ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

30.10.17 Справа № 909/870/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Н.М. Кравчук

- ОСОБА_1

Розглядаючи апеляційну скаргу ПАТ «Європейський ОСОБА_2»

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2016 року

у справі № 909/870/16

за заявою: ТзОВ «Трускавецьінвест»

до: ТзОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_1»

про: банкрутство

за участю представників:

від апелянта не зявився.

від заявника не зявився.

від боржника ОСОБА_4 розпорядник майна.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 11.10.2016 у справі №909/870/16 прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 ОСОБА_1" в порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою від 20.10.2016 року у справі №909/870/16 Господарський суд Івано-Франківської області порушив провадження у справі №909/870/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 ОСОБА_1 (вул. Тролейбусна, 14, м. Івано-Франківськ, 76008, ); визнав безспірні вимоги кредитора - товариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест" (вул. Суховоля, 61, м. Трускавець, Львівська область, 82200; ) у сумі 460000,00 грн.; увів мораторій на задоволення вимог кредиторів і процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 ОСОБА_1 призначив арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво арбітражного керуючого № 158 від 07.02.13, вул. Смаль-Стоцького,1 офіс 306, м. Львів), якого зобовязав вчинити дії відповідно до закону; встановив арбітражному керуючому грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у справі в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень; вказав оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 ОСОБА_1; вжив заходи щодо забезпечення вимог кредиторів; призначив попереднє засідання.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.01.2017 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_2" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію було залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2016 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2017р. касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_2" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_2" ОСОБА_5 було задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.01.2017 у справі № 909/870/16 скасовано. Справу №909/870/16 направлено на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

Згідно ст.. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

У постанові Вищого господарського суду України від 06.09.2017р. касаційний суд зробив висновок, що апелянт - банк не є ініціюючим кредитором у розумінні ст. 1 Закону про банкрутство, а тому апеляційний суд передчасно та за відсутністю матеріальних та правових підстав здійснив розгляд по суті заявлених банком кредиторських вимог до боржника та зробив відповідні висновки, що є неправомірним.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно ст.. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що апелянтом - ПАТ «Європейський ОСОБА_2» оскаржується ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2016р. якою порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "ОСОБА_3 ОСОБА_1", визнано безспірні вимоги кредитора - ТОВ "Трускавецьінвест" в сумі 460 000 грн. 00 коп.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів і процедуру розпорядження майном боржника, а розпорядником майна ТОВ ОСОБА_3 ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство в апеляційному порядку.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 вказаного Закону, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство у випадках, передбачених Законом про банкрутство.

Виходячи із вимог ч. 9 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", питання введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна вирішується господарським судом в ухвалі підготовчого засідання (ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" якщо апеляційну скаргу подано особою, яка не має права її подавати, або на процесуальний документ, який не ухвалювався та відсутній у справі, то відповідні обставини виключають перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом. У таких випадках останній повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу: щодо апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції - з посиланням на статті 97, 98 ГПК, а щодо апеляційних скарг на ухвали суду - на статті 91, 98 і 106 ГПК.

У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК.

У постанові Вищого господарського суду України від 06.09.2017р. по даній справі касаційний суд зробив висновок, що апелянт - банк не є ініціюючим кредитором у розумінні ст. 1 Закону про банкрутство, а тому апеляційний суд передчасно та за відсутністю матеріальних та правових підстав здійснив розгляд по суті заявлених Банком кредиторських вимог до Боржника та зробив відповідні висновки, що є неправомірним. Крім того Вищим господарським судом зазначено, що скаржником ні у справі, ні до апеляційної скарги, ні до касаційної скарги не додано доказів визнання ухвалою суду, зокрема в порядку норм ст. 25 Закону про банкрутство, заявлених Банком до Боржника кредиторських вимог (у тому числі на виконання вимог ухвали касаційного суду від 18.08.2017). На стадії підготовчого засідання до моменту офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство відсутні інші, окрім боржника, ініціюючого кредитора та розпорядника майна, учасники провадження у справі, так як кредитори можуть набути статусу учасника провадження у справі виключно шляхом подання заяв з грошовими вимогами до боржника у порядку, встановленому ст. 23 Закону про банкрутство (тобто після здійснення офіційного оприлюднення відповідного оголошення).

Заявник апеляційної скарги ПАТ "Єврогазбанк", у зв'язку з, ненастанням у даній справі такого правового наслідку, з яким Закон про банкрутство пов'язує набуття ним статусу конкурсного кредитора (або забезпеченого кредитора) та, відповідно, сторони або учасника провадження у справі, а тому не мав належних процесуальних прав на оскарження ухвали підготовчого засідання у даній справі про банкрутство. Відтак, судом апеляційної інстанції неправомірно здійснено перегляд ухвали від 20.10.2017 за апеляційною скаргою не учасника справи про банкрутство.

Враховуючи вищезазначену правову позицію касаційного суду, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слід припинити апеляційне провадження по розгляду апеляційної скарги ПАТ «Європейський ОСОБА_2» на ухвалу суду першої інстанції від 20.10.2016.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України у своїх постановах від 25.02.2015 у справі № 910/19650/13, від 08.04.2015 у справі № 925/2369/14, від 06.04.2016 у справі № 914/4284/15, від 26.12.2016 у справі № 924/1925/15.

Керуючись ст.ст. 80,86,91,106 ГПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Припинити апеляційне провадження по розгляду апеляційної скарги ПАТ «Європейський ОСОБА_2» на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2016 року у справі №909/870/16.

ОСОБА_6 Мирутенко

Суддя Н.М. Кравчук

ОСОБА_1