жирової сировини та виробляють олію, маргаринову продукцію, майонез та соуси з використанням олій, миловарну продукцію та інші види олійно-жирової продукції.

У листі від 20.09.2017 року Міжрайонним відділом ДВС по Близнюківському, Созівському та місту Лозова (а.с. 43 т. 5 ) боржнику було запропоновано звернутись до державного виконавця відділу Гапону Є.В. та прийняти участь у проведенні виконавчих дій, з метою уникнення непорозумінь відносно арештованого майна та , в разі проведення його опису, прийняти вказане майно на зберігання.

Вказані обставини підтверджують факт того, що оскаржувану постанову від 12.09.2017 старшим державним виконавцем було винесено без проведення опису належного боржнику майна, тобто з порушенням вимог, встановлених абз. 2 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, відсутність боржника під час проведення опису майна не позбавляє державного виконавця проводити опис майна з додержанням вимог вказаного Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 121-2 ГПК України, за результатами розгляду скарги на дії органи виконавчої служби виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що винесення старшим державним виконавцем Гапоном Є.В. постанови від 12.09.2017 про арешт майна боржника - ОСОБА_3 було здійснено без додержання вимог Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що доводи заявника, викладені у заяві (вх.. №254 від 19.09.2017) є правомірними та такими, що підлягають задоволенню, постанова старшого державного виконавця Гапона Є.В. про арешт майна боржника від 12.09.2017 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 22, 85, 91, 99, 101, пунктом 2 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, м. Харків задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 03.10.2017 по справі №922/695/16 скасувати.

Прийняти по справі нове рішення.

Скаргу ОСОБА_3, м. Харків (вх.. №254 від 19.09.2017) задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гапона Є.В. від 12.09.2017 у виконавчому провадженні №53703966 з виконання наказу №922/695/16 від 17.03.2017, виданого господарським судом Харківської області, про накладення арешту на майно боржника - незавершене виробництво соняшнику 2017 року, що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: НОМЕР_1 НОМЕР_2 НОМЕР_3 НОМЕР_4, НОМЕР_5, що належать боржнику.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України. господарського суду Харківської області

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.