КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. Справа№ 910/9824/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Косачов Ю.Б., представник за довіреністю №б/н від 03.07.2017;

від відповідача - Коблай І.А., представник за довіреністю №1/28-12 від 28.12.2016р.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ ГРУП" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у справі №910/9824/17 (суддя Чинчин О.В.) за позовом приватного підприємства "Водоліт" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ ГРУП" про стягнення заборгованості у розмірі 323 619 грн. 10 коп.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Водоліт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ ГРУП" про стягнення заборгованості у розмірі 323 619 грн. 10 коп., з яких: 291 289 грн. 81 коп. - основний борг, 32 329 грн. 29 коп. - пеня.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у справі №910/9824/17 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неналежним чином були виконані умови Договору на будівельні роботи №19/08/19-1 в частині здійснення оплати за виконані позивачем роботи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на наявність недоліків у виконаних позивачем роботах.

В ході розгляду вказаної апеляційної скарги відповідачем заявлено клопотання про призначення судової експертизи у даній справі з метою з'ясування обставин щодо обсягів, вартості та якості виконаних позивачем підрядних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4 судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на те, що у даному випадку для встановлення обставин, які відповідач намагається спростувати, не потрібні спеціальні знання.

Так, обсяги та вартість виконаних робіт було відображено сторонами в Актах виконаних робіт, які підписані обопільно сторонами та без жодних зауважень.

Щодо якості робіт, то вони були прийняті замовником без жодних зауважень. Негайно, як того вимагає норма ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник не повідомив підрядника про наявність недоліків у виконаних роботах.

Не доведено відповідачем і неможливість встановлення недоліків при звичайному способі прийняття робіт (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником.

Також, не доведено і негайне повідомлення про виявлення недоліків після прийняття робіт.

Отже, враховуючи наявність інших засобів доказування, колегія суддів не вбачає підстав для призначення судової експертизи.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні 30.10.2017 надав пояснення, якими підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ ГРУП" (Замовник) та приватним підприємством "Водоліт" (Підрядник) 19.08.2016 року було укладено Договір на будівельні роботи №19/08/19-1, відповідно до умов якого Підрядник зобов'язався виконати на умовах Договору на будівництво зовнішніх інженерних мереж водопроводу та каналізації, роботи на об'єкті: "капітальний ремонт (відновлення) дошкільного навчального закладу №720 за адресою: м. бульвар Дружби Народів, 20-а у Печерському районі м. Києва", а Замовник зобов'язався прийняти виконані належним чином роботи та оплатити їх вартість Підряднику на умовах, визначених Договором, починаючи з моменту їх вступу в дію.

Відповідно до п. 10.2 Договору оплата виконаних робіт здійснюється згідно підписаних Сторонами Актів приймання - передачі виконаних робіт в розмірі 100% від вартості обладнання і матеріалів по Акту і 90% від вартості робіт по Акту з вирахуванням перерахованих авансових платежів. Решта 10% від вартості робіт Генпідрядник перераховує на рахунок Підрядника після введення об'єкту в експлуатацію та отримання фінансування по об'єкту.

Згідно з п. 10.4 Договору Замовник зобов'язується оплатити виконані роботи протягом 10 банківських днів з дати отримання Замовником фінансування по об'єкту.

Кінцеві розрахунки між Замовником та Підрядником здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених Договором робіт та на підставі документів: документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість - акти приймання виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт; схеми повздовжнього профілю змонтованих трас; виконавчі схеми; загальний журнал робіт; акт на зворотню засипку котлованів та траншей; акт на промивку трубопроводів; результати (протоколи) лабораторних випробувань ущільнення ґрунту при засипці, та отримання Замовником фінансування по об'єкту (п.10.11 Договору).

Положеннями п.11.2 Договору передбачено, що передача фактично виконаних робіт Підрядником і приймання їх Замовником оформлюються Актами приймання - передачі виконаних робіт за формою КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3. Акти приймання - передачі виконаних робіт підлягають розгляду замовником у найкоротший термін - 10 робочих днів. Замовник зобов'язаний протягом зазначеного терміну або прийняти фактично виконані підрядником роботи, підписавши Акти виконаних робіт та повернути підряднику його примірники або надати письмову мотивовану відмову у підписанні зазначених в цьому пункті Актів виконаних робіт та у прийнятті Робіт із зазначенням переліку виявлених недоліків у роботі, зауважень до вказаних в Актах об'ємів робіт чи інших вмотивованих зауважень.

Пунктом 13.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Замовником строків проведення розрахунків за виконані роботи згідно з розділом Х Договору, він на вимогу Підрядника зобов'язаний сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Додатковою угодою №1 від 26.08.2016 року до Договору на будівельні роботи №19/08/19-1 від 19.08.2016 року Сторони змінили п.3.1 Договору: "Ціна Договору визначається на основі кошторису та є твердою і складає 467 741 грн. 51 коп. Всього договірна ціна - 561 289 грн. 81 коп. оформляється у вигляді Договірної ціни за погодженням із Замовником, яка є невід'ємною частиною Договору (додаток №1а)".

На виконання умов Договору позивачем були виконані, а відповідачем прийняті роботи на загальну суму в розмірі 561 289 грн. 81 коп., що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року на суму 200 000 грн. 00 коп., за грудень 2016 року на суму 62 477 грн. 81 коп., за грудень 2016 року на суму 298 812 грн. 00 коп. та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт до них (а.с.37-53).

Вказані Акти підписані замовником та підрядником, а також скріплені їх печатками.

Відповідачем зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт було виконано частково на загальну суму 270 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 19.08.2016 на суму 200 000 грн., від 25.01.2017 на суму 50 000 грн. та від 16.03.2017 на суму 20 000 грн. (а.с.77-79).

Решта суми у розмірі 291 289,81 грн. оплачена замовником так і не була.

В свою чергу, відповідач звертався до позивача із гарантійними листами від 01.02.2017 №4/01-02 та від 07.02.2017 №3/07-02, якими надав гарантії оплати заборгованості за Договором №19/08/19-1 від 19.08.2016 протягом чотирьох місяців.

Враховуючи нездійснення відповідачем погашення вказаної суми заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом першої інстанції позов задоволено повністю.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов'язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом п.10.11 Договору передбачено, що кінцеві розрахунки між Замовником та Підрядником здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених Договором робіт та на підставі документів: документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість - акти приймання виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт; схеми повздовжнього профілю змонтованих трас; виконавчі схеми; загальний журнал робіт; акт на зворотню засипку котлованів та траншей; акт на промивку трубопроводів; результати (протоколи) лабораторних випробувань ущільнення ґрунту при засипці, та отримання Замовником фінансування по об'єкту.

Даний пункт договору чітко визначає строк виконання зобов'язання з кінцевого розрахунку за виконані роботи, а саме у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених Договором робіт.

В свою чергу, положеннями п.11.2 Договору передбачено, що передача фактично виконаних робіт Підрядником і приймання їх Замовником оформлюються Актами приймання - передачі виконаних робіт за формою КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3.

Вказані Акти та Довідки підписано сторонами (жовтень та грудень 2016 року), проте відповідачем зобов'язання в частині здійснення кінцевого розрахунку у передбачений договором строк виконано не було.

Доводи апелянта про ненадання підрядником (позивачем) замовнику (відповідачу) необхідних документів для проведення кінцевого розрахунку, що передбачені у п.10.11 Договору, жодним чином не впливають на настання строку виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати виконаних робіт, оскільки, як вже було вказано, кінцеві розрахунки між Замовником та Підрядником здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених Договором робіт.

Так, позивачем були виконані, а відповідачем відповідно прийняті роботи, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року на суму 200 000 грн. 00 коп., за грудень 2016 року на суму 62 477 грн. 81 коп., за грудень 2016 року на суму 298 812 грн. 00 коп. та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт до них.

Отже, відповідач у двотижневий термін після підписання вказаних Актів був зобов'язаний оплатити виконані позивачем роботи.

При цьому, не отримання відповідачем схеми повздовжнього профілю змонтованих трас, виконавчих схем, загального журналу робіт, акту на зворотню засипку котлованів та траншей, акту на промивку трубопроводів, результатів (протоколу) лабораторних випробувань ущільнення ґрунту при засипці, за наявності підписаних обопільно сторонами Актів не звільняє відповідача від обов'язку оплатити виконані роботи та не свідчить про ненастання строку виконання замовником свого грошового зобов'язання.

Слід також зазначити, що згідно листа Управління житлово - комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації №01-11/631 від 12.06.2017 року (а.с.68) ТОВ "ЕЛІТ ГРУП" отримало фінансування об'єкту "капітальний ремонт (відновлення) дошкільного навчального закладу №720 за адресою: м. бульвар Дружби Народів, 20-а у Печерському районі м. Києва".

Таким чином, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання в частині здійснення кінцевого розрахунку за Договором на момент звернення позивача з даним позовом до суду настав.

Доводи апелянта про наявність недоліків у виконаних позивачем роботах не можуть бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплати виконаних підрядником робіт, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Також, за ч. 2 вказаної статті замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Положеннями п.11.2 Договору передбачено, що Акти приймання - передачі виконаних робіт підлягають розгляду замовником у найкоротший термін - 10 робочих днів. Замовник зобов'язаний протягом зазначеного терміну або прийняти фактично виконані підрядником роботи, підписавши Акти виконаних робіт та повернути підряднику його примірники або надати письмову мотивовану відмову у підписанні зазначених в цьому пункті Актів виконаних робіт та у прийнятті Робіт із зазначенням переліку виявлених недоліків у роботі, зауважень до вказаних в Актах об'ємів робіт чи інших вмотивованих зауважень.

Акти приймання-передачі виконаних робіт, які підтверджують повне виконання підрядником робіт за договором, складено та підписано сторонами обопільно у жовтні та грудні 2016 року.

Роботи були прийняті замовником без жодних зауважень.

Негайно, як того вимагає норма ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник не повідомив підрядника про наявність недоліків у виконаних роботах.

Не доведено відповідачем і неможливість встановлення недоліків при звичайному способі прийняття робіт (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником.

Також, не доведено і негайне повідомлення про виявлення недоліків після прийняття робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 858 Цивільного кодексу України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

В силу даного механізму врегулювання питань щодо недоліків у виконаних роботах, замовник не позбавлений був права, зокрема, вимагати від позивача безкоштовного їх усунення.

Доказів того, що відповідач звертався до позивача із вимогою про усунення недоліків у виконаних роботах також не надано.

Щодо наданих апелянтом вже на стадії апеляційного провадження листів Дошкільного навчального закладу №720 від 26.12.2016 №45 та від 21.03.2017 №12, якими, на думку відповідача, підтверджується наявність недоліків у виконаних позивачем роботах, а також листа ТОВ "ЕЛІТ ГРУП" до позивача від 22.03.2017 №1/22-03 про повідомлення підрядника щодо дефектів у виконаних ним роботах, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами.

Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття (п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України").

Апелянтом жодних доводів стосовно того, що унеможливлювало подати вказані листи до суду першої інстанції наведено не було.

Враховуючи не доведення апелянтом поважності причин неподання додаткових доказів до місцевого господарського суду, вказані листи не приймаються апеляційним судом.

У будь-якому випадку, надані апелянтом листи жодним чином не підтверджують наявності недоліків у виконаних позивачем роботах, з огляду на наступне.

Так, відповідач, зазначаючи про наявність недоліків у виконаних позивачем роботах, та посилаючись при цьому на листи Дошкільного навчального закладу №720 від 26.12.2016 №45 та від 21.03.2017 №12, не навів обґрунтування того, чому після отримання вказаних листів відповідач продовжував здійснювати оплати за спірні підрядні роботи.

Щодо повідомлення підрядника про наявність недоліків у виконаних ним роботах, то докази направлення листа ТОВ "ЕЛІТ ГРУП" від 22.03.2017 №1/22-03 позивачу відсутні.

В свою чергу, представник позивача в судовому засіданні зазначив, що від відповідача жодних повідомлень про наявність недоліків у виконаних підрядних роботах до ПП "Водоліт" не надходило.

Враховуючи вищевикладене, обставини наявності недоліків у виконаних позивачем роботах відповідачем належними засобами доказування не доведені.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Факт наявності заявленого до стягнення боргу станом на день подачі позову до суду підтверджується матеріалами справи, що наведено вище у даній постанові.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 291 289,81 грн.

Позивачем, окрім суми основного боргу, також було заявлено до стягнення з відповідача 32 329 грн. 29 коп. пені.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 13.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Замовником строків проведення розрахунків за виконані роботи згідно з розділом Х Договору, він на вимогу Підрядника зобов'язаний сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Враховуючи те, що відповідачем було прострочено виконання грошового зобов'язання, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду в частині задоволення вимоги про стягнення з ТОВ "ЕЛІТ ГРУП" пені в сумі 32 329 грн. 29 коп.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ ГРУП" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у справі №910/9824/17 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Матеріали справи №910/9824/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко