ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

26 жовтня 2017 р. Справа № 902/694/17

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Банаська О.О., суддів Білоуса В.В., Нешик О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до: Публічного акціонерного товариства "Транс Легіон" в особі ліквідатора Бровченка Володимира Борисовича та членів ліквідаційної комісії Швача І.Г., Краєвської В.П., м. Вінниця

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк", м.Київ та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайтек"ЛТД, м.Вінниця

про зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного балансу підприємства

За участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О.

За участю представників:

позивача: Пасацька Віра Вікторівна, довіреність № б/н від 31.08.2017 р., довіреність чинна до 31.10.2017 р.; НОМЕР_1 виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області, 01.12.2003 р.

відповідача: Бровченко Борис Володимирович, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 10.12.1996 р., голова ліквідаційної комісії згідно витягу з протоколу № 1/17 від 19.04.2017 р.

Гонтар Володимир Анатолійович, довіреність № 9 від 23.08.2017 р., посвідчення водія НОМЕР_3 видане Немирівським МРЕВ Вінницької області 11.01.1994 р.

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: не з'явилися.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайтек"ЛТД: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" подано позов до Публічного акціонерного товариства "Транс Легіон" в особі ліквідатора Бровченка Володимира Борисовича та членів ліквідаційної комісії Швача І.Г., Краєвської В.П. про зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного балансу підприємства.

Ухвалою суду від 20.07.2017 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/694/17 та призначено до розгляду на 07.09.2017 р.

10.08.2017 р. на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення вх. № 23.1/488 від 08.08.2017 р. в обґрунтування заявлених позовних вимог. Додатком до пояснень додано ряд документів.

06.09.2017 р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву вх. № 06-52/8566/17 від 06.09.2017 р., в якому останній заявлені позовні вимоги не визнає та просить у задоволенні позову відмовити.

Крім того, 06.09.2017 р. від позивача до суду надійшло клопотання вих. № 23.1/586 від 04.09.2017 р. про доручення до матеріалів справи ряду документів.

Ухвалою суду від 07.09.2017 р. відкладено розгляд справи до 28.09.2017 р. та продовжено передбачений ч. 3 ст. 69 ГПК України строк розгляду спору у даній справі на 15 (п'ятнадцять) днів.

12.09.2017 р. до суду надійшло клопотання позивача вих. № 23.1/608 від 08.09.2017 р. про залучення до участі у справі в якості третьої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ухвали суду від 13.09.2017 р. залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

У зв'язку з неявкою третіх осіб та з метою витребування додаткових доказів від представників сторін, ухвалою суду від 28.09.2017 р. відкладено розгляд справи до 02.10.2017 р.

02.10.2017 р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі б/н від 22.09.2017 р. та клопотання від 29.09.2017 р. про долучення до матеріалів документів на виконання вимог ухвали суду 28.10.2017 р.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Вінницької області від 02.10.2017 р. на підставі заяви головуючого судді для розгляду справи № 902/694/17 створено колегію у складі трьох суддів: головуючого судді Банаська О.О., суддів Білоуса В.В., Нешик О.С.

Ухвалою суду від 03.10.2017 р. справу № 902/694/17 прийнято судовою колегією до свого провадження та призначено до розгляду на 26.10.2017 р.

13.10.2017 р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 09.10.2017 р. про долучення до матеріалів справи копії кредитного договору № 22/43-КЛ-05 від 01.07.2005 р. з усіма додатками та додатковими угодами.

26.10.2017 р. на електронну адресу суду від третьої особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення по справі б/н від 26.10.2017 р.

Цього ж дня позивачем до суду подано клопотання б/н від 26.10.2017 р. про доручення до матеріалів справи розгорнутого розрахунку вимог станом на 22.04.2017 р.

В судове засідання 26.10.2017 р. представники третіх осіб не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином - ухвалою суду, яка надсилалась їм рекомендованою кореспонденцією та засобами електронного зв'язку.

Факт належного повідомлення третьої особи - ПАТ "Кредитпромбанк" та третьої особи - ТОВ "Скайтек" ЛТД підтверджується наявним в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Поряд з цим, адресована третій особі - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб ухвала до суду підприємством зв'язку не поверталась.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення третіх осіб належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

При цьому суд враховує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи те, що норми ст.ст.38, 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Проте, треті особи своїм правом на участь у засіданні суду не скористався, а тому, беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду останніх або їх представників, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні дослідивши письмові третьої особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб по справі б/н від 26.10.2017 р., які надійшли на електронну адресу суду по справі № 902/694/17, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Як встановлено судом, згідно довідки від 26.10.2017 р., складеної відповідальним працівником апарату Господарського суду Вінницької області, вказане пояснення не містить електронного цифрового підпису.

Враховуючи те, що пояснення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надіслано без електронного цифрового підпису, а тому не є офіційним, воно не підлягає розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви та поданих до суду доказів позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем в ході своєї ліквідації проігноровано звернення ПАТ "Дельта Банк" щодо включення до реєстру кредиторів та визнання майнових вимог на суму 990 476 Євро 76 центів, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 22.04.2017 р. - 28,750111, становить 40 823 221 грн 78 коп., незважаючи на те, що заява подана до закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторів.

Таким чином, посилаючись на положення ст.112 Цивільного кодексу України, ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду із зазначеними вище позовними вимогами.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву вх. № 06-52/8566/17 від 06.09.2017 р. позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" не визнає та просить в їх задоволенні відмовити в повному обсязі зазначаючи, що відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 р. у справі № 902/1021/14 встановлено, що укладаючи договір купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 р. ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта-Банк" реалізували своє право визначити на власний розсуд його умови.

Відтак, за твердженням відповідача, в акті приймання передачі прав вимоги та додатку до акту приймання-передачі прав вимоги сторони погодили, що обсяг переданих позивачу прав обмежується правом стягнення грошових коштів у зв'язку із неналежним виконанням позичальником зобов'язань (а саме ТОВ "Скайтек") за кредитним договором та прав звернення стягнення на інше нерухоме майно, однак не надає права на стягнення на належний ПАТ "Транс-Легіон" цілісний майновий комплекс, що є предметом договору іпотеки.

Таким чином, на думку відповідача, судом встановлено, що за договором уступки прав вимоги позивач не придбав право вимагати стягнення за рахунок іпотечного майна, що в свою чергу свідчить про відсутність будь-яких правовідносин зобов'язального характеру між позивачем та відповідачем у даній справі.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 01.07.2005 р. між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Скайтек" ЛТД (Позичальник) укладено кредитний договір № 22/43-КЛ-05 (Договір) (а.с. 13-15, т. 1).

Відповідно п. 1.1 Договору Банку відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 500 000,00 євро з повною конвертацією у гривню, а Позичальник зобов'язується, щомісячно погашати заборгованість, згідно з графіком погашення заборгованості (Додаток № 1), що є невід'ємним додатком до даного договору, в строки та в сумах вказаних в даному графіку та повернути кредити на умовах вказаних у договорі.

Згідно п. 2.2 Договору кредити надаються на наступні цілі: для оплати за товари, роботи, послуги, виплати заробітної плати, розрахунків з бюджетом та інших виплат пов'язаних з поточною діяльністю підприємства та купівлю корпоративних прав ТОВ "Транс Легіон Україна"

Процентна ставка за користування кредитами встановлюється у розмірі 13 % процентів річних (п.2.5 Договору).

Відповідно п. 3.1.5 Договору у разі порушення Позичальником умов договору Банк має право вимагати розірвання договору, дострокового повернення кредитів і сплати процентів за фактичний час користування кредитами, а у разі невиконання Позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет застави згідно з договорами застави № 22/74-З-05 від 01.07.2005 р., № 22/75-З-05 від 01.07.2005 р. та іпотеки № 22/76-І-05 від 01.07.2005 р. звернутися до поручителів з вимогою щодо виконання зобов'язань за Позичальника згідно з договором поруки № 22/13-ФП-05 від 01.07.2005 р. та № 22/14-ФП-05 від 01.07.2005 р.

Повністю погасити заборгованість за кредитами Позичальник повинен до 30.06.2010 р. зі свого поточного рахунку на рахунок Банку. Датою погашення кредитів вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Банку (п. 3.4.4 Договору).

За змістом п. 3.4.8. Договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню за кожний день прострочив розмірі Подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності заборгованості за кредитами та/або процентами.

Основним забезпеченням повернення кредитів, сплати процентів та пені є застава автотранспорту згідно з договором застави № 22/74-З-05 від 01.07.2005 р., майнове поручительство ТОВ "Транс Легіон Україна" із заставою автотранспорту згідно з договором застави № 22/75-З-05 від 01.07.2005 р., майнове поручительство ВАТ "Транс Легіон" із іпотекою нерухомості згідно з договором іпотеки № 22/76-І-05 від 01.07.2005 р. поручительство ТОВ "Транс Легіон України" та Бровченка Б.В. згідно з договорами поруки № 22/13-ФП-05 від 01.07.2005 р. та № 22/13-ФП-05 від 01.07.2005 р. (п. 4.1 Договору).

На виконання умов кредитного договору № 22/43-КЛ-05 від 01.07.2005 р. між сторонами підписано Додаток № 1 "Графік погашення заборгованості ТОВ Скайтек" ЛТД (а.с. 15 зворот, т. 1).

Крім того між сторонами підписано ряд Додаткових угод та Угод про внесення змін до додаткових угод до кредитного договору № 22/43-КЛ-05 від 01.07.2005 р., якими вносилися зміни до Договору щодо розміру комісії за обслуговування кредиту, сплати процентів, суми кредитної лінії, термінів повернення кредиту, тощо (а.с. 16-46, т. 1).

01.07.2005 р. між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (Іпотекодержатель) та майновим поручителем Відкритим акціонерним товариством "Транс Легіон" (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 22/76-І-05 (Договір Іпотеки) (а.с. 47-49, т. 1).

Згідно із п. 1.1. Договору Іпотеки у забезпечення зобов'язань Боржника перед Іпотекодержателем за кредитним договором Іпотекодавець надає Іпотекодержателю майно.

Відповідно до даного договору Іпотекодавець передав в іпотеку Банку в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором № 22/43-КЛ-05 від 01.07.2005р. єдиний майновий комплекс підприємства, в тому числі: нежилі приміщення, що знаходиться за адресою: місто Вінниця, вулиця Черняховського, будинок 6, загальною площею 4813,4 кв.м. та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі наказів регіонального відділення Фонду державного майна по вінницькій області № 143-П від 07.08.1995 року, № 986-П від 30.01.1997 року, перелік нерухомого майна, що передається у власність, виданого регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області від 26.09.2001 року за №1-16/2936 та зареєстрована у КП "Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації" 01.10.2001 року в реєстраційній книзі № 6 за реєстраційним номером 381. До складу нежилих приміщень входять будівлі та споруди, а саме: будівлі літ. "А", "А1" - контрольно-технічний пункт, загальною площею 577,6 кв.м.; будівля літ. "Б" - виробничий корпус, загальною площею 1859,3 кв.м.; будівлі літ. "Б1", "Б2" - адміністративно побутовий корпус, загальною площею 1290,1 кв.м.; будівля літ. "В" - приміщення котельні з підвалом, загальною площею 157,1 кв.м.; будівлі літ. "Г", "Г1", "Е" - приміщення мийки, загальною площею 559,8 кв.м.; будівля літ. "Д" - пристрій АУРА-6, загальною площею 23,8 кв.м.; будівлі літ. "Ж", "Ж1", "Ж2" - естокада, загальною площею 345,7 кв.м.; споруда №1,2- паркан; споруда № 3 - майданчик асфальтований, в т.ч. "К" - вбиральня; споруда № 4, 5 - бензоколонки; споруда № 6,7,8 - ємності; споруди № 9,10,11,12 - ворота.

Згідно довідки характеристики, виданої КП "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" №5889 від 01.07.05р. балансова вартість майна становить 959 505 грн.

Також, 07.11.2007 р. між вказаними сторонами підписано Угоду про внесення зміни до п.1.4. Іпотечного договору виклавши його в наступній редакції: Заставна вартість Майна за згодою сторін складає 8 248 670 грн та внесені зміни до п.4.3. Іпотечного договору зазначивши, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється у розмірі 8 248 670 грн.

Крім того, 23.10.2009 р. між сторонами підписано договір про внесення змін до іпотечного договору № 22/76-І-05, відповідно до умов якого строк погашення заборгованості за кредитами, у терміни визначені відповідними додатковими угодами становить не пізніше 28.06.2013 р. (а.с.52, т.1).

27.09.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (Продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимог (а.с. 53-55, т. 1).

У пункті 1.1 вказаного Договору визначено, що "Права вимоги" означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) Продавця у якості кредитора до Позичальників за Кредитними договорами, а також всі права вимоги Продавця до Осіб, які надали забезпечення, за Договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Продавцю, щодо виконання Позичальниками та/або Особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.

Також в даному пункті договору визначено, що актом приймання-передачі прав вимоги є письмовий акт, якій укладається між Сторонами та яким документально оформляється фактична передача прав вимоги від Продавця до Покупця

Відповідно до п. 2.1 Договору Продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Права вимоги переходять від Продавця до Покупця, та обов'язки Продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем акту приймання-передачі прав вимоги (п.2.3 Договору).

У п. 7.5 договору зазначено, що всі додатки та договори про внесення змін (додаткові договори) до цього договору складають його невід'ємну частину. В якості додатку до цього договору додається перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги, зазначений як Додаток 1.

Як вбачається з Додатку 1 (Перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги) ПАТ "Дельта Банк" передано кредитний договір ТОВ " Скайтек" ЛТД № 22/43-КЛ-05 від 01.07.2005 р. та додаткові угоди №22/43-КЛ-05 ДУ 09 від 23.10.2009 р., № 22/43-КЛ-05 ДУ22/08 від 31.08.2011р., № 22/43-КЛ-05 ДУ22/ від 31.08.2011р. (а.с. 56 зворот, т. 1).

До договору купівлі продажу прав вимоги від 27.09.2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" складено та підписали акт приймання-передачі прав вимоги, яким сторони домовились, що терміни, що вживаються в цьому Акті та не визначені в ньому окремо, мають значення, яке надано їм у Договорів (а.с. 57 зворот, т. 1).

Із матеріалів справи слідує, що взяті на себе зобов'язання відповідно до кредитного договору позивач виконав в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальним ордерами та банківським виписками по рахунку позичальника.

Однак позичальник в порушення умов Кредитного Договору (зі змінами та доповненнями) не сплатив відсотки за користування кредитом та не повернув банку кредитні кошти у встановлені Договором терміни.

Таким чином, у позичальника - ТОВ "Скайтек" ЛТД перед банком виникла заборгованість по кредитному договорі щодо повернення суми кредиту та плати за користування кредитом.

Як зазначає позивач, згідно засобів масової інформації ПАТ "Дельта Банк" стало відомо про те, що за рішенням засновників (учасників) або уповноваженого ним органу ПАТ (до зміни організаційної форми Відкрите акціонерне товариство) "Транс Легіон" з 21.04.2017 р. перебуває в процесі припинення в результаті реорганізації. Тип реорганізації - перетворення. ПАТ "Транс Легіон" визначений строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 24.06.2017 р. включно.

29.05.2017 р. позивачем, враховуючи, що ПАТ "Транс Легіон" являється майновим поручителем Позичальника (ТОВ "Скайтек"ЛТД) за кредитним договором №22/43-КЛ-05 від 01.07.2005 р. за яким у останнього виникла заборгованість зі сплати кредиту та відсотків, надіслано на адресу відповідача заяву вих. № 23.1/316 від 29.05.2017 р. з вимогою щодо задоволення кредиторських вимог в загальному розмірі 990 476 Євро 76 центів, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 22.04.2017 р. - 28,750111, становить 40 823 221 грн 78 коп. (а.с. 61-64, т. 1).

Однак, як свідчать матеріалами справи та зазначає позивач у позові, вказана заява відповідачем не розглянута, жодної відповіді щодо ї розгляду на адресу ПАТ "Дельта Банк" не надходило.

Посилаючись на ухилення відповідача від розгляду заяви про задоволення кредиторських вимог, позивач звернувся з позовом до суду про визнання його кредитором відповідача та включення вказаних вимог до проміжного ліквідаційного балансу останнього.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив із наступного.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Виконання позичальником (ТОВ "Скайтек"ЛТД) зобов'язання за Кредитним договором було забезпечено іпотекою відповідно до укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (Іпотекодержатель) та Відкритим акціонерним товариством "Транс Легіон" Іпотечного договору № 22/76-І-05 від 01.07.2005 р.

Згідно із п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу України, передбачено можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Як зазначалося вище судом, із засобів масової інформації ПАТ "Дельта Банк" стало відомо про те, що за рішенням засновників (учасників) або уповноваженого ним органу ПАТ (до зміни організаційної форми Відкрите акціонерне товариство) "Транс Легіон" з 21.04.2017 р. перебуває в процесі припинення в результаті реорганізації. Тип реорганізації - перетворення. ПАТ "Транс Легіон" визначений строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 24.06.2017 р. включно.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється, зокрема, в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із ч.1 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Згідно з ч.3 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Частиною 6 ст. 105 Цивільного кодексу України визначено, що кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч.8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Частиною 2 статті 112 ЦК України передбачено, що кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду.

Таким чином, законодавець пов'язує право позивача на звернення до суду за захистом порушеного права, зокрема, з обставинами наявності відмови ліквідаційної комісії відповідача у внесенні вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу або ухилення від їх розгляду, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у даній справі. При цьому такі дії ліквідаційної комісії, як ухилення від розгляду вимог кредитора та повна або часткова відмова у визнанні вимог кредитора, можуть бути оскаржені кредитором до суду шляхом подання відповідного позову протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову. У разі встановлення наявності таких підстав, суду слід з'ясувати також і розмір кредиторських вимог позивача, у зв'язку з чим необхідно взяти до уваги та надати належну правову оцінку наявній в матеріалах справи заяві позивача, в якій позивач просить суд визнати його кредитором відповідача з сумою вимог.

Судом встановлено, що заява позивача про визнання кредитором відповідача з сумою вимог 990 476 Євро 76 центів, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 22.04.2017 р. - 28,750111, становить 40 823 221 грн 78 коп. подана ним у встановлений законом строк для пред'явлення вимог кредиторів до боржника, що ліквідується.

Однак ніякої відповіді про результати розгляду вимог, банк не отримав.

Таким чином, ліквідаційною комісією ПАТ "Транс Легіон" кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" не розглядались та не вирішувалось питання про їх визнання або відхилення.

Оскільки, позивач в передбачений законодавством строк звернувся до ліквідаційної комісії відповідача з вимогою про задоволення його грошових вимог, тобто в межах строків, які передбачені законодавством для таких звернень, та зважаючи на те, що наведені в розрахунках позивача кредиторські вимоги до відповідача в сумі 990 476 Євро 76 центів, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 22.04.2017 р. - 28,750111, становить 40 823 221 грн 78 коп. підтвердженні наявними в матеріалах справи доказами (банківським довідками, меморіальним ордерами, розрахунком позовних вимог), відповідають вимогам чинного законодавства, відповідачем належним чином не спростовані, суд дійшов висновку, що вказані вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Заперечення відповідача наведені у його відзиві оцінюються судом критично, оскільки є юридично неспроможними та не спростовують правомірності та обґрунтованості заявленого позову.

Зокрема посилання відповідача на встановленні постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 р. у справі № 902/1021/14 обставини стосовно погодження сторонами Договору купівлі-продажу права вимоги обсягу переданих з прав позивачу, оскільки рішення у зазначеній справі стосується іншого предмету спору та прийнято за участі іншого суб'єктного складу учасників судового процесу.

Окрім того, згідно зі ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Такими чином виходячи з системного аналізу вказаних норм законодавством не віднесено до підстав припинення зобов'язання забезпеченого іпотекою таку підставу як відмова у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В той же час згідно записів, що містяться в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна іпотекодержателем майна згідно Іпотечного договору значиться ПАТ "Дельта Банк" та предметом іпотеки є нерухоме майно, яке є ідентичним та тотожним майну, вказаному у Іпотечному договорі № 22/76-І-05 від 01.07.2005 р. (а.с. 129-131, т. 1).

Ідентичність та тотожність майна зазначеного в договорі іпотеки від 01.07.2005 р. майну, яке вказано в Реєстрі не заперечується відповідачем в усних поясненнях в ході розгляду справи.

На момент прийняття рішення у даній справі, вказаний запис в реєстрі є діючим та не скасованим у встановленому законом порядку.

Протилежного матеріали справи не містять.

Також при прийнятті даного рішення судом враховано положення ст. 11 ЗУ "Про іпотеку" відповідно до якої майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

При цьому суд зазначає, що предметом даного спору є визнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу, а відтак саме по собі визнання кредиторських вимог на певну суму є лише підтвердження наявності заборгованості за порушення зобов'язань позичальником за кредитним договором виконання яких забезпечувалось договором іпотеки.

В той же обсяг відповідальності яку нестиме поручитель за невиконання боржником основного зобов'язання здійснюється виключно в межах вартості предмета іпотеки і ця норма безумовно підлягатиме застосуванню при настанні таких юридичних фактів з якими пов'язується притягнення іпотекодавця до відповідальності, а саме реалізації предмета застави, його відчуження чи передача права власності в рахунок погашення боргу тощо.

Таким чином наведений вище нормативний припис незалежно від розміру визнаних кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу обмежує відповідальність іпотекодавця вартістю предмета іпотеки.

Приймаючи рішення у даній справі суд враховує аналогічну правову позицію Вищого господарського суду України при здійсненні касаційного перегляду рішень господарських судів у справах зі спорів про зобов'язання визнати кредиторські вимоги та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу (постанови ВГСУ від 15.01.2014 р. у справі № 908/1735/13, від 17.05.2016 р. у справі № 910/2957/15-г, від 11.04.2017 р. у справі № 912/1433/16 тощо), а також те, що відповідачем всупереч положенням ст.ст.33, 34 ГПК України не надано ні доказів проведення розрахунків за Договором, ні власного контррозрахунку заборгованості тощо.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

26.10.2017 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 42, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Транс Легіон", м.Вінниця в особі ліквідатора Бровченка Володимира Борисовича та членів ліквідаційної комісії Швача І.Г., Краєвської В.П., вул. Черняховського, 6, м. Вінниця, 21100, ідентифікаційний код (05524765) включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", вул. Щорса, буд.36-Б, м. Київ, 01133, поштова адреса: бул. Дружби народів, 38, м. Київ, 01014, (ідентифікаційний код - 34047020) в сумі 990 476,76 Євро, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 22.04.2017 р. - 28,750111, становить 40 823 221,78 грн, з яких: сума заборгованості за простроченим кредитом становить 662 761,94 Євро, що за курсом НБУ - 19 054 479,34 грн, сума заборгованості за простроченими процентами транш Євро становить 327 715,82 Євро, що за курсом НБУ - 9 421 837,45 грн, сума сума заборгованості за простроченим кредитом транш українська гривня становить 7 019 865,43 грн, сума заборгованості за простроченими процентами транш українська гривня становить 5 327 039,56 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Транс Легіон", вул.Черняховського, 6, м. Вінниця, 21100 (ідентифікаційний код - 05524765) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" вул. Щорса, буд. 36-Б, м. Київ, 01133, поштова адреса: бул. Дружби народів, 38, м. Київ, 01014 (ідентифікаційний код - 34047020) - 1 600 грн 00 коп. - відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

4. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати третім особам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 30 жовтня 2017 р.

Головуючий суддя О.О. Банасько

Судді В.В. Білоус

О.С. Нешик

віддрук. 6 прим.:

1 - до справи.

2, 3 - ПАТ "Кредитпромбанк" - вул. І.Богуна, 2, м. Вінниця, 21100; бульвар Дружби народів, 38, м.Київ, 01014.

4, 5 - ТОВ "Скайтек"ЛТД - вул. Червоноармійська, 101, к.5, м. Вінниця, 21001; вул.Ленінградська, 39, м.Вінниця, 21001.

6 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053.