ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р.Справа № 916/5039/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників провадження:

від ТОВ "ТЕХНОЮГ" ОСОБА_1 за довіреністю;

від Головного територіального управління юстиції в Одеській області - ОСОБА_2 за довіреністю.

Інші представники учасників провадження в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ"

на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017

по справі №916/5039/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) ОСОБА_3 Міністрів України,

2) Міністерства інфраструктури України

про стягнення 85102,43 грн.

ВСТАНОВИВ

У грудні 2015 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі ПАТ "Українська залізниця") звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ" (далі ТОВ "ТЕХНОЮГ") в якому просило стягнути з відповідача штраф за порушення термінів поставки продукції у сумі 78 480 грн., пеню за не поставку товару згідно з заявкою у сумі 6622,43 грн. та судові витрати у сумі 1378 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.04.2016 р. зупинено провадження у справі № 916/5039/15 до вирішення спору у справі господарського суду Одеської області № 916/912/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ" до Державного підприємства "Одеська залізниця" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання недійсними договорів поставки від 23.10.2015 №№ ОД/НХ-15-983НЮ, ОД/НХ-15-982НЮ.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.01.2017 р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2017 р. залучено до участі у справі як третіх осіб, які н заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 Міністрів України та Міністерство інфраструктури України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 року (головуючий суддя Никифорчук М.І., судді Дяченко Т.Г., Малярчук І.А.) позов ПАТ "Українська залізниця" задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "ТЕХНОЮГ" на користь ПАТ "Українська залізниця" штраф у розмірі 78480 грн., пеню у сумі 6622,43 грн. та судовий збір у сумі 1378 грн.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що на виконання умов договору поставки паперу для офісної техніки від 23.10.2015 №ОД/НХ-15-982НЮ, укладеного між позивачем та відповідачем, служба матеріально-технічного постачання Одеської залізниці 04 листопада 2015 направила відповідачу електронною поштою та листом заявку від 03.11.2015 №НХ-13/5535 на поставку паперу А/4-80 г/кв м у кількості 8000 пачок за ціною 58,86 грн. (з ПДВ) на суму 470 880 грн. Кінцевий строк поставки продукції за зазначеною заявкою сплинув 25.11.2015 р. Проте, за твердженням суду першої інстанції, станом на 14.12.2015 р. продукція у кількості 8000 пачок на суму 470 880,00 грн. (з ПДВ) позивачу не поставлена. Жодного доказу, що відповідач вжив будь-які заходи для належного виконання зобовязання по поставці позивачу продукції за договором відповідач не надав.

Судом першої інстанції відзначено, що відповідальність відповідача за неналежне виконання зобовязання передбачена ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України та п. 11.3. розд. 11 договору. Місцевим господарським судом відзначено, що згідно з наданим позивачем розрахунком розмір штрафу за порушення термінів поставки товару згідно з п. 11.3. розд. 11 договору складає 78 480 грн. Також, за твердженням суду першої інстанції, за затримку поставки товару згідно з п. 11.3 договору станом на 14.12.2015 р. відповідачеві нараховано пеню в сумі 6 622,43 грн.

Наданий позивачем розрахунок сум стягнення, судом першої інстанції прийнято до уваги та визнано його правильним, у звязку із чим, вимоги позивача визнано обґрунтованими, законними і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Не погодившись із даним рішенням до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ТОВ "ТЕХНОЮГ" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 19.06.2017 р. у господарській справі №916/5039/15 повністю та ухвалити нове рішення, яким відхилити вимоги ПАТ "Українська залізниця" до ТОВ "ТЕХНОЮГ" про стягнення з ТОВ "ТЕХНОЮГ" на користь позивача, ПАТ "Українська залізниця" регіональна філія "Одеська залізниця", штрафу за порушення термінів поставки продукції у сумі 78 480,00 грн., стягнення пені за не поставку продукції згідно з заявкою у сумі 6 622,43 грн. та стягнення судового збору у сумі 1 378,00 грн. у повному обсязі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що суд неправильно застосував норми матеріального права та висновки викладені у рішенні суду не відповідають фактичним обставинам справи, неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення, виходячи з наступного.

Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом було встановлено, що на виконання пункту 4 постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 02.09.2015 р. №732, 21.10.2015 проведено державну реєстрацію ПАТ "Укрзалізниця", яке згідно з Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" є правонаступником залізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". ПАТ "Укрзалізниця" розпочало свою фінансово-господарську діяльність з 01.12.2015 р. Оскільки ДП "Одеська залізниця" входить до переліку підприємств та установ, правонаступником яких є ПАТ "Укрзалізниця" то з 01.12.2015 всі права і обов'язки за договорами, укладеними ДП "Одеська залізниця", перейшли до ПАТ "Укрзалізниця".

Проте, скаржник не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду та відзначає, що відповідно до п. 2 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого Постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 02.09.2015 №735, ПАТ "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав та обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту (в тому числі ДП "Одеська залізниця"). Державна реєстрація ПАТ "Українська залізниця" проведена 21.10.2015 р. До складу підприємства 21.10.2015 р. увійшли відокремлені підрозділи юридичної особи, у т.ч. регіональна філія "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця". Відокремлений підрозділ Регіональна Філія "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" створений 21.10.2015 р., про що 23.10.2015 р. внесено відповідний запис. Передавальний акт ДП "Одеська залізниця" був складений 31.07.2015 р. та затверджений Міністром інфраструктури України 18.08.2015 р. Згідно вказаного акту все майно, усі права та обовязки ДП "Одеська залізниця" переходять до ПАТ "Українська залізниця". 01.12.2015 р. складено заключний передавальний акт, відповідно до якого позивач прийняв майно, правонаступництво щодо якого, у тому числі всі права та обовязки, переходило до останнього.

Посилаючись на ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 95 ЦК України апелянт зазначає, що ПАТ "Укрзалізниця" є правонаступником усіх прав та обовязків ДП "Одеська залізниця" з 21.10.2015 р. Станом на 23.10.2015 р. в ЄДР значиться ПАТ "Українська залізниця", а також значиться ДП "Одеська залізниця", яке не ліквідоване та знаходиться в стані припинення.

Як відзначає апелянт, згідно з актом приймання-передачі документації від 01.12.2015 р. ДП "Одеська залізниця" передало, а ПАТ "Українська залізниця" прийняло, в тому числі господарські договори 2004-2015 рр. та права і обовязки за ними. Проте, докази передачі спірного договору від 23.10.2015 р. з ТОВ "ТЕХНОЮГ" позивачем не надані.

Крім того апелянт зазначає, що 23.10.2015 р. начальник служби матеріально-технічного забезпечення ДП "Одеська залізниця" ОСОБА_4 на підставі довіреності ДП "Одеська залізниця" від 20.04.2015 р. уклав договір поставки № ОД/НХ-15-982 НЮ з ТОВ "ТЕХНОЮГ". Позивачем, за твердженням апелянта, не надано до суду довіреності, яку ОСОБА_4 надано ПАТ "Укрзалізниця", як правонаступником усіх прав та обовязків ДП "Одеська залізниця" з 21.10.2015 р. У ОСОБА_4 були відсутні повноваження від ПАТ "Українська залізниця" на підписання договору поставки № ОД/НХ-15-982 НЮ, договір укладався реорганізованою 21.10.2015 р. юридичною особою.

Посилаючись на приписи ч. 2 ст. 203, ч.1, 2 ст. 215 ЦК України апелянт відзначає, що у ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "ТЕХНОЮГ" відсутні договірні відносини.

Також апелянт зазначає, що місцевим господарським судом було встановлено, що позивачем на виконання умов договору було надіслано відповідачеві заяву на поставку паперу, однак, за твердженням апелянта у матеріалах справи відсутні докази надання відповідачу заявки на поставку. Так апелянт зазначає, що позивачем до позовної заяви додано копію повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про його отримання представником ТОВ "ТЕХНОЮГ" від 10.11.15 р., однак, до зазначеного документу не додані квитанція про оплату послуг звязку та опис вкладення, що не дає змогу встановити вміст врученого поштового повідомлення. Як зазначає апелянт, у роздруківках позивача від 04.11.2015 р. з електронної адреси не вбачається, що саме заявка від 03.11.2015 р. направлена на офіційну пошту постачальника , відсутнє підтвердження від відповідача про отримання заявки. Зазначені документи, на думку скаржника, не підтверджують отримання ним листа №НХ13/5535 від 03.11.2015 р.

До того ж посилаючись на приписи п.2 ч.5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" апелянт зазначає, що ТОВ "ТЕХНОЮГ" 03.11.2015 p. письмово повідомило начальника служби матеріально-технічного постачання ДП "Одеська залізниця" ОСОБА_4 про намір підвищення цін та про можливість виконання договірних зобовязань без зміни ціни договору поставки, з додаванням висновків ТПП та доповнень до договору поставки. Згідно специфікації № 1 до договору поставки №НХ-15_982НЮ від 23.10.15 р. ціна з ПДВ за одиницю товару складає 58,86 грн., загальна кількість поставки 470 880,00 грн. Запропоновані ТОВ "ТЕХНОЮГ" до підписання додаткова угода №1 та Специфікація, за твердженням скаржника, відповідають вимогам ч.5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", зміна ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків (до 64,746 грн. з ПДВ) при коливанні ціни такого товару на ринку (з 65,13 до 111,65 грн. з ПДВ), зазначена зміна не призвела б до збільшення суми, визначеної в договорі (з 470 880,00 грн. до 470 854,02 грн.).

Як зазначає апелянт, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на претензію від 27.11.2015 р., яка була направлена позивачем на адресу відповідача, проте, за твердженням апелянта, ним не було отримано даної претензії. Апелянт відзначає, що як доказ відправлення претензії, позивачем надані копія фіскального чека "Укрпошти" від 27.11.2015, копія повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про його отримання представником ТОВ "ТЕХНОЮГ" від 30.11.15 р. Проте апелянт стверджує, що ним від ДП "Одеська залізниця" 30.11.2015 р. отримано лист №НХ-26/03 від 06.11.2015 р., а не претензію від 27.11.2015 р.

Посилаючись на приписи ч. 6. ст. 231 ГК України, ч.3 ст. 549 ЦК України апелянт зазначає, що у відповідача відсутні грошові зобовязання перед позивачем, а п.п.1 п.11.3. договору, яким визначено, що у разі затримки поставки товару постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не поставки за кожен день затримки не відповідає вимогам закону.

Апелянт відзначає, що в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції зроблено висновок, що жодного доказу, що відповідач вжив будь-які заходи для належного виконання зобов'язання по поставці позивачу продукції за договором відповідач не надав позивачу. Однак, як стверджує апелянт, ним на адресу позивача були направлені лист №3182 від 03 Л 1.2015 p. - пропозиція зміни істотних умов договору без зміни вартості договору, лист №3507 від 21.12.2015 р. - пропозиція зміни істотних умов договору без зміни вартості договору або розірвання договору за згодою сторін, лист №3669 від 01.02.2016 р. - з варіантами поставки за договором - без зміни істотних умов договору, а з поставкою 5 партіями по 1700 пачок, або на умовах зміни ціни. Апелянт зазначає, що листом №3182 від 03.11.2015 р. повідомив позивача про те, що у звязку із коливанням цін на ринку паперових виробів, що є предметом договору №ОД/НХ-15'982НЮ від 23.10.2015 р., ТОВ "ТЕХНОЮГ" має намір підняти ціну за одиницю товару, визначену в заключних між нами договорах, без збільшення загальних сум, але зі зміною кількості одиниць товар з посиланням на висновок експерта №120-1254 від 06.10.2015 р., з якого вбачається, що діапазон цін продукції, що аналізувалася, станом на 22.09.2015 р., відтермінування платежу 30 календарних днів та проведеного дослідження ринку продажу паперу офісного "Sveto Сору", ціна складе з врахуванням ПДВ від 65,13-111,65 грн., а також на проекти додаткових угод та специфікацій до договору №ОД/НХ-15-983НЮ від 23.10.2015 р., які відповідач запропонував підписати позивачу. Апелянт відзначає, що з 03.11.2015 р. не отримало результатів розгляду пропозиції від ДП "Одеська залізниця". На думку апелянта, ДП "Одеська залізниця" не виконало свої обовязки та не повідомило контрагента про рішення.

Крім того посилаючись на п.п. 11.1., 11.3., 12.1., 13.1., договору, ст.ст. 525, 526 ЦК України апелянт зазначає, що позивач жодним чином не повідомив ТОВ "ТЕХНОЮГ" про своє рішення по внесенню змін до договору за зверненням ТОВ "ТЕХНОЮГ" від 03.11.2015 р. та 21.12.2015 р. За твердженням апелянта, ТОВ "ТЕХНОЮГ" маючи намір на виконання умов договору з пропозиціями про врегулювання ситуації, що склалась, звернулось до позивача з листом №3669 від 01.02.2016 р., проте відповіді не отримало.

Посилаючись на приписи ч.1 ст. 614 ЦК України апелянт зазначає, що постачальник вжив усіх заходів, необхідних для належного виконання зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Скаржник відзначає, що постачальником у даному договорі за відсутності його вини, взагалі не здійснена поставка товару, а договір припинив дію 31.12.2015 р. Позивач, за твердженням скаржника, ухилявся від урегулювання розбіжностей шляхом взаємних переговорів та консультацій. Отже, на думку апелянта, затримки поставки товару, поставки не в повному обсязі, порушення термінів поставки продукції за даним договором не відбулось, а договором поставки №ОД/НХ-15-982НЮ від 23.10.15 р. не передбачена відповідальність за невиконання договору.

За твердженням скаржника, позивачем до позову не надана виписка з ЄДР про реєстрацію 21.10.2015 р. ПАТ "Українська залізниця". Додана виписка з ЄДР від 27.10.2015 р. про внесення 23.10.2015 р. інформації про відокремлений підрозділ ПАТ "Українська залізниця" - регіональну філію "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця". Апелянт вважає, що позивач створив штучно докази у справі для стягнення не передбаченої законом пені та отримання не встановлених договором штрафних санкцій.

Судом, як стверджує апелянт, не встановлено у справі, хто 23.10.2015 р. мав повноваження на укладення договору зі сторони залізниці, не встановлено на підставі яких законодавчих актів одночасно діють з 21.10.2015 р. новостворене і недореорганізоване підприємства і хто, як сторона договору, зобовязаний був відповісти на пропозиції-звернення ТОВ "ТЕХНОЮГ" та мав право вимагати (при належній подачі заявки на поставку) поставки товару.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 апеляційну скаргу ТОВ "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 по справі №916/5039/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

21.07.2017 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано письмові пояснення від Міністерства інфраструктури України в яких останнє зазначає, зокрема, що господарських зобовязань, обовязковість виконання яких передбачена законодавством, у рамках спірного договору у Міністерства інфраструктури України не виникало, а тому вказаний договір не створює для Міністерства юридично - правових наслідків. За таких обставин, та з урахуванням положень статті 19 Конституції України, відповідно до яких органи державної влади можуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, третя особа просить розглянути справу відповідно до вимог законодавства.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №689 від 25.07.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням судді Богатиря К.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2017 р. для розгляду апеляційної скарги ТОВ "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 по справі №916/5039/15 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Бєляновського В.В., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 апеляційну скаргу ТОВ "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 по справі №916/5039/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Бєляновського В.В., Жекова В.І.

26.07.2017 р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від ПАТ "Українська залізниця" в яких останнє просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19.06.2017 року по справі №916/5039/15 у повному обсязі та рішення господарського суду Одеської області від 19.06.2017 року по справі №916/5039/15 залишити без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.09.2017 р.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №1030 від 05.09.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням суддів Бєляновського В.В. та Жекова В.І. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2017 р. для розгляду апеляційної скарги ТОВ "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 по справі №916/5039/15 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 апеляційну скаргу ТОВ "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 по справі №916/5039/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 09.10.2017 р.

04.10.2017 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано пояснення від Головного територіального управління юстиції в Одеській області в яких останнє зазначає, що вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та просить залишити її без задоволення.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №1178 від 09.10.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням судді Мишкіної М.А. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2017 р. для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 по справі №916/5039/15 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 апеляційну скаргу ТОВ "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 по справі №916/5039/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №1225 від 27.10.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням судді Жекова В.І. у відрядженні.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2017 р. для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 по справі №916/5039/15 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2017 апеляційну скаргу ТОВ "ТЕХНОЮГ" на рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 по справі №916/5039/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

06.09.2017 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано клопотання ТОВ "ТЕХНОЮГ" в якому останнє просить зупинити провадження у господарській справі №916/5039/15 до вирішення господарської справи №916/912/16.

Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що господарським судом Одеської області переглядається господарська справа №916/912/16 за нововиявленими обставинами за позовною заявою ТОВ "ТЕХНОЮГ" до ДП "Одеська залізниця" та ПАТ "Українська залізниця" про визнання договорів поставки №ОД/НХ-15-983НЮ, №ОД/НХ-15-982-НЮ від 23.10.2015 р. недійсними. Заявник вважає, що господарська справа №916/912/16 є повязаною із справою №916/5039/15, яка переглядається, а тому просить зупинити провадження у справі до розгляду справи №916/912/16.

Колегією суддів означене клопотання розглянуто та у судовому засіданні від 30.10.2017 р. відхилено, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: призначення господарським судом судової експертизи; надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування; заміни однієї з сторін її правонаступником.

У п.3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, у даному випадку перегляд за нововиявленими обставинами справи №916/912/16 за позовною заявою ТОВ "ТЕХНОЮГ" до ДП "Одеська залізниця" та ПАТ "Українська залізниця" про визнання договорів поставки №ОД/НХ-15-983НЮ, №ОД/НХ-15-982-НЮ від 23.10.2015 р. недійсними не є тією обставиною, що зумовлює зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні від 30.10.2017 представник скаржника підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на їх задоволенні.

Представник Головного територіального управління юстиції в Одеській області та представник позивача, у попередніх судових засіданнях, надали пояснення відповідно до яких не погоджується з апеляційною скаргою, просять залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Представник Міністерства інфраструктури України у судові засідання не зявлявся.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників провадження, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "ТЕХНОЮГ" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, комітетом з конкурсних торгів із закупівлі матеріально-технічних ресурсів ДП "Одеської залізниці" були проведені відкриті торги на закупівлю паперу А-4 для офісної техніки. Переможцем торгів на суму 470 880 грн. (з ПДВ) визнано ТОВ "ТЕХНОЮГ".

23.10.2015 р. між Одеською залізницею (замовник) та ТОВ "ТЕХНОЮГ" (постачальник) укладено договір поставки №ОД/НХ-15-982-НЮ за умовами п.1.1. якого постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невідємною частиною. Постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених в договорі.

Відповідно до п.п. 1.2.-1.4. договору найменування товару: папір для офісної техніки А-4. Виробник товару: ЗАТ "Інтернешнл Пейпер", м. Свєтогорськ, Росія. Замовник має право в односторонньому порядку зменшити обсяг закупівлі залежно від реального фінансування.

Пунктом 3.1. договору визначено, що кількість та асортимент товару визначається у специфікації (додаток №1), яка є невідємною частиною договору.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору товар має бути поставлений на підставі письмових заявок замовника впродовж 15 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом, електронною поштою, листом за адресою: 65020 м. Одеса, вул. Льва Толстого, буд.30) постачальником у кількості, визначеній у заявці. По узгодженню сторін товар може бути прийнятий на відповідальне збереження. У цьому випадку постачальник зобовязаний укласти договір збереження з вантажоодержувачем та сплатити вантажоодержувачу вартість збереження товару по предявленому рахунку. Замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку, якщо товар не поставлений замовнику у строк 15 робочих днів від дня одержання постачальником заявки Замовника Товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад замовника (27406 Кіровоградська обл., м. Знамянка, вул. Фрунзе, 152) на умовах DDP в редакції ІНКОТЕРМС 2010.

Згідно з п. 6.1. 6.4. договору замовник оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації. Ціни в накладних і в рахунках - фактурах вказуються в національній валюті України. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель". Загальна сума по договору 470 880,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 78 480,00 грн.

У відповідності до п.п. 7.1. 7.3. договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі товару та видаткової накладної. Сторони після виконання своїх зобовязань складають акт звірки взаєморозрахунків.

Пунктами 11.1. 11.3., 11.5. договору визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором. Замовник, у разі порушення строків оплати сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Постачальник, у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого зобовязання, за кожний день затримки, за порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції, при постачанні неякісної продукції постачальник має проводити заміну продукції на якісну за власний рахунок у термін, що не перевищує 20 діб, та сплачувати штраф у розмірі 20% від суми поставленої продукції неналежної якості, у разі передачі прав і обовязків по укладеному договору постачання продукції іншим особам - постачальник, що порушив зобовязання, сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від суми договору. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від взятих на себе зобовязань.

Відповідно до п. 13.1. договору всі зміни, доповнення та додатки до цього договору, крім випадків, передбачених цим договором, вносяться сторонами шляхом підписання додаткових угод, які є його невідємною частиною та мають юридичну силу, якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 16.2. договору термін дії договору з моменту його підписання до 31 грудня 2015 р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами зобовязань.

Специфікацією №1, що є додатком №1 до договору №ОД/НХ-15-982-НЮ від 23.10.2015 р. визначено код товару 340782, найменування: папір офісний А4 80 г/кв.м. Sveto Copy, одиниця виміру пачки, кількість 8000, ціна без ПДВ 49,05 грн., ціна з ПДВ - 58,86 грн., загальна сума з ПДВ 470 880 грн. (т.1, а.с. 15).

Листом від 03.11.2015 р. (т.1, а.с. 16) ДП "Одеська залізниця" просило ТОВ "ТЕХНОЮГ" згідно з договором №ОД/НХ-15-982-НЮ від 23.10.2015 р. поставити Одеській залізничній дорозі наступну продукцію: папір А4-80 г/кв.м. у кількості 8000 пач. за ціною 58,86 грн. з ПДВ за пач. на загальну суму 470 880 грн. з ПДВ.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, означений лист було направлено на адресу ТОВ "ТЕХНОЮГ" та отримано останнім 10.11.2015 р. (т.1, а.с. 17).

Означений лист від 03.11.2015 р. за твердженням позивача, також було скеровано на електронну адресу ТОВ "ТЕХНОЮГ" (т.1, а.с. 18-19).

27.11.2015 р. ДП "Одеська залізниця" звернулось до ТОВ "ТЕХНОЮГ" з претензією щодо сплати штрафних санкцій у звязку з порушенням п.5.1. договору поставки від 23.10.2015 р. №ОД/НХ-15-982-НЮ у сумі 78 480 грн. Так, у претензії позивач зазначив, що ТОВ "ТЕХНОЮГ" не було виконано свого обовязку за договором, а саме станом на 26.11.2015 р. не поставлено позивачеві продукцію у кількості 8000 пач. по ціні 58,86 грн. на суму 470 880 грн., у звязку з чим постачальник несе відповідальність, що передбачена ч.2 ст.231 ГК України та п.11.3. договору та запропоновано, з метою досудового врегулювання спору у строк 5 днів з дня отримання цієї претензії сплатити штраф за порушення термінів поставки продукції у сумі 78 480 грн.

Означена претензія була направлена на адресу ТОВ "ТЕХНОЮГ" та отримана останнім 30.11.2015 р. (т.1, а.с. 22-23).

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції позивач зазначив, що на час складання позовної заяви ТОВ "ТЕХНОЮГ" не виконано свого обовязку за договором від 23.10.2015 р. №ОД/НХ-15-982-НЮ та не поставлено позивачеві продукцію у кількості 8000 пач. на суму 470 880 грн. У звязку з чим позивач, на підставі п. 11.3. договору та ч.2 ст.231 ГК України просив стягнути з відповідача штраф за порушення термінів поставки товару у розмірі 78 480 грн., а також пеню за прострочення поставки товару у розмірі 6622,43 грн.

Судом першої інстанції позовні вимоги ПАТ "Українська залізниця" визнано обґрунтованими та задоволено у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновком місцевого господарського суду, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною першою статті 174 Господарського кодексу передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно до статті 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (в редакції, чинній на дату укладення договору поставки) державна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом; договір про закупівлю - договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель").

У відповідності до ч. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обовязків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обовязок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобовязаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Згідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 218 Господарського кодексу України унормовано, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Правопорушник не може бути звільнений від відповідальності у разі порушення зобов'язань його контрагентами, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.ст. 610, 611 ЦК України).

Так матеріалами справи підтверджується, що умовами договору, а саме п 5.1. сторони погодили, що товар має бути поставлений на підставі письмових заявок замовника впродовж 15 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом, електронною поштою, листом за адресою: 65020 м. Одеса, вул. Льва Толстого, буд.30) постачальником у кількості, визначеній у заявці.

На виконання умов договору позивачем було надіслано на адресу ТОВ "ТЕХНОЮГ" лист від 03.11.2015 р. в якому останній просив відповідача поставити Одеській залізничній дорозі наступну продукцію: папір А4-80 г/кв.м. у кількості 8000 пач. за ціною 58,86 грн. з ПДВ за пач. на загальну суму 470 880 грн. з ПДВ.

Означений лист було направлено на адресу ТОВ "ТЕХНОЮГ" та отримано останнім 10.11.2015 р.

Отже, враховуючи умови договору, відповідач мав поставити запитувану продукцію позивачеві до 25.11.2015 р.

Разом з цим, матеріали справи підтверджується, що відповідачем, у порушення умов договору №ОД/НХ-15-982-НЮ від 23.10.2015 р., поставку товару не здійснено ані на момент звернення позивача із позовом до суду, ані під час апеляційного перегляду справи.

27.11.2015 р. ДП "Одеська залізниця" звернулось до ТОВ "ТЕХНОЮГ" з претензією щодо сплати штрафних санкцій у звязку з порушенням п.5.1. договору поставки від 23.10.2015 р. №ОД/НХ-15-982-НЮ у сумі 78 480 грн. Так, у претензії позивач зазначив, що ТОВ "ТЕХНОЮГ" не було виконано свого обовязку за договором, а саме станом на 26.11.2015 р. не поставлено позивачеві продукцію у кількості 8000 пач. по ціні 58,86 грн. на суму 470 880 грн., у звязку з чим постачальник несе відповідальність, що передбачена ч.2 ст.231 ГК України та п.11.3. договору та запропоновано, з метою досудового врегулювання спору у строк 5 днів з дня отримання цієї претензії сплатити штраф за порушення термінів поставки продукції у сумі 78 480 грн.

Жодної відповіді на означену претензію відповідачем надано не було, не дивлячись на те, що вона була направлена на адресу ТОВ "ТЕХНОЮГ" та отримана останнім 30.11.2015 р.

Таким чином, відповідачем було порушено умови договору та не виконано свого обовязку щодо поставки продукції.

Пунктом 11.3. договору визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором.

За порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції.

Таким чином, враховуючи встановлене вище невиконання відповідачем умов договору №ОД/НХ-15-982-НЮ від 23.10.2015 р., а саме порушення термінів поставки продукції, колегія суддів вважає, що ПАТ "Українська залізниця" обґрунтовано нараховано відповідачеві штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції, що складає 78 480 грн.

Крім того, колегія суддів відзначає, що умовами договору, а саме п. 11.3 визначено, що постачальник, у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого зобовязання, за кожний день затримки.

Так, позивачем було нараховано ТОВ "ТЕХНОЮГ" пеню у розмірі 6622,43 грн. за період з 01.12.2015 р. по 14.12.2015 р.

Колегія суддів перевіривши означений розрахунок пені дійшла висновку, що його зроблено методологічно та арифметично правильно.

Судова колегія відхиляє посилання ТОВ "ТЕХНОЮГ" на відсутність правових підстав для звернення саме ПАТ "Українська залізниця" з позовом, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" утворення Товариства здійснюється за рішенням ОСОБА_3 Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття. Статут Товариства затверджується ОСОБА_3 Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі ОСОБА_3 Міністрів України. Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Оприлюднення затвердженого ОСОБА_3 Міністрів України переліку підприємств залізничного транспорту, на базі яких утворюється Товариство, є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення таких суб'єктів господарювання.

ПАТ "Українська залізниця" утворено у відповідності до постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 25.06.2014 р. № 200.

Пунктом 2 вказаної постанови передбачено, що статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, у тому числі Одеська залізниця ().

Згідно із п.п. 1, 2 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 02.09.2015 р. № 735, ПАТ "Українська залізниця" (далі - товариство) є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

21 жовтня 2015 року проведено державну реєстрацію ПАТ "Українська залізниця".

Наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30.11.2015 р. № 512 (т.1, а.с. 169) було визнано, що 30 листопада 2015 року є датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниці) та підприємств і установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття згідно з додатком 1 до постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 25.06.2014 р. № 200. Цим було унормовано необхідність складання станом на 30.11.2015 р. заключної фінансової звітності та заключного передавального акту станом на 01.12.2015 р.

01 грудня 2015 року складено заключний передавальний акт (т.1, а.с. 202) та акт приймання-передачі документації станом на 30.11.2015 р. (т.1, а.с. 174) відповідно до якого ДП "Одеська залізниця" передала ПАТ "Укрзалізниця" майно, ліцензії, дозволи, технічну, правовстановлюючу, фінансову, бухгалтерську, кадрову та іншу документацію, що включає зміни, які сталися з 31.07.2014 р. по 30.11.2015 р., у тому числі договори та угоди за 2010-2015 роки.

Враховуючи наведене, а також те, що позовна заява була подана до суду 22.12.2015 р., тобто після утворення та державної реєстрації ПАТ "Укрзалізниця", колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно виходив з факту правонаступництва ПАТ "Укрзалізниця" у спірних правовідносинах.

Не приймаються колегією суддів до уваги й посилання скаржника на те, що начальник служби матеріально-технічного забезпечення ДП "Одеська залізниця" ОСОБА_4, який на підставі довіреності ДП "Одеська залізниця" від 20.04.2015 р. уклав договір поставки № ОД/НХ-15-982 НЮ з ТОВ "ТЕХНОЮГ" не мав повноважень на підписання договору поставки № ОД/НХ-15-982 НЮ від ПАТ "Українська залізниця", оскільки, як вже зазначалось вище Наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30.11.2015 р. № 512 було визнано, що 30 листопада 2015 року є датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниці) та підприємств і установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття згідно з додатком 1 до постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 25.06.2014 р. № 200. 01 грудня 2015 року складено заключний передавальний акт та акт приймання-передачі документації станом на 30.11.2015 р. відповідно до якого ДП "Одеська залізниця" передала ПАТ "Укрзалізниця" майно, ліцензії, дозволи, технічну, правовстановлюючу, фінансову, бухгалтерську, кадрову та іншу документацію, що включає зміни, які сталися з 31.07.2014 р. по 30.11.2015 р., у тому числі договори та угоди за 2010-2015 роки.

Отже, станом на 23.10.2015 р., тобто дату укладення договору поставки №ОД/НХ-15-982 НЮ ДП "Одеська залізниця" не припинило свою господарську діяльність та не було припинено, а тому не було позбавлено можливості укладати означений договір.

Не заслуговують на увагу й посилання скаржника на те, що у відповідача відсутні договірні відносини з ПАТ "Українська залізниця", оскільки, як свідчить заключний передавальний акт від 01.12.2015 р. та акт приймання-передачі документації станом на 30.11.2015 р. ДП "Одеська залізниця" передала ПАТ "Укрзалізниця" майно, ліцензії, дозволи, технічну, правовстановлюючу, фінансову, бухгалтерську, кадрову та іншу документацію, що включає зміни, які сталися з 31.07.2014 р. по 30.11.2015 р., у тому числі договори та угоди за 2010-2015 роки.

Судова колегія вважає також необґрунтованими посилання апелянта на те, що у матеріалах справи відсутні докази надання відповідачу заявки на поставку, оскільки, на думку апелянта, до повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про його отримання представником ТОВ "ТЕХНОЮГ" від 10.11.2015 р., позивачем не додані квитанція про оплату послуг звязку та опис вкладення, що не дає змогу встановити вміст врученого поштового повідомлення.

Так колегія суддів зазначає, що у відповідності до постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 5 березня 2009 р. №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" та наказу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 року №211 "Про затвердження та введення в дію Порядку пересилання поштових відправлень" опис вкладення до рекомендованого листа не є обовязковим.

До того ж колегія суддів відзначає, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження того, що у поштовому відправленні, яке було отримано ТОВ "ТЕХНОЮГ" від 10.11.2015 р. знаходилась не заявка на поставку товару, а будь-який інший документ.

Не є такими, що впливають на юридичну оцінку спірних правовідносин й посилання ТОВ "ТЕХНОЮГ" на нездійснення ПАТ "Укрзалізниця" розгляду звернення щодо зміни умов договору.

Так, за приписами статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Проте, доказів передачі спору та його вирішення судом щодо внесення змін до договору матеріали справи не містять.

Не доведено апелянтом й того, що ним від ДП "Одеська залізниця" 30.11.2015 р. отримано лист №НХ-26/03 від 06.11.2015 р., а не претензію від 27.11.2015 р., оскільки матеріали справи свідчать про те, що 27.11.2015 р. ДП "Одеська залізниця" звернулось до ТОВ "ТЕХНОЮГ" з претензією щодо сплати штрафних санкцій у звязку з порушенням п.5.1. договору поставки від 23.10.2015 р. №ОД/НХ-15-982-НЮ у сумі 78 480 грн. Означена претензія була направлена на адресу ТОВ "ТЕХНОЮГ" та отримана останнім 30.11.2015 р.

Доказів зворотного апелянтом надано не було.

Не є обґрунтованими й посилання скаржника на відсутність грошового зобовязання перед позивачем, як на підставу звільнення від відповідальності за непоставку товару, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 230, ч. 4 ст.231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З наведених норм вбачається, що сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення зобовязання або взагалі не поставку у відсотках до суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у звязку з простроченням зобовязання.

Крім того, відповідно до частини другої статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Вказаною нормою передбачено можливість застосування зазначених штрафу та пені у випадку, якщо договором не передбачено іншого розміру відповідних санкцій.

Таким чином, за невиконання зобов'язань у господарських правовідносинах, що не мають грошового характеру, застосування штрафу та пені не суперечить наведеним вище положенням законодавства та відповідає принципу, втіленому у статтях 6, 627 Цивільного кодексу України.

Не приймають до уваги колегією суддів й посилання апелянта на те, що останнім були вжиті заходи для належного виконання зобов'язання по поставці позивачу продукції за договором, а саме надіслані на адресу позивача листи з пропозицією зміни істотних умов договору без зміни вартості договору, оскільки, умовами договору поставки №ОД/НХ-15-982-НЮ чітко визначено права та обовязки сторін означеного договору. Так, відповідач мав передати у власність замовника товар визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації. Отже, пропозиція про зміну умов договору не є тією обставиною, що свідчить про вжиття відповідачем заходів для виконання своїх договірних зобовязань.

Інші доводи, що наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача штрафу та пені за не поставку товару.

Відповідно до ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги та стягнуто з відповідача штраф у розмірі 78480 грн., пеню у сумі 6622,43 грн. та судовий збір у сумі 1378 грн., наведені в апеляційній скарзі порушення допущенні судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, а мотиви апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 19 червня 2017 є законним та обґрунтованим та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 19.06.2017 р. у справі №916/5039/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.