РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017Справа №910/13775/17
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

про стягнення 5000 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Докійчук А.І. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повністю відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Від МТСБУ надійшла відповідь на судовий запит, здійснений у порядку ст. 65 ГПК України; Позивачем були подані документи на виконання вимог ухвали суду.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвала надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР, тому будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та за ст. 75 ГПК України здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 по вул. Нескорених, в с. Довжик, Житомирського району, була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мазда», д.р.н. НОМЕР_1, не врахувала дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхала на зустрічну смугу та здійснила зіткнення з автомобілем «Субару», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, чим порушила ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідкою ДАІ про ДТП та постановою суду, копії яких містяться у справі.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Субару», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ОСОБА_4 на праві власності, був під керуванням ОСОБА_3 на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ТОВ «Пожежний експрес 101»; доказів, що договір не був діючим на час ДТП матеріали справи не містять.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, та враховуючи, зокрема, рахунок від 14.12.2016 (126307,50 грн.) та акт виконаних робіт від 30.01.2017 (121307,50 грн.) ремонтного СТО Застрахованого автомобіля, а також звіт оцінювача від 22.12.2016 з калькуляцією AUDATEX (вартість відновлювального ремонту - 126695 грн., значення коефіцієнту зносу у звіті відсутнє) Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування у розмірі 121307,50 грн. на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля. Відновлення Застрахованого автомобіля на СТО підтверджується вищевказаним актом виконаних робіт.

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення Застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати Позивачем суми страхового відшкодування на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля для відновлення останнього, та оскільки відновлення пошкодженого майна (Застрахованого автомобіля) не суперечить ані інтересам вигодонабувача, ані страхувальника за Договором; суду не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_2, автомобіля «Мазда», д.р.н. НОМЕР_1, під час експлуатації останнього, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до справи постановою суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2, як особи, яка експлуатувала автомобіль «Мазда», д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) АК/4946886 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 100000 грн., франшиза - 0).

Отже, на Відповідача полісом АК/4946886 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації ОСОБА_2, автомобіля «Мазда», д.р.н. НОМЕР_1, на час ДТП.

Залученими до матеріалів справи рахунком та актом виконаних робіт СТО підтверджується, що ремонт на СТО Застрахованого автомобіля фактично коштував 121307,50 грн., та Позивач на підставі до складеного на виконання умов Договору страхового акта розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 121307,50 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої Позивачем вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, і також Відповідач не спростував розраховану Позивачем суму страхового відшкодування.

Судом встановлено, що наведені у рахунку та акті СТО матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідках ДАІ та фотографіях пошкоджень, і Відповідачем не надано доказів протилежного.

Заявою від 23.02.2017 Позивач звернувся до Відповідача щодо відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування) в сумі 121307,50 грн., яку Відповідачем було задоволено частково та виплачено Позивачу 116307,50 грн. відшкодування.

Спір у справі стосується 5000 грн. (121307,50 - 116307,50 = 5000), що становить суму франшизи в розмірі 5000 грн.

Як убачається з матеріалів справи, за договором (полісом) АК/4946886 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ ліміт відповідальності за шкоду по майну становить 100000 грн., а франшиза - 0.

До указаного договору (полісу) АК/4946886, Відповідачем та винною у ДТП особою було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних ТЗ та від нещасного випадку на транспорті від 25.10.2016, на яким до встановленого полісом ліміту відповідальності за шкоду по майну (100000 грн.), додано ліміт відповідальності у 45000 грн.

При цьому, договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних ТЗ та від нещасного випадку на транспорті від 25.10.2016 не містить франшизи, та зокрема у розмірі 5000 грн., яку застосував Відповідач.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи відсутність франшизи у договорі, Відповідач не мав права зменшувати суму страхового відшкодування до виплати на 5000 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу АК/4946886 та укладеного до нього договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних ТЗ та від нещасного випадку на транспорті від 25.10.2016, та виходячи з положень статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду, в межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (100000 грн. та 45000 грн., а разом 145000 грн.), не більше вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля (121307,50 грн. згідно акта СТО), та виходячи з суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (121307,50 грн.), і за мінусом франшизи (0 грн.), і отже в сумі 121307,50 грн.

З огляду на все наведене, позовні вимоги про стягнення 5000 грн., яка становить різницю між визнаною судом обгрунтованою сумою 121307,50 грн. та здійсненою Відповідачем виплатою 116307,50 грн., підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40; ідентифікаційний код 20782312) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування» (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 56; ідентифікаційний код 35429675) 5000 (п'ять тисяч) грн. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.11.2017

Суддя Сташків Р.Б.