ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. Справа № 911/2608/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства БГ Банк

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Пролісок ЛТД

про стягнення 38557474,69 грн. та 43502,25 євро заборгованості за кредитним договором

секретар судового засідання (ст. секретар): Діхтярук Є.А.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 08.08.2017 р.);

від відповідача: не зявився.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство БГ Банк (далі ПАТ БГ Банк, позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Пролісок ЛТД (далі - ТОВ Агрофірма Пролісок ЛТД, відповідач) про стягнення 38557474,69 грн. та 43502,25 євро заборгованості за кредитним договором про надання невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії № 16 від 25.07.2011 р. зі змінами та доповненнями, які було внесено відповідно до кредитного договору № 16, зокрема, за траншами в національній валюті України 38557474,69 грн. з яких: заборгованість за кредитом в сумі 23360774,73 грн.; заборгованість за процентами, в тому числі простроченими, в сумі 15196699,96 грн.; за траншем в іноземній валюті за курсом НБУ 43502,25 Євро.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про надання невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії № 16 від 25.07.2011 р.

15.09.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійши додаткові пояснення б/н від 15.09.2017 р. (вх. № 19428/17 від 15.09.2017 р.), за змістом яких позивач на виконання ухвали суду надає докази виконання банком зобовязань щодо надання відповідачу коштів за кредитним договором № 16 від 25.07.2011 р., а також повідомляє суду, що у звязку з невиконанням ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» постанови Київського апеляційного суду України від 02.12.2015 р. у справі 910/2924/15-г, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016 р., в частині повернення ПАТ «БГ Банк» оригіналів документів, які зазначені в Акті прийому-передачі, укладеному до договору про відступлення права вимоги від 12.11.2014 р., укладеного між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», у позивача відсутні оригінали кредитної справи.

15.09.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява № 15/419 від 15.09.2017 р. (вх. № 19429/17 від 15.09.2017 р.) про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 16 від 25.07.2011 р., № 50 від 21.03.2006 р., № 48 від 28.09.2007 р., № 53/52 від 27.11.2007 р. у загальному розмірі 131473005,89 грн., 43502,25 євро, 635125,40 доларів США., яка не була прийнята судом з викладених в ухвалі господарського суду від 18.09.2017 р. у даній справі підстав.

Розгляд справи відкладався.

Представник позивача у судових засіданнях 18.09.2017 р., 19.10.2017 р. та 30.10.2017 р. позовні вимоги підтримувала у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання 18.09.2017 р., 19.10.2017 р. та 30.10.2017 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно. Відзиву на позов відповідач до суду не подав.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 30.10.2017 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

25.07.2011 р. між Публічним акціонерним товариством БГ Банк (банк, кредитор), який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Перший», та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Пролісок ЛТД (позичальник) було укладено кредитний договір про надання невідновлюваної кредитної лінії в національній валюті № 16 зі змінами та доповненнями, які були внесені згідно договорів про внесення змін та доповнень до даного договору.

Відповідно до умов кредитного договору, банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в національній валюті України з лімітом в сумі 11500000,00 грн., в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти (кредит) для закінчення будівництва тепличного комплексу, збільшення рівня досвітки теплиці (проектне фінансування), зі сплатою 19% річних за користування сумою кредиту (п.1.1 кредитного договору), на строк до 18.07.2012 р. (п. 1.3 кредитного договору).

У подальшому, за період з 31.08.2011 р. по 27.06.2014 р. ПАТ «БГ Банк» та ТОВ Агрофірма Пролісок ЛТД вносилися до кредитного договору зміни та доповнення, які оформлювалися договорами про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 16 про надання невідновлювальної кредитної лінії в національній валюті від 25.07.2011 р.

Відповідно до договору № 2 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 16, назву кредитного договору № 16 про надання невідновлювальної кредитної лінії в національній валюті від 25.07.2011 р. було викладено в новій редакції: «Кредитний договір № 16 про надання невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії від 25.07.2011 р.», та погоджено викласти в новій редакції розділ 1-8 кредитного договору № 16.

Відповідно до умов кредитного договору, банк відкриває позичальнику невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію із загальним лімітом в сумі 11500000,00 грн., в тому числі з можливістю кредитування в іноземній валюті (Євро) в сумі, еквівалент якої в національній валюті України за курсом НБУ не може перевищувати 11500000,00 грн., в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти (кредит) для закінчення будівництва тепличного комплексу, збільшення рівня досвітки теплиці (проектне фінансування), зі сплатою 19% відсотків річних за користування сумою кредиту, отриманого позичальником в національній валюті України, та 10% відсотків річних за користування сумою кредиту, отриманого позичальником в іноземній валюті (п. 1.1 кредитного договору), на строк до 28.07.2014 р. (п. 1.3 кредитного договору з врахуванням змін, які було внесено на підставі договору № 5 від 03.10.2012 р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 16).

Згідно із п. 2.2 кредитного договору, банк видає кредит позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування суми кредиту у гривнях та/або Євро згідно п. 1.2 цього договору на рахунок позичальника згідно із заявою позичальника.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «БГ Банк» свої обовязки щодо надання суми кредиту позивачу у розмірі 11500000,00 грн. виконало в повному обсязі.

05.05.2014 р. згідно договору № 27 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 16 про надання невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії, п. 1.1 договору було викладено в новій редакції: «Банк на умовах, передбачених цим договором, відкриває позичальнику невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію з загальним, лімітом в сумі 23840000,00 грн., в тому числі з можливістю кредитування в іноземній валюті (Євро) в сумі, еквівалент якої в національній валюті України за курсом НБУ не може перевищувати 23840000,00 грн., в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти (кредит) для закінчення будівництва тепличного комплексу, збільшення рівня досвітки теплиці (проектне фінансування) зі сплатою 19% (девятнадцять) відсотків річних за користування сумою кредиту отриманого позичальником в національній валюті України, та 10% річних за користування сумою кредиту, отриманого позичальником в іноземній валюті (п. 1.1 кредитного договору).

Кредит надається Позичальнику з цільовим призначенням, а саме: а) для закінчення будівництва тепличного комплексу, збільшення рівня досвітки теплиці (проектне фінансування) - 11500,000,00 грн.; б) для поповнення обігових коштів - 12340000,00 грн.

У відповідності до п. 1 договору № 29 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 16 сторони домовились викласти пп. 2.4.4 договору в наступній редакції, а саме: «пп. 2.4.4 позичальник сплачує нараховані відсотки у валюті кредиту не пізніше дня настання строку погашення на рахунки: за траншами в національній валюті України: № 5 - за користування сумою кредиту з цільовим призначенням - проектне фінансування; № 5 - за користування сумою кредиту з цільовим призначенням - поповнення обігових коштів (пп. 2.4.4.1 кредитного договору); за траншами в іноземній валюті: № 5, відкриті в ПАТ «БГ Банк», код банку 320995, код за (пп. 2.4.4.2 кредитного договору)».

ПАТ «БГ БАНК» відповідно до договору № 27 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 16 про надання невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії від 25.07.2011 р. щодо видачі позивачу 23840000,00 грн. кредиту виконало в повному обсязі.

У свою чергу, відповідач неналежним чином виконував зобовязання щодо своєчасної сплати заборгованості за кредитним договором, у звязку з чим на підставі договорів про внесення змін та доповнень, які укладалися між банком та позичальником, неодноразово вносилися зміни до кредитного договору.

Відповідно до п. 2.4 договору відсотки за користування кредитом нараховуються банком у валюті кредиту з дня надання кредиту по дату настання строку погашення на суму щоденного залишку заборгованості позичальника за кредитом.

Згідно з пп. 5.1.1 та пп. 5.1.2 кредитного договору, позичальник зобовязується повернути банку кредит в строк погашення кредиту, сплатити банку в строки, передбачені цим договором, суму нараховану банком відсотків, сплатити банку штрафні санкції, відшкодовувати збитки у розмірі, строки та у порядку, які передбачені цим договором. Своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості, повне погашення заборгованості за кредитом мало бути здійснено 28.07.2014 р.

Проте, позичальник в порушення умов кредитного договору у встановлені строки кредит не погасив, проценти за кредитом своєчасно не сплачував.

Поряд з викладеним, слід зазначити, що 12.11.2014 р. між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Марко Поло» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого, банком було відступлено право вимоги до позичальників банку за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором № 16 про надання невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії від 25.07.2011 р. зі всіма внесеними змінами та доповненнями, який було укладено з ТОВ «Агрофірма «Пролісок ЛТД».

Дана обставина також підтверджується Актом прийому-передачі права вимоги від 12.11.2014 р., укладеним між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Марко Поло», відповідно до якого ПАТ «БГ Банк» як первісним кредитором було передано ТОВ «Фінансова Компанія «Марко Поло» - новому кредитору оригінали документів за правом відступлення прав вимоги.

У подальшому, після запровадження в банку тимчасової адміністрації, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було оскаржено в судовому порядку зазначений вище договір відступлення прав вимоги від 12.11.2014 р.

За результатами розгляду справи № 910/2924/15-г за позовом ПАТ «БГ Банк» до ТОВ «Фінансова Компанія «Марко Поло» про визнання нікчемних правочинів та застосування наслідків їх недійсності, постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016 р., було визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 12.11.2014 р., укладений між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Марко Поло», та застосовано наслідки недійсності правочину - договору про відступлення права вимоги від 12.11.2014 р. шляхом зобовязання ТОВ «Фінансова Компанія «Марко Поло» повернути ПАТ «БГ Банк» оригінали всіх документів, які зазначені в Акті прийому-передачі документації від 12.11.2014 р., у тому числі матеріали кредитної справи по ТОВ «Агрофірма «Пролісок ЛТД».

Відповідно до вимог ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що ПАТ «БГ Банк» є належним кредитором стосовно відповідача і має право вчинити дії, спрямовані на стягнення заборгованості за кредитним договором з ТОВ «Агрофірма «Пролісок ЛТД».

Оскільки ПАТ «БГ Банк» набуло право вимоги за кредитним договором про надання не відновлюваної мульвалютної кредитної лінії № 16 від 25.07.2011 р. (зі змінами та доповненнями), за зобовязаннями якого ТОВАгрофірма Пролісок ЛТД не виконало взятих на себе обовязків, ПАТ «БГ Банк» і звернулось з даним позовом до суду.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (п. 1 ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ Агрофірма Пролісок ЛТД зобовязання в повному обсязі за кредитним договором не виконало, внаслідок чого, за розрахунками банку, станом на 01.08.2017 р. за позичальником рахується прострочена заборгованість щодо видачі готівкових коштів за трьома траншами, а саме: за траншами в національній валюті України за користування сумою кредиту за цільовим призначенням - поповнення обігових коштів 20304383,86 грн. з яких - прострочена заборгованість за кредитом в сумі 12186600,00 грн., поточні проценти за кредитом в сумі 196655,00 грн., прострочені проценти за кредитом в сумі 7921128,86 грн.; за траншами в національній валюті України за користування сумою кредиту за цільовим призначенням - проектне фінансування становить 18253090,83 грн. з яких - прострочена заборгованість за кредитом в сумі 11174174,73 грн., поточні проценти за кредитом в сумі 180317,50 грн.; прострочені проценти за кредитом в сумі 6898598,60 грн.; за траншами в іноземній валюті за курсом НБУ становить 43502,25 Євро - прострочена заборгованість за кредитом в сумі 30030,00 євро., поточні проценти за кредитом в сумі 258,59 євро, прострочені проценти за кредитом в сумі 13213,66 євро.

Відповідач у судові засідання представника не направив, відзиву на позов, контррозрахунку розміру заборгованості або доказів внесення оплати за договором № 16 від 25.07.2011 р. суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки ТОВ Агрофірма Пролісок ЛТД заборгованість по кредиту та відсотках за користування кредитом повністю не погасило, то вимоги банку про стягнення з позичальника сум простроченої заборгованості по кредиту, простроченої заборгованості по сплаті процентів та по сплаті прострочених процентів підлягають задоволенню.

Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача за кредитним договором № 16 про надання невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії від 25.07.2011 р., із змінами та доповненнями, які було внесено до кредитного договору, заборгованість за траншами в національній валюті України 38557474,69 грн., з яких - заборгованість за кредитом в сумі 23360774,73 грн., заборгованість за процентами, в тому числі простроченими, в сумі 15196699,96 грн.; за траншем в іноземній валюті за курсом НБУ - 43502,25 Євро.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Пролісок ЛТД (07500, Київська обл., Баришівський р-н, смт. Баришівка, код 20580086) на користь Публічного акціонерного товариства БГ Банк (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48, код 20717958) заборгованість за кредитним договором № 16 про надання невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії від 25.07.2011 р. за траншами в національній валюті України в сумі 38557474 (тридцять вісім мільйонів пятсот пятдесят сім тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 69 коп., з яких - заборгованість за кредитом в сумі 23360774 (двадцять три мільйони триста шістдесят тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 73 коп., заборгованість за процентами, в тому числі простроченими, в сумі 15196699 (п'ятнадцять мільйонів сто девяносто шість тисяч шістсот девяносто девять) грн. 96 коп.; заборгованість за траншем в іноземній валюті за курсом НБУ в сумі 43502 (сорок три тисячі пятсот два) євро 25 центів, а також 240000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 10.11.2017 р.

Суддя В.М. Бабкіна