РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2017Справа №910/14559/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Посулля - Агро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ»

про стягнення 6720 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Тищенко В.М. (представники за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, з урахуванням прийнятого судом в порядку ст. 22 ГПК України клопотання про зменшення позовних вимог, про стягнення з Відповідача 6720 грн. заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем обов'язку розрахуватися за надані йому по договору від 27.04.2017 послуги зберігання зерна.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, який приймав участь у засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору №43/04 від 27.04.2017 Позивачем, як зерновим складом, надавалися Відповідачу, як поклажодавцю послуг з приймання, тимчасового зберігання та обробки сільськогосподарської продукції №43/04 від 27.04.2017 (далі - Договір), та зокрема в період з 03 по 10 травня 2017 року були надані послуги зберігання товару (кукурудза 3 класу к/п, врожаю 2016 року, обсягом 700 тонн), що підтверджується складською квитанцією № 3960 від 27.07.2017.

У Договорі (з урахуванням додатків) сторони домовилися, що поклажодавець зобов'язаний проводити розрахунки з зерновим складом за надані ним згідно Договору послуги шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок зернового складу помісячно згідно пред'явлених зерновим складом поклажодавцю рахунків (протягом 3х календарних днів з дня їх отримання) на підставі погодженого сторонами кошторису витрат та встановлених на зерновому складі тарифів.

Залученим до справи листом Відповідача останній підтверджує, що не може (через непоставку вагонів) забрати товар зі зберігання, тому просить нараховувати за нього плату з 03.05.2017.

Предметом спору є стягнення заборгованості по Договору за зберігання вищеописаного товару у період з 03 по 10 травня 2017 року в сумі 6720 грн.

Матеріали справи не містять доказів, що Відповідач забрав товар зі зберігання протягом вказаного періоду, отже послуги зберігання підлягають оплаті.

При цьому, залученими до справи доказами підтверджується, що Позивач направляв Відповідачу рахунок на оплату послуг за період з 03 по 10 травня 2017 року в сумі 6720 грн., а також акт приймання-передачі виконаних робіт, однак Відповідач рахунок не оплатив, а акт не підписав і не повернув; матеріали справи не містять доказів зворотного, і також не містять доказів задоволення Відповідачем претензії Позивача про погашення заборгованості (копія та докази виставлення залучені до справи).

Відповідач відзиву на позов не подав, тверджень Позивача, викладених у позові, не спростував, надання на його замовлення послуг не заперечив, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості, обсягу та/або комплектності виконаних Позивачем по Договору та отриманих Відповідачем послуг матеріали справи не містять.

Отже, наявність у Відповідача не погашеної заборгованості (строк оплати якої з огляду на всиновлені судом вище обставини є таким, що настав) у сумі 6720 грн. за надані по Договору послуги Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована; розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 6720 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача. Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ» (м. Київ, вул. Ярославська, 31 Б, офіс 4; ідентифікаційний код 40154425) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Посулля - Агро» (Полтавська область, село Засулля, вул. Комсомольська, 127; ідентифікаційний код 00687296) 6720 (шість тисяч сімсот двадцять) грн. заборгованості, а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.11.2017

Суддя Сташків Р.Б.