РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017Справа №910/14589/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФТ-АЛЬЯНС"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Діденко І.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про зобов'язати відповідача надати позивачу оригінали кредитних договорів від 09.09.2014 року № 4С14311И від 04.09.2014 року №4С14308И, укладених між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Скайбуд ЛТД" та інші документи, які засвідчують обов'язок боржника ТОВ "Скайбуд ЛТД" щодо повернення кредиту та інші документи, які засвідчують обов'язок боржника ТОВ "Скайбуд ЛТД" щодо повернення кредиту та документи, якими забезпечувалися вказані кредитні договори.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.11.2016 між ПАТ КБ "Приватбанк", як кредитором, та ТОВ "Софт-Альянс", як поручителем, укладений договір поруки № 4С14308И/П, за яким позивач поручився перед відповідачем за виконання ТОВ "Скайбуд ЛТД" зобов'язань за кредитними договорами № 4С14311И від 09.09.2014, № 4С14308И від 04.09.2014, а саме з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитних договорів. Позивач стверджує, що він повністю сплатив відповідачу суму боргу за кредитними договорами у відповідності з умовами укладеного договору поруки, тому вважає, що відповідач мав у відповідності до умов п. 10 договору передати оригінали документів впродовж 5-ти днів з моменту виконання зобов'язань, що ним здійснено не було та стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 порушено провадження у справі № 910/14589/17 та призначено до розгляду на 03.10.2017.

У судовому засіданні 03.10.2017 розгляд справи відкладено на 24.10.2017 відповідно до ст.77 ГПК України.

У судовому засіданні 24.10.2017 представник позивача проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, в якому підтверджує укладення кредитних договорів, при цьому стверджує, що договір поруки № 4С14308И/П від 08.11.2016 між укладено між ним та ТОВ "Софт-Альянс" з використанням електронно-цифрового підпису, проте позивачем подано сумнівну роздруківку договору, яка не відповідає вимогам закону. Зазначає, що копії наданих позивачем платіжних доручень в якості доказів погашення позивачем зобов'язань за кредитним договором ТОВ "Скайбуд ЛТД" перед ПАТ "КБ "Приватбанк" не містять відповідної відмітки "одержано банком", також зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази надсилання банком поручителю вимоги про оплату коштів за договорами кредиту поручителем у зв'язку з цим наявність зобов'язання поручителя виконати обов'язок боржника. Пояснив, що ані умовами договору ані чинним законодавством України не передбачено обов'язку відповідача передати саме оригінали документів.

Позивач свого представника у засідання суду не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні 24.10.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2016 між ТОВ "Софт-Альянс" ( позивач, поручитель) та ПАТ КБ "Приватбанк" (відповідач, кредитор) було укладено договір поруки № 4С14308И/П (далі - договір поруки) з використанням електронно-цифрового підпису, відповідно до п. 1 якого предметом є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Скайбуд ЛТД"(код за ) (далі - боржник) своїх зобов'язань за:

кредитним договором № 4С14311И від 09.09.2014 (далі - кредитний договір 1), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору 1;

кредитним договором № 4СР143008И від 04.09.2014 (далі - кредитний договір 2), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору 2.

Позивач перерахував за платіжними дорученнями № 24 від 09.11.2016 та № 25 від 09.11.2016 на рахунок банку кошти на загальну суму 584 073 198,874 грн. по кредитних договорах, тому вважає, що відповідності до умов договору поруки та ст. 556 Цивільного кодексу України відповідач повинен надати йому оригінали документів, які підтверджують права позивача як нового кредитора.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази, господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю у зв'язку з їх та необґрунтованістю та недоведеністю, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Доказів порушення боржником ТОВ «Скайбуд» своїх зобов'язань за кредитними договорами, у тому числі станом на час перерахування банку коштів, у матеріалах справи відсутні.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8 договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору (ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

За платіжним дорученням № 24 від 09.11.2016 позивачем перераховано на рахунок ПАТ «КБ «Приватбанк» суму 356675172,18 грн. з призначенням платежу «виконання зобов'язань по кредитному договору № 4С14308И від 04.09.2017 згідно договору поруки № 4С14308И/П від 08.11.2016», та за платіжним дорученням № 26 від 09.11.2016 перерахував на рахунок банку кошти у сумі 227398026,66 грн. з призначенням платежу «виконання зобов'язань по кредитному договору № 4С14311/И від 09.09.2017 згідно договору поруки № 4С14308И/П від 08.11.2016», всього на суму 584 073 198,874 грн.

Відповідачем не заперечується факт отримання коштів від позивача та не подано доказів повернення цих коштів як помилково перерахованих, у зв'язку з відсутністю укладеного з ним договору поруки № 4С14308И/П від 08.11.2016».

Відповідно до п. 10 договору поруки кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів Банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Законодавцем не передбачено передачу кредитором поручителю саме оригіналів документів, які підтверджують обов'язок боржника, оскільки з огляду на ч. 3 ст. 553 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 556 Цивільного кодексу України поручителем може бути кілька осіб і до кожного з них хто виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.

Судом встановлено, що ані умовами договору поруки ані чинним законодавством України не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника.

Згідно зі ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Слід зазначити, що позивачем не подано жодних доказів в підтвердження того, що він звертався до відповідача з вимогою надати документи, що підтверджують зобов'язання боржника за кредитними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Позивачем належними засобами доказування не доведено суду та не надано доказів порушення з боку відповідача його прав та законних інтересів.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 32-34, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.11.2017

Суддя О.М.Ярмак