ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2017 р. Справа № 925/961/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявилися, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВІБО - ТРАНС" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення 500 206 грн. 82 коп.,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2017 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "ВІБО - ТРАНС" звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором № ВТ/Э-05 від 08.04.2011 року на транспортно-експедиційне обслуговування та надання інших послуг у розмірі 446941 грн. 69 коп. основної заборгованості, 9008 грн. 08 коп. 3% річних, 44257 грн. 05 коп. інфляційних нарахувань, що разом становить - 500 206 грн. 82 коп., та відшкодування судових витрат.

Позов вмотивований тим, що на виконання договору №ВТ/Э-05 від 08.04.2011 року на транспортно-експедиційне обслуговування та надання інших послуг, укладеного із відповідачем, позивачем надано послуг транспортно-експедиторського обслуговування вантажу, відповідачем ці послуги прийняті, проте оплата не здійснена, що стало підставою для звернення з позовом до господарського суду.

07.08.2017 року ухвалою господарського суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/961/17, справу призначено до судового розгляду.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, явку свого представника в засідання суду 18.10.2017 року без поважних причин не забезпечив, хоча про дату і час судового розгляду був повідомлений належним чином під розписку.

Представник позивача в судових засіданнях позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримала і просила суд задовольнити повністю, представник відповідача в засіданні суду 19.09.2017 року подав клопотання про відкладення розгляду справи для мирного врегулювання спору, яке судом було задоволено, в засіданні 03.10.2017 року повідомив про неможливість врегулювання спору мирним шляхом, проти позову заперечував.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, з урахуванням норм ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України щодо обовязку суду вирішити спір в розумні процесуальні строки і права суду вирішити спір без участі представника відповідача за наявними матеріалами, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє в повному обсязі з наступних підстав.

08.04.2011 року між позивачем, як експедитором, та відповідачем, як замовником, був укладений договір №ВТ/Э-05 від 08.04.2011 року на транспортно-експедиційне обслуговування та надання інших послуг (далі Договір, а.с. 14-18) за умовами якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе обовязок з організації від імені замовника транспортно-експедиторського обслуговування і митного декларування вантажів (аміачної селітри, карбоміду, аміаку, сульфату амонію, КАС та інші) і майна замовника, а також надання інших послуг за взаємною згодою в морському торговому порту Южний, морському торговому порту Миколаїв, калійному терміналі (Ніка-Тера), а також в інших морських і річкових портах України (п.п. 1.1. Договору).

Сторони погодили всі істотні умови даного договору, зокрема, у п.1 предмет договору, п.2 визначили обовязки сторін, п. 3 порядок розрахунків, п.4 відповідальність сторін, п.5 вирішення спорів, п.6 інші умови.

Договір підписаний представниками обох сторін, скріплений їхніми печатками та набрав силу з моменту його підписання.

До договору укладені додаткові угоди №1 від 19.07.11 р. (а.с. 19), №2 від 19.12.11 р. (а.с. 20), №3 від 07.03.12 р. (а.с. 21-23), №4 від 01.10.12 р. (а.с. 24-25), №5 від 26.12.14 р. (а.с. 26), №6 від 31.12.14 р. (а.с. 27-28), №7 від 23.01.15 р. (а.с. 29-), №8 від 23.02.15 р. (а.с. 30), №9 від 29.04.15 р. (а.с. 31), №10 від 01.12.15 р. (а.с. 32), №11 від 12.01.16 р. (а.с. 33), якими вносилися зміни до договору у звязку з перейменуванням замовника, зміною його реквізитів, зміни і доповнення до митного декларування, зміни вартості та порядку оплати послуг, строку дії договору.

У п.2.3 Договору зазначено, що вартість послуг експедитора становить 1 грн. 40 коп. за 1 т. вантажу (без ПДВ) та згідно додаткової угоди №6 з 31.12.2014 року 0.15 доларів США (з ПДВ) за 1 тону вантажу по курсу НБУ, встановленому на день оформлення коносамента.

Згідно п.п. 3.1. Договору, оплата послуг експедитора здійснюється замовником по факту виконання робіт на підставі рахунків експедитора у відповідності до діючих правил безготівкових розрахунків щомісячно до 15 числа, оплата здійснюється протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акта виконаних робіт (послуг).

З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2016 року позивачем надано відповідачу комплекс робіт та послуг з транспортно-експедиторського обслуговування вантажу теплоходів Ahmet Can, Marycam Swan, Bogdan, Spania, Angela, Beltdiep, Atasoylar на загальну суму 126396 грн. 80 коп., що підтверджується актом № ОУ 0001028 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2016 року (а.с. 36) , підписаний і засвідчений печатками обох сторін. Для сплати зазначених послуг позивачем був виписаний рахунок-фактура № СФ-039/ЭКС від 31.08.2016 року (а.с. 35), який разом із актом та іншими документами був направлений на адресу відповідача супровідним листом №1998/09-16 від 06.09.2016 року за допомогою курєрських послуг та отриманий останнім 07.09.2016 року (а.с. 37-38). Проте, оплата за отримані послуги вчасно та в повному обсязі відповідачем здійснена не була.

У вересні 2016 року позивачем також було надано відповідачу комплекс робіт та послуг з транспортно-екпедиційного обслуговування вантажу теплоходів Ozgun, Gomera, Havva Karabekir, Bellis, Nihal, Beltdiep на загальну суму 98153 грн. 12 коп., що підтверджується актом № ОУ-0001292 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2017 року (а.с. 41), підписаний і засвідчений печатками обох сторін. Для сплати зазначених послуг позивачем був виписаний рахунок-фактура № СФ-043/ЭКС від 31.09.2016 року (а.с. 40), який разом із актом та іншими документами був направлений на адресу відповідача супровідним листом №2505/10-16 від 07.10.2016 року за допомогою курєрських послуг та отриманий останнім 08.10.2016 року (а.с. 42-43). Проте, оплата за отримані послуги вчасно та в повному обсязі відповідачем здійснена не була.

У жовтні 2016 року позивачем було надано відповідачу комплекс робіт та послуг з транспортно-екпедиційного обслуговування вантажу теплоходів Ulusoy-9, Infinity K на загальну суму 119089 грн. 34 коп., що підтверджується актом № ОУ-0001702 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2017 року (а.с. 46), підписаний і засвідчений печатками обох сторін. Для сплати зазначених послуг позивачем був виписаний рахунок-фактура № СФ-046/ЭКС від 31.10.2016 року (а.с. 45), який разом із актом та іншими документами був направлений на адресу відповідача супровідним листом №3101/11-16 від 04.11.2016 року за допомогою курєрських послуг та отриманий останнім 05.11.2016 року (а.с. 47-48). Проте, оплата за отримані послуги вчасно та в повному обсязі відповідачем здійснена не була.

У грудні 2016 року позивачем було надано відповідачу комплекс робіт та послуг з транспортно-екпедиційного обслуговування вантажу теплоходів Fiona, Kan 1, Nazlikiz на загальну суму 103302 грн. 43 коп., що підтверджується актом № ОУ- 0002291 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.12.2017 року (а.с. 51), підписаний і засвідчений печатками обох сторін. Для сплати зазначених послуг позивачем був виписаний рахунок-фактура № СФ-050/ЭКС від 23.12.2016 року (а.с. 50), який разом із актом та іншими документами був направлений на адресу відповідача супровідним листом №4088/12-16 від 26.12.2016 року за допомогою курєрських послуг та отриманий останнім 28.12.2016 року (а.с. 52-53). Проте, оплата за отримані послуги вчасно та в повному обсязі відповідачем здійснена не була.

Згідно з вищезазначеним, позивачем було виконано робіт та надано послуг, а відповідачем їх прийнято, проте не оплачено, на загальну суму 446941 грн. 69 коп.

Позивачем на адресу відповідача за допомогою курєрських послуг надсилалася вимога щодо оплати наданих послуг за вих. №2906/06-17 від 22.06.2017 року (а.с. 57), яка отримана останнім 23.06.2017 року (а.с. 56-57) , проте залишена без відповіді і виконання.

Крім того, 03.10.2017 року позивачем клопотанням за вх. №21060/17 надано суду та судом долучено до матеріалів справи Акт звірки взаємних розрахунків по договору №ВТ/Э-05 від 08.04.2011 року за період січень 2016 серпень 2017 року (а.с. 92), в якому зазначена заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 446941 грн. 69 коп. Акт погоджений обома сторонами, що підтверджується підписами їхніх представників та печатками юридичних осіб.

Таким чином, предметом спору у справі що розглядається, є вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості, яка виникла через порушенням відповідачем свого зобовязання в установлені терміни оплачувати отримані транспортно-експедиторські послуги.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань послуг, загальні положення про послуги визначені главою 63, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», який з урахуванням предмету спору, є спеціальним нормативним актом.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 929 Цивільного кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату (ст. 931 ЦК України).

Таким чином, укладення між сторонами договору надання послуг було спрямоване на отримання останнім таких послуг та одночасного обов'язку із здійснення їх оплати.

Як зазначалось судом вище, за умовами п.п. 3.1. Договору, оплата послуг експедитора здійснюється замовником по факту виконання робіт на підставі рахунків експедитора у відповідності до діючих правил безготівкових розрахунків щомісячно до 15 числа, оплата здійснюється протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акта виконаних робіт (послуг).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження здійснення відповідачем оплати отриманих послуг.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 611, 625 ч. 1 ЦК, 216 ГК України, неможливість виконання зобовязання не звільняє сторони від обовязку виконати зобовязання в натурі, порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач спірну заборгованість в сумі 446941 грн. 69 коп. за отримані транспортно-експедиторські послуги не оплатив, розмір заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи, факт неотримання послуг чи наявність заборгованості перед позивачем відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано, тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 446941 грн. 69 коп. є обґрунтованою, доказаною, відповідачем належними доказами не спростовано, тому підлягає задоволенню.

У звязку з простроченням відповідачем строків оплати отриманих транспортно експедиторських послуг, позивач також заявив в позові вимогу про стягнення з відповідача 44257 грн. 05 коп. інфляційних втрат та 9008 грн. 08 коп. - 3% річних за періоди: з 15.09.2016 по 06.07.2017 рік, 18.10.2016 по 06.07.2017 рік, 15.11.2016 по 06.07.2017 рік, 06.01.2017 по 06.07.2017 рік в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 611, 625 ч. 1 ЦК, 216 ГК України, неможливість виконання зобовязання не звільняє сторони від обовязку виконати зобовязання в натурі, порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення 44257 грн. 05 коп. інфляційних втрат та 9008 грн. 08 коп. - 3% річних за періоди: з 15.09.2016 по 06.07.2017 рік, 18.10.2016 по 06.07.2017 рік, 15.11.2016 по 06.07.2017 рік, 06.01.2017 по 06.07.2017 рік відповідає приписам ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування проведені відповідно до акту за фактичні періоди прострочення, їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним і в такому розмірі теж підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, відповідач безпідставно явку своїх представників в засідання суду не забезпечив, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи, продовження строку вирішення спору клопотань не заявляв, витребувані судом документи не подав, внаслідок чого судом прийнято рішення на підставі лише матеріалів, наявних у справі.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позов обґрунтованим і доказаним та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі статті 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 7503 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Азот", , місцезнаходження: 18014, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вібо-Транс", , місцезнаходження: 65058, м. Одеса, пр. Шевченка, 33-Б, каб. 10 на р/р 7201 Банк АБ «Південний», м. Одеса, МФО: 328209 - 446941 грн. 69 коп. основної заборгованості, 9008 грн. 08 коп. 3% річних, 44257 грн. 05 коп. інфляційних нарахувань та 7503 грн. 10 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 09.11.2017 року.

Суддя В.М. Грачов