РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017Справа №910/15265/17

За позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго»

До товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт»

Про стягнення 2839580,60 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Палій Ю.В. (за дов.)

від відповідача не прибув

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство «Київенерго» до товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт» про стягнення за договором про постачання електричної енергії № 50210 від 08.09.2,60 грн., з яких: 2347568,54 грн. боргу, 245147,19 грн. пені, 197946,51 грн. інфляційних, 48918,36 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за використану та спожиту електричну енергію, поставлену позивачем.

Суд своєю ухвалою від 11.09.2017 порушив провадження у справі № 910/15265/17, розгляд останньої призначив на 25.09.2017.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача суд відклав розгляд справи до 19.10.2017.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив, про день та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

08.09.2005 акціонерна енергопостачальна компанія (наразі - публічне акціонерне товариство) «Київенерго» (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт» (споживач) уклали договір про постачання електричної енергії № 50210 (далі - Договір).

Згідно з п. 1 Договору постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатків до Договору, що є його невід'ємними частинами.

У пункті 1 додатку 2 до Договору сторони визначили, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 14 числа попереднього місяця до того ж числа розрахункового місяця.

За п. 2.1 додатку 2 до Договору споживач зобов'язаний здійснювати повну поточну оплату вартості обсягу спожитої енергії за фактичними показниками засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком.

Споживач зобов'язаний здійснити остаточний розрахунок протягом 5 операційних днів з моменту отримання рахунків.

Обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті підтверджуються актом про використану електричну енергію, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду (п. 4.3 додатку 2 до Договору).

Оскільки у період з 01.04.2016 по 01.06.2017 відповідач належним чином не виконував зобов'язання щодо оплати поставленої енергії, в нього станом на 01.08.2017 утворилась заборгованість за використану активну електричну енергію в розмірі 2347568,54 грн..

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 2347568,54 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.2.1. Договору передбачено, що за порушення строків та/або розмірів погашення заборгованості відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожний день прострочення.

За розрахунком позивача (з врахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»), перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 245147,19 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми.

Суд приймає розрахунок інфляційної складової боргу та трьох процентів річних, наданий позивачем, як вірний. Інфляційна складова боргу становить 197946,51 грн., а три проценти річних - 48918,36 грн..

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт» (вул. Воздвиженська, 14, м. Київ, 04071, код 32853435) на користь публічного акціонерного товариства «Київенерго» (пл. І. Франка, 5, м. Київ, 01001, код 00131305, розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання № 1 у Головному управлінні по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322,54 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомфорт» (вул. Воздвиженська, 14, м. Київ, 04071, код 32853435) на користь публічного акціонерного товариства «Київенерго» (пл. І. Франка, 5, м. Київ, 01001, код 00131305, розрахунковий рахунок № у ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851) 245147,19 грн. пені, 197946,51 грн. інфляційних, 48918,36 грн. 3% річних, 42593,71 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 31.10.2017.

Суддя С. А. Ковтун