РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017Справа №910/15040/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ліберті Україна"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості та повернення майна

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: Козак В.І. (за дов.);

від відповідача: не прибув.

В судовому засіданні 02.11.2017 на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ліберті Україна" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та повернення майна.

Ухвалою суду від 08.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15040/17, розгляд останньої призначено на 02.10.2017.

Ухвалою суду від 02.10.2017 розгляд справи відкладено на 02.11.2017.

Від позивача через відділ канцелярії господарського суду 30.10.2017 надійшло клопотання.

В судове засідання 02.11.2017 відповідач не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Позивач в судове засідання прибув та надав суду усні пояснення по суті справи, в яких заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором № 3043/О оренди майна від 16.05.2016, в частині сплати орендних платежів та повернення орендованого майна.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджується матеріалами справи, 16.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ліберті Україна" (орендодавець за договором, позивач у справі) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар за договором, відповідач у справі) укладено договір №3043/О оренди майна (далі - договір), за умовами якого орендодавець передає орендарю, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах оренди апарати для приготування гарячих і холодних напоїв та/або інше обладнання, відповідно до умов договору (далі - майно) для його використання у господарській діяльності орендаря (п. 1.1., 1.3. договору).

Найменування майна, що передається в оренду, його характеристики (модель, серійний номер, тощо), кількість та погоджена вартість майна, умови надання майна в оренду, у тому числі розмір орендної плати, місце розміщення орендованого майна та інші умови оренди майна, визначаються сторонами в актах прийому - передачі та протоколах узгодження орендної плати, що становлять невід'ємну частину договору з моменту їх підписання (п. 2.1. договору).

Згідно з п. 2.17 договору після закінчення терміну дії договору або у разі дострокового припинення його дії, орендар зобов'язаний повернути майно орендодавцю у справному стані та с повним обладнанням, у якому таке майно було передано орендарю в оренду, протягом 2 календарних днів з моменту розірвання договору. Повернення майна орендодавцю підтверджується актом приймання - передачі, який складається і підписується сторонами.

Відповідно до п. 3.2.5., 3.2.9. договору орендар зобов'язався: регулярно сплачувати орендодавцю орендну плату за використання майна відповідно до умов договору та підписаних сторонами протоколів узгодження орендної плати; повернути орендоване майно орендодавцю в порядку, встановленому договором, в тому ж стані, в якому воно було передано в оренду, з урахуванням нормального зносу.

Згідно з п. 3.3.5. договору орендодавець має право розірвати передчасно договір в односторонньому порядку, якщо орендар не виконує прийняті на себе зобов'язання за договором на розсуд орендодавця, про що він повідомляє орендаря у письмовій формі.

Розмір орендної плати за договором зазначається у протоколі узгодження орендної плати, який підписується сторонами та є невід'ємною частиною договору (п. 4.1. договору). Орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 15 числа кожного поточного місяця (п. 4.2. договору).

Згідно з п. 5.5. договору якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, то орендар повинен сплатити орендодавцю штраф у розмірі подвійної місячної орендної плати за строк такого прострочення. У разі якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна у строк понад 1 місяця, орендар повинен сплатити штраф у розмірі повної вартості майна.

В п. 7.1. договору сторонами визначено, що договір вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє протягом одного року, але в будь - якому випадку, до повного виконання зобов'язань, прийнятих сторонами.

У разі дострокового припинення дії договору з ініціативи орендодавця, останній повинен повідомити орендаря про дату припинення не менше, ніж за 10 робочих днів до цього. Договір вважається розірваним після спливу 10 робочих днів з моменту передачі повідомлення про дострокове припинення договору, що не потребує будь - якого додаткового оформлення такого припинення сторонами (п. 7.2.4. договору).

Сторони прийшли згоди, що підтвердженням належної передачі повідомлення про дострокове припинення договору вважається зокрема, повідомлення поштового органу (кур'єрської служби) про неможливість вручення повідомлення про дострокове припинення договору за адресою сторони, вказаною в договорі (п. 7.2.5. договору).

Дострокове розірвання або закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 7.3. договору).

Згідно пункту 2 протоколу узгодження ціни оренди майна №1 від 17.05.2016 орендна плата за один місяць користування обладнанням становить 400,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв пристрій для приготування заморожених десертів SPM Drink System, серійний номер 022779, у кількості 1 (одна) шт. та з місцем розташування: м. Київ, вул. Щербакова, буд. 2-А, кав'ярня, що підтверджується відповідним належним чином оформленим сторонами актом №3043/О/1 від 17.05.2016 прийому-передачі майна в оренду, підписаним обома сторонами без зауважень.

Згідно вказаного в акті № 3043/О/1 прийому - передачі від 17.05.2016 погоджена вартість орендованого майна (повна вартість) становить 20 218, 18 грн.

Як стверджує позивач, відповідач в порушення умов укладеного договору, належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання щодо вчасного та повного перерахування орендних платежів за користування майном, а починаючи з серпня 2016 року взагалі припинив здійснювати орендні платежі.

Господарським судом міста Києва 22.02.2017 у справі № 910/23392/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ліберті Україна" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було стягнуто з останнього 1 600, 00 грн. основного боргу за період серпень - листопад 2016 року за договором № 3043/О оренди майна від 16.05.2016 (рішення у справі № 910/23392/16 від 22.02.2017).

28.02.2017 на поштову адресу відповідача позивачем було направлено претензію щодо стягнення заборгованості, повернення орендованого майна та повідомлено про розірвання договору (цінний лист з описом вкладення № 961). Як вбачається із довідки про причину повернення поштового відправлення наданої ПАТ «Укрпошта» цінний лист з описом вкладення № 961 повернуто 31.03.2017, у зв'язку з закінченням строку зберігання.

За твердженням позивача, з огляду на одностороннє розірвання договору за його ініціативою, відповідний договір є достроково припиненим з 14.04.2017, проте відповідачем орендоване майно у строки визначені договором позивачу не повернуте. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача перед ним по орендним платежам за договором за період з грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року становить 1 786, 67 грн.

Доказів повернення відповідачем позивачу орендованого майна та доказів сплати відповідачем орендних платежів за договором за період з грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про зобов'язання останнього повернути позивачу орендоване за договором майно та про стягнення з відповідача 1 786, 67 грн. основної заборгованості за період з грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року і 20 218, 18 грн. штрафу за несвоєчасне повернення орендованого майна.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи зміст п. 3.3.5, 7.2.4., 7.2.5. договору та факт направлення позивачем відповідачу претензії за договором цінним листом з описом вкладення № 961 суд погоджується з твердженням позивача щодо дострокового припинення договору з 14.04.2017.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів за фактичне користування орендованим майном за період з 01.12.2016 по 14.04.2017 становить 1 786, 67 грн. При цьому, доказів сплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано.

Отже, факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 1 786, 67 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати вартості оренди, у відповідності до п. 4.2. договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 1 786, 67 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням норм ч.1 ст. 785 ЦК України та п. 2.17 договору з 14.04.2017 у відповідача виникло зобов'язання щодо повернення позивачеві об'єкта оренди за договором. Однак, доказів повернення майна: апарату для приготування заморожених десертів SPM Drink System, серійний номер 022779 відповідачем теж не надано. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача повернути орендоване за договором майно.

Виходячи з положень ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 611 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Розмір штрафних санкцій передбачений ст. 231 ГК України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.5. договору сторонами було погоджено, що у разі якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна у строк понад 1 місяця, орендар повинен сплатити штраф у розмірі повної вартості майна.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у відповідності до п. 5.5. договору, оскільки судом встановлено порушення відповідачем понад 1 місяць строків повернення орендованого майна, у розмірі визначеному позивачем - 20 218, 18 грн.

Згідно зі ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість та обов'язку щодо повернення орендованого майна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основної заборгованості по орендних платежах у розмірі 1 786, 67 грн. за період з грудня 2016 року по 14.04.2017, штрафу в розмірі 20 218, 18 грн. та зобов'язання відповідача повернути орендоване майно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1, гуртожиток, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ліберті Україна" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 2-Б, ідентифікаційний код 31991183) 1 786 (одну тисячу сімсот вісімдесят шість) грн. 67 коп. основного боргу, 20 218 (двадцять тисяч двісті вісімнадцять) грн. 18 коп. штрафу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1, гуртожиток, ідентифікаційний код НОМЕР_1) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ліберті Україна" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 2-Б, ідентифікаційний код 31991183) 1 (один) апарат для приготування заморожених десертів SPM Drink System, серійний номер 022779.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.11.2017.

Суддя І. В. Усатенко