Господарський суд Чернігівської області
___________________________________________________________________________________
УХВАЛА

02 листопада 2017 року Справа №927/992/17

Суддя Фесюра М.В., розглянувши позовну заяву (б/н від 27.10.2017)

Позивач: Фермерське господарство «ФЛЕШ»,

вул. Гавриша, 57, с. Вікторівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16670,

Відповідач-1: Товариство з обмеженою «АРАТТА-АГРО»,

вул. Гавриша, 57, с. Вікторівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16670,

Відповідач-2: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 01054, і.п.н. НОМЕР_1

про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №б/н від 01.08.17

Ухвала виноситься без виклику представників сторін в судове засідання.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «ФЛЕШ» звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АРАТТА-АГРО" та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №б/н від 01.08.17.

Позовна заява підлягає поверненню згідно п.4 ч. 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

В провадженні господарського суду Чернігівської області знаходиться справа №927/718/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АРАТТА-АГРО" на підставі ст. ст. 10, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвалою суду від 21.08.17 порушено провадження у даній справі, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Штельманчука Михайла Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №194 від 28.02.13, АДРЕСА_2).

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною дев'ятою статті 16 Господарського процесуального кодексу України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон № 2343-XII), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України в Постанові від 13.04.2016 у справі №3-304гс16, прийнятій за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 908/4804/14.

За наведеного, зазначена позовна заява повинна розглядатись у межах справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "АРАТТА-АГРО" відповідно до ч. 9 ст. 16 ГПК України.

Як вбачається з оригіналу наданого в якості додатку до позовної заяви платіжного доручення №42 від 23.10.17, позивачем сплачено 1600 грн судового збору у відповідності до п.1 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру.

Водночас відповідно до п.10 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання, зокрема, заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство, справляється судовий збір за ставкою 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд звертає увагу, що зазначена ставка судового збору щодо заяв про визнання договорів недійсними стосується не лише кредиторів, а всіх без винятку осіб, які звертаються з подібними заявами.

А тому, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, що відповідно до п.4. ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для повернення позовної зави без розгляду.

За таких обставин, позовна заява Фермерського господарства "ФЛЕШ" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з підстав п.4 ч.1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ч. 4 п. 1 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву (б/н від 27.10.17) Фермерського господарства "ФЛЕШ" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №б/н від 01.08.17 повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява (№б/н від 27.10.2017) з доданими до неї документами, акт відділу документального забезпечення (канцелярії) Господарського суду Чернігівської області №222/2017 від 31.10.17 на 81 аркушах.

Суддя М.В. Фесюра