ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Справа № 925/1210/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Кам'янського комунального підприємства теплових мереж до публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" про визнання недійсним акту від 31.05.2017

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання недійсним акту відшкодування витрат послуг балансування обсягів природного газу від 31.05.2017, складеного публічним акціонерним товариством "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" щодо позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив через їх безпідставність, недоведеність та необґрунтованість, про що надав суду відзив на позовну заяву № 22/29-17 від 12.10.2017 ( а.с. 21-25).

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін і дослідивши наявні у справі письмові докази й оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє в позові повністю з наступних підстав:

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

Відповідно до приписів статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 1 глави 5 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем і оператором ГРМ здійснюється за умови: наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

03.03.2016 між публічним акціонерним товариством "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" (далі- Оператор ГРМ, відповідач по справі) та Кам"янським комунальним підприємством теплових мереж (далі - Споживач, позивач по справі) було укладено типовий договір № 08/241 розподілу природного газу (а.с. 8-13), який регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачем (їх постачальникам) до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. договору).

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 ( п. 1.2. договору).

За умовами даного договору Оператор ГРМ зобов'язався надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку визначені цим Договором ( п. 2.1. договору).

Відповідно до приписів статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 1 глави 5 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем і оператором ГРМ здійснюється за умови: наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Факт надання послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, згідно пункту 6.6. договору та пункту 6 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, підтверджується підписаним позивачем актом наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у березні 2017 року було перевищено об'єм споживання природного газу на 42 839 м3 що є порушенням чинного законодавства на ринку газопостачання, бо на цей обсяг спожитого газу у позивача були відсутні договірні стосунки на придбання і розподіл.

Дану обставину представник позивача не заперечив, але пояснив, що він не міг припинити відбір газу після вичерпання всіх договірних лімітів через необхідність забезпечення теплом об'єктів соціальної сфери, які знаходяться на забезпеченні Кам"янського КП теплових мереж.

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, підставою для постачання природного газу є наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний період для потреб споживача.

Згідно з пунктом 5 розділу II Правил постачання природного газу, підтверджений обсяг природного газу - об'єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб свого споживача на відповідний період, який підтверджений оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу XI Кодексу газотранспортної системи, замовник послуг транспортування має право подати по точці (точках) входу та точці (точках) виходу місячну номінацію на період не більше одного місяця в розрізі кожної доби. Місячна номінація на наступний газовий місяць приймається оператором газотранспортної системи в період з 15 по 20 число місяця (включно), що йде перед газовим місяцем транспортування. Оператор газотранспортної системи повинен повідомити замовника послуг транспортування про підтвердження або відхилення місячної номінації у строк до 25 числа (включно) місяця, що йде перед газовим місяцем транспортування. Тобто, номінація - це план постачання природного газу (ліміт) на певний розрахунковий період, який попередньо формується на підставі заяв споживачів та укладених договорів між постачальником та споживачами.

Відповідачем не підтверджується існування між сторонами угоди про збільшення позивачем обсягу споживання газу на спірні 42,839 тис. куб.м.

Відповідно до абзацу 2 пункту 10 розділу II Правил постачання природного газу, споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В абзаці 5 цього ж пункту Правил також визначено, що споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи.

Даних дій позивач не вчинив, що призвело до виникнення негативного місячного небалансу у підприємства позивача за березень 2017 року в розмірі 42,839 тис. куб., вартість якого слід відшкодувати відповідачу.

Спору з приводу фактичного обсягу спожитого спірного газу між сторонами немає.

Відповідачем надано у справу також і подекадні списки на березень 2017 року підтверджених номінацій (заявлених обсягів) природного газу НАК "Нафтогаз України" по підприємствах теплоенергетики на виробництво теплової енергії (а.с. 54-59), де у списку споживачів підприємство Кам"янське КП теплових мереж не значиться.

24.02.2017 та 09.03.2017 відповідачем на адресу позивача було направлені повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 56 (а.с. 38) та № 26 (а.с. 39) з пропозицією самостійно відключити від газових мереж газопостачання (обмежити газоспоживання до рівня 0 тис. куб. м. на добу).

01,14,15 березня 2017 відповідачем були складені акти (а.с.40-43) про його недопуск з боку позивача для здійснення робіт з припинення (обмеження) газопостачання. Відповідно до цих актів позивач відмовив відповідачу у доступі до вимикаючих пристроїв для відключення від системи газопостачання. На актах мітяться підписи директора позивача ОСОБА_1, який присутній у судовому засіданні і обставин, які підтверджують акти, не заперечив.

Згідно з абз. 2 пункту 4 глави 5 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, у разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об'єм/обсяг споживання природного газу по об'єкту споживача буде перевищувати об'єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений на небаланс оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати оператору ГРМ його вартість (об'єм/обсяг), що розраховується за відповідною формулою.

При цьому, якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до об'єкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу, або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу, коефіцієнт компенсації має становити 2.

Зазначені вище заходи, які передбачені Кодексом газотранспортної системи та повинні були бути запроваджені між відповідачем та позивачем, полягають у підтверджені номінації на відповідний розрахунковий період або реномінації (зміні підтвердженої номінації).

14.03.2017 відповідачем були складені акти (а.с. 44-50) про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності).

31.05.2017 відповідачем було складено акт (а.с. 14) відшкодування витрат послуг балансування обсягів природного газу за березень 2017 року в сумі 808731,78 грн. Додатком до акту є розрахунок вартості відшкодування витрат послуг балансування обсягів природного газу (а.с. 15).

За доводами позивача, він по акту має заперечення лише щодо правомірності застосування відповідачем у розрахунках коефіцієнту 2 замість 1,5, яки повинен бути застосованим, як вважає позивач.

Дані доводи позивача спростовуються наступним:

Відповідач для розрахунку відшкодування витрат послуг балансування обсягів природного газу використав формулу з глави 5 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем (постанова НКРЕЄ від 30.09.2015 № 2494), яка визначає, що якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до об'єкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу, або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу, коефіцієнт компенсації має становити 2.

Формула відшкодування є такою:

В = (V ф - V п) х Ц х К,

де В - вартість природного газу, який компенсується Оператору ГРМ;

V ф - об'єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий за відповідний розрахунковий період;

V п - об'єм (обсяг) природного газу, фактично поставлений споживачу його постачальником (постачальниками) за відповідний розрахунковий період за даними Оператора ГТС;

Ц - ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат газу в ГРМ у відповідний період;

К - коефіцієнт компенсації

42.839 тис куб, м. (обсяг спожитого газу а.с. 51) Х 9 439,20 грн. (вартість газу для відповідача по додатковій угоді а.с. 72) Х 2 (коефіцієнт) = 808 731,78 грн.

Застосування відповідачем коефіцієнту 2 є повністю правомірним, оскільки матеріалами справи підтверджується настання всіх обставин (неврегульований небаланс стався внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до об'єкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу, або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу), які дають підстави відповідачу для застосування цього коефіцієнту у формулі.

Спосіб захисту (з юридичної точки зору) позивачем обрано правильно, що підтверджується роз'ясненнями Президії ВАСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із визнанням недійсними актів державних чи інших органів" від 26.01.2000 року № 02-5/35. (п. 6.2.5).

Однак спірний акт відшкодування витрат послуг балансування обсягів природного газу від 31.05.2017 відповідачем складено правомірно, належних та допустимих доказів на його спростування суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За сукупністю досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що позивач не довів обґрунтованості своїх позовних вимог, а тому позов не підлягає до задоволення.

За змістом ст. 49 ГПК України при відмові у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 27 жовтня 2017 року

Суддя Н.М. Спаських