ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Справа № 923/825/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - уповн. предст., дов. від 07.06.2017р.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м.Херсон

до відповідача: Комунального підприємства "Центр" Виконавчого комітету Херсонської міської ради, м.Херсон

про стягнення коштів.

Описова частина рішення. Провадження у справі порушено за позовом ПрАТ "ЕК "Херсонобленерго" з вимогою стягнути з КП "Центр" Виконавчого комітету Херсонської міської ради 79324,58грн. боргу, 20338,09грн. втрат від інфляції, 44725,09грн. пені, 4977,60грн. в якості 3% річних у правовідносинах за договором про постачання електроенергії № 4094 від 25.02.2010р.

Позов обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем зобов'язань зі сплати вартості спожитої електроенергії.

13.09.2017р. до суду надійшла заява позивача (вх. № 1783/17 від 13.09.2017р.) про зміну позовних вимог.

У судовому засіданні 24.10.2017р. представник позивача заявила клопотання (вх. № 2/3873/17 від 24.10.2017р.), в якому просила вважати заяву про зміну позовних вимог поданою помилково та такою, що відкликана позивачем.

23.10.2017р. господарським судом отримано клопотання позивача про збільшення позовних вимог. Заява мотивована тим, що станом на 20.10.2017р. збільшилася заборгованість відповідача по поточних платежах за отриману активну електроенергію та не проведено повного розрахунку за попередні періоди.

Позивачем збільшено позовні вимоги у частині: заборгованості по активній електроенергії на 125075,84грн., інфляційних втрат на 2205,02грн., пені на 4544,89грн., 3% річних на 555,31грн., всього позовні вимоги збільшилися на 132381,06грн.

Враховуючи процесуальні права, надані позивачу за нормами ст.22 ГПК України, суд розглядає позов ціною 281746,42грн., складові якої визначені у заяві позивача про збільшення позовних вимог.

Відповідач не проявив свого відношення до позовних вимог, належно повідомлявся судом про кожне судове засідання у справі направленням за адресою його місцезнаходження копій ухвал про порушення провадження у справі та призначення її розгляду на 12.09.2017р. об 11год. 30хв., про відкладення розгляду справи до 21.09.20167. та до 24.10.2017р., про що свідчить залучене до справи поштове повідомлення про вручення копії ухвали. Копії ухвал суду про відкладення розгляду справи Укрпоштою до суду не поверталися.

Вимоги суду щодо подання відзиву та інших документів відповідачем не виконано.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Суд не викликав представників сторін в судове засідання, не визнавав їх явку обовязковою.

Неявка представника відповідача в судові засідання, нереалізація відповідачем права на участь у судовому засіданні не унеможливлює розгляд справи № 923/825/17, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

25.02.2010р. між ВАТ "ЕК "Херсонобленерго", правонаступником якого є ПАТ "ЕК "Херсонобленерго", відповідно до ст.1 Статуту новим найменуванням Публічного акціонерного товариства "ЕК "Херсонобленерго" є Приватне акціонерне товариство "ЕК "Херсонобленерго" (позивач, постачальник), та КП "Центр" Виконавчого комітету Херсонської міської ради (відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №4094, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу з дозволеною потужністю 271,29 кВт, а споживач оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до п.2.2.2 договору ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" постачає споживачу електроенергію в обсягах, встановлених у додатку №1 до договору "Обсяги постачання електричної енергії та потужності" із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, вказаних в додатку №6а до договору "Узгоджений рівень надійності електропостачання та показників якості електричної енергії на межі балансової належності".

Також постачальник зобов'язався повідомляти споживача про зміни тарифів на електричну енергію письмово або через засоби масової інформації за п'ять днів до введення їх у дію.

Споживач за умовами договору взяв зобов'язання дотримуватися режиму споживання електричної енергії, визначеному у додатку № 5 до договору "Перелік об'єктів споживача та точок обліку активної електроенергії"; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №2 до договору "Порядок розрахунків та графік зняття показів засобу обліку електричної енергії та подання їх до електропостачальної організації".

Вказаним порядком встановлюється, що розрахунковим періодом є місяць.

Споживач знімає показання електролічильників о 00-00год.:

05 числа у місяці з 31 днем; 04 числа у місяці з 30 днями;

03 числа з 29 днями; 03 числа у місяці з 28 днями.

Споживач зобов'язаний протягом 0,5 доби з моменту зняття показань електролічильників довести їх значення до електропостачальної організації за встановленою у додатку № 2а формою "Акт про обсяги споживання електричної енергії".

Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за актом прийому-передачі електричної енергії згідно показань розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка знаття показань.

Рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений споживачем протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунка.

У разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію у вигляді Додатка №2а в зазначений термін визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Копія договору з додатками знаходиться на а.с.15-25.

Позивачем та відповідачем на підставі наданих споживачем даних про обсяги спожитої електроенергії за показами лічильників складено акти прийому-передачі активної електроенергії за періоди:

- листопад 2016р. - 228868 кВт/год та 28.11.2016р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 204046,03грн., у т.ч. ПДВ;

- грудень 2016р. - 221216 кВт/год та 23.12.2016р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 200084,42грн., у т.ч. ПДВ;

- січень 2017р. - 255294 кВт/год та 25.01.2017р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 227016,70грн., у т.ч. ПДВ;

- лютий 2017р. - 244198 кВт/год та 27.02.2017р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 214623,02грн., у т.ч. ПДВ;

- березень 2017р. - 164131 кВт/год та 24.03.2017р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 186629,76грн., у т.ч. ПДВ;

- квітень 2017р. - 172055 кВт/год та 26.04.2017р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 188976,84грн., у т.ч. ПДВ;

- травень 2017р. - 134339 кВт/год та 26.05.2017р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 155590,92грн., у т.ч. ПДВ;

- червень 2017р. - 100093 кВт/год та 26.06.2017р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 110613,22грн., у т.ч. ПДВ;

- липень 2017р. - 118088 кВт/год та 25.07.2017р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 132684,58грн., у т.ч. ПДВ;

- серпень 2017р. - 125933 кВт/год та 28.08.2017р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 137651грн., у т.ч. ПДВ;

- вересень 2017р. - 111281 кВт/год та 25.09.2017р. відповідачем отримано рахунок на оплату спожитої електроенергії на суму 120849,42грн., у т.ч. ПДВ.

Як зазначалося, відповідно до умов договору рахунок мав бути сплачений відповідачем протягом 5-ти операційних днів від дня його отримання.

Зокрема, за останнім рахунком від 25.09.2017р. платіж мав бути здійснений по 02.10.2017р. (включно).

Позовна заява отримана судом 29.08.2017р., заява про збільшення позовних вимог 23.10.2017р.

Позивач стверджує про непроведення відповідачем повної та своєчасної оплати вартості отриманої електричної енергії.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Правовідносини між сторонами виникли за договором про постачання електричної енергії №4094, предметом якого є продаж електричної енергії (за п.2.2.2 договору електроенергія визначена як різновид товару).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст.193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст.526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст.610, ч.2 ст.615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконував належним чином свої зобовязання зі сплати вартості отриманої електричної енергії.

Станом на 20.10.2017р. його заборгованість перед позивачем за отриману електроенергію у названі вище періоди становить 204400,42грн.

На час розгляду справи відповідач не спростував твердження позивача про наявність заборгованості перед позивачем, доказів сплати заборгованості суду не надано.

За таких обставин є правомірними, підставними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 204400,42 грн. вартості отриманої електроенергії за рахунками позивача за періоди: листопад 2016р. - вересень 2017р.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання має сплатити борг на вимогу кредитора разом з втратами від інфляції та трьома відсотками річних від суми боргу за весь період прострочки платежу, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5 Порядку розрахунків та графіку зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації (додаток № 2 до договору) встановлено, що у разі несвоєчасної оплати платежів сума боргу має бути сплачена з урахуванням встановленої інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

Позивачем вчинено нарахування втрат від інфляції та 3% річних, виходячи з боргу за кожен звітний період (листопад 2016р. - вересень 2017р.), дати виникнення заборгованості за кожним періодом, з урахуванням розміру проведеної оплати, здійснивши нарахування 3% річних до 19.10.2017р. (включно). Розрахунок відсотків річних та втрат від інфляції на а.с.183,184,185, що наведений позивачем, судом перевірено.

На підставі ст.625 ЦК України задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення 5532,91грн. у якості 3% річних та 22543,11грн. втрат від інфляції.

Водночас відповідно до ст.ст.546, 549 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

Відповідальність споживача за внесення платежів з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, встановлена п.4.2.1 договору у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Така ж норма міститься у п.5 Порядку розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації (додаток №2 до договору).

Господарським судом перевірено розрахунок пені, вчинений позивачем (а.с.181, 182), за яким розмір пені становить 49269,98грн.

Нарахування пені здійснено з урахуванням дати виникнення заборгованості за кожним періодом, розміру проведеної оплати у певних періодах, в межах строку, встановленого п.6 ст.232 ГК України. Розрахунок пені, що наведений позивачем, судом перевірено. Нарахування пені відповідає нормам законодавства, умовам договору та є арифметично правильним.

Обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги про стягнення пені у розмірі 49269,98грн.

Викладені встановлені судом обставини та наведені норми є підставами для задоволення позовних вимог щодо стягнення 204400,42грн. боргу, 22543,11грн. втрат від інфляції, 5532,91 грн. в якості 3% річних та 49269,98грн. пені.

Судові витрати у справі на підставі ст.49 ГПК України відносяться на відповідача.

Судовими витратами у справі є судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви у сумі 2240,48грн., за заявою про зміну позовних вимог- 864,35грн., за заявою про збільшення позовних вимог - 1121,36грн. Всього позивачем сплачено судового збору 4226,19грн.

Позивачем не заявлялося про повернення сплаченого за платіжним дорученням № Е40018 від 12.09.2017р. судового збору у сумі 864,35грн. у зв'язку з відкликанням заяви про зміну позовних вимог.

Судовий збір за позовом майнового характеру становить 1,5% ціни позову і у справі з ціною позову 281746,42грн. складає 4226,19грн.

Відповідач має відшкодувати позивачу вчинені витрати зі сплати судового збору у розмірі 4226,19грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Центр" Виконавчого комітету Херсонської міської ради (код ЄДР 34786324) на користь Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (код ЄДР 05396638) 204400грн. 42коп. боргу, 22543грн. 11коп. втрат від інфляції, 5532грн. 91 коп. в якості 3% річних, 49269грн. 98коп. пені, 4226грн. 19коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області.

Повне рішення складено

30.10.2017р.

Суддя Н.А. Павленко