КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р. Справа№ 910/19087/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зубець Л.П.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Сич Є.Ю. - дов. б/н від 15.12.2014 року;

від відповідача - Тацишина О.П. - дов. № 21 від 02.10.2017 року,

Мінченко Г.О. - дов. № 1 від 03.01.2017 року;

від третьої особи-1 - Компанець М.Б. - дов. б/н від 02.10.2017 року;

від третьої особи-2 - не прибули;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ергопак»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.09.2017 року

у справі № 910/19087/16 (суддя Підченко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ергопак»

до Київського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-М»,

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Захід»

про визнання рішення недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.09.2017 року по справі № 910/19087/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ергопак» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-М» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 600,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ергопак» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2017 року по справі № 910/19087/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Зубець Л.П. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.11.2017 року.

26.10.2017 року через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-М» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа-1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

26.10.2017 року через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Захід» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа-2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

31.10.2017 року через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ергопак» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2017 року по справі № 910/19087/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечували проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просили суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-М» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Захід» у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи-2.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

10.07.2015 року та 15.07.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Ергопак» (далі - позивач, ТОВ «Ергопак») було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-М» (далі - третя особа-1, TOB «Інтерфом-М») та Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Захід» (далі - третя особа-2, TOB «Інтерфом-Захід») вимоги № 398 та № 380 відповідно. У вказаних вимогах йшлося про те, що зважаючи на високий ступінь зовнішньо схожості з зареєстрованим об'ємним знаком для товарів та послуг за Свідоцтвом України № 175926, у споживача може викликати враження, що продукція яка виробляється TOB «Інтерфом-М» та TOB «Інтерфом-Захід» має відношення до товару, що виробляється позивачем з 2002 року, в зв'язку із чим останній просив TOB «Інтерфом-М» та TOB «Інтерфом-Захід» припинити незаконне використання знака для товарів та послуг за Свідоцтвом України № 175926 та вимагав припинити виробництво та пропонування до продажу фальсифіковані товарів (т. 1 а.с. 44-51).

ТОВ «Інтерфом-М» і ТОВ «Інтерфом-Захід» звернулися до Антимонопольного комітету України із заявами про порушення позивачем вимог конкурентного законодавства, вказували на вчинення позивачем дій, які слід вважати актами недобросовісної конкуренції.

20.09.2016 року адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийняте рішення № 44 у справі № 946/88-р-02-05-15 «Про порушення законодавства про захист економічно конкуренції» (далі - Рішення АМК), яким визнано дії позивача, які полягають у безпідставних вимогах до конкурентів на ринку виробництва губок побутових, а саме TOB «Інтерфом-М» та TOB «Інтерфом-Захід» припинити виробництво та пропонування до продажу губок побутових із хвилястою поверхнею порушенням, що передбачене частиною першою статті 1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді недобросовісної конкуренції, що суперечить торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності та зазначеним Рішенням накладено на позивача штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Рішення АМК обґрунтоване тим, що:

- ТОВ «Ергопак» отримало виключні права використання на об'ємний знак для товарів і послуг 21 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг, за Свідоцтвом України № 175926, на підставі ліцензійного договору з власником даного свідоцтва - компанією «Айвібрідж Венчерз Лімітед»,

- компанія «Айвібрідж Венчерз Лімітед» є власником патенту № 8538 на промисловий зразок «Губка господарська».

- відсутня будь-яка інформація про передачу права власності на промисловий разок № 8538 або видачу ліцензії на його використання, зокрема і ТОВ «Ергопак».

- товарний знак - це позначення, яким маркуються товари для відрізнення товарів різних виробників. Що ж стосується форми товару, то вона може захищатися патентами на промислові зразки, які є іншими, відмінними від товарних знаків об'єктами права інтелектуальної власності. Тобто товарний знак не може одночасно бути формою чи зображенням форми товару, для якого він зареєстрований.

кухонні губки, які виготовляються TOB «Інтерфом-М» та TOB «Інтерфом-Захід» виготовлено без нанесення на нього позначення за Свідоцтвом України № 175926.

Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивач, посилаючись на неправомірність винесення Рішення АМК вказує, що на підставі Ліцензійного договору про надання дозволу на використання об'ємного знака товарів і послуг за свідоцтвом України № 175926 (виключна ліцензія) від 01.10.2013 року Ліцензіар - «Айвібрідж Венчерз Лімітед» надав Ліцензіату - ТОВ «Ергопак», виключну ліцензію на використання на території України знака для товарів і послуг відносно товарів 6, 8, 16, 21, 24 та послуг 35 класів МКТП за свідоцтвом України №175926 від 25.09.2013 року.

Позначення, зареєстроване за цим свідоцтвом є об'ємним (тривимірним) та представляє собою паралелепіпед з прямими нижніми та вертикальними ребрами, який складається з нижньої вузької та верхньої широкої частин. Нижня частина є темною, верхня - світлою. Верхня частина паралелепіпеда є «хвилястою» та утворена такими, що регулярно чергуються виступами і заглибленнями. Характерною особливістю є те, що «хвилі» поширюються у двох напрямках, утворюючи оригінальну форму поверхні виробу, яка не є широко використовуваною виробниками для такого роду товарів. За рахунок інтенсивного і широкого використання позначення як засобу індивідуалізації товарів правовласника, воно набуло розпізнавальних ознак, що дозволяють виконувати йому розпізнавальну відмінну функцію торговельної марки та позначення стало впізнаваним в силу оригінальної форми поверхні губки, на підтвердження чого посилається на висновок № 447 експертного дослідження об'єктів інтелектуальної власності Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України від 24.02.2014 року, здійсненого в рамках розгляду справи № 760/835/14-ц.

На думку позивача, виробництво товарів у формі зареєстрованого об'ємного знаку для товарів та послуг є безпосереднім використанням такого об'ємного знаку, що відповідно є порушенням права інтелектуальної власності власника знака на товари та послуги.

Враховуючи зазначені обставини, позивач стверджує, що відповідачем не було всебічно, повно та об'єктивні досліджено всіх фактичних обставин справи, а висновки викладені в оскаржуваному рішенні ґрунтуються виключно на припущеннях.

З огляду на вказане, ТОВ «Ергопак» звернулося з даним позовом до суду та, керуючись ч. 1 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», просить скасувати спірне Рішення АМК з огляду на неповне з'ясування та не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи.

У відповідності до ч. 3 та 5 ст. 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Відповідно до ст. 10bis Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20.03.1883 року країни Союзу зобов'язані забезпечити ефективний захист від недобросовісної конкуренції; актом недобросовісної конкуренції вважається будь-який акт конкуренції, що суперечить чесним звичаям у промислових і торговельних справах; зокрема, підлягають забороні всі дії, здатні яким би то не було способом викликати змішування відносно підприємства, продуктів чи промислової або торговельної діяльності конкурента.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» встановлено, що недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 420 ЦК України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: винаходи, корисні моделі, промислові зразки; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Водночас, приписами ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом; право власності на знак засвідчується свідоцтвом; обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом.

Використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

В той же час, приписами ст. 1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» встановлено, що промисловий зразок - результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» Правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності.

Об'єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб.

Обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу. Тлумачення ознак промислового зразка повинно здійснюватися в межах його опису.

Як передбачено ч. 3 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» патент надає його власнику право забороняти іншим особам використовувати промисловий зразок без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав власника патенту.

Тобто, слід розрізняти право на знак для товарів і послуг, яке виникає на підставі свідоцтва України на знак для товарів і послуг та право на промисловий зразок, яке виникає на підставі патенту.

Слід зазначити, що товарний знак - це позначення, яким маркуються товари для відрізнення товарів різних виробників. Що ж стосується форми товару, то вона може захищатись патентами на промислові зразки, які є іншими, відмінними від товарних знаків об'єктами права інтелектуальної власності. Тобто, товарний знак не може одночасно бути формою чи зображенням форми товару, для якого він зареєстрований.

Відповідно до ч. 2 ст. 464 ЦК України, майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Ергопак», на підставі ліцензійного договору з Компанією «Айвібрідж Венчерз Лімітед» отримало виключні права використання на об'ємний знак для товарів і послуг 21 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг, за Свідоцтвом України № 175926.

В той же час, Компанія «Айвібрідж Венчерз Лімітед» є власником патенту № 8538 на промисловий зразок «Губка господарська», проте докази того, що позивач отримав від вказаної компанії права на промисловий разок № 8538 - відсутні.

Враховуючи об'єкт та обсяг охоронюваних прав, відповідач, приймаючи спірне Рішення АМК від 20.09.2016 року в справі № 946/88-р-02-05-15, зробив обґрунтований висновок відносно того, що використанням знака для товарів і послуг, зокрема і за Свідоцтвом України № 175926, може бути визнано нанесення його на будь-який товар, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу.

Тобто, доводи позивача, що виробництво товарів у формі зареєстрованого об'ємного знаку для товарів та послуг є безпосереднім використанням такого об'ємного знаку, а отже є порушенням права інтелектуальної власності власника знака на товари та послуги є необґрунтованим. Зокрема і з тих підстав, що виробництво товару не є використанням торгової марки у розумінні положень Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Колегія суддів зазначає, що позивач намагаючись захистити свої права на знак для товарів і послуг, фактично керується обсягом прав, який передбачено для власника патенту на промисловий зразок.

Посилання апелянта на надану ним експертизу, судом не приймаються, оскільки їх предметом була схожість знака на товари і послуги, який захищається свідоцтвом України № 175926 та губок побутових, які захищаються патентом на промисловий зразок.

Стосовно посилання апелянта на обставини встановлені в інших судових рішеннях, то слід відмітити, що в них не досліджувалося питання порушення конкурентного законодавства.

Таким чином, вимагаючи від TOB «Інтерфом-М» та TOB «Інтерфом-Захід» припинити виробництво та пропонування до продажу товару, зокрема - губок побутових із хвилястою поверхнею, аргументуючи це незаконним використанням знаку для товарів та послуг за Свідоцтвом України № 175926, позивач фактично вимагає від останніх припинити займатися господарською діяльністю щодо виробництва певного виду - губок побутових, на ринку яких позивач є їх конкурентом, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності та є проявом недобросовісної конкуренції.

Позивачем не доведено факту порушення його прав щодо об'єкту інтелектуальної власності - знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № 175926.

Судова колегія звертає увагу, що адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було також прийнято рекомендації № 25-рк від 24.09.2015 року про вжиття заходів, спрямованих на усунення ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції і умов, що йому сприяють шляхом відкликання вимог до третіх осіб.

Проте, позивач жодних дій щодо відкликання вимог не вчинив.

Таким чином, направлення вимог до третіх осіб, з урахуванням невиконання рекомендацій АМК, свідчать про недобросовісність дії позивача.

З огляду на встановлені вище обставини, ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та недоведеність підстав для визнання недійсним та скасування Рішення АМК № 44 від 20.09.2016 року у справі № 946/88-р-02-05-15.

Крім того, судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з ТОВ «Ергопак» на користь ТОВ «Інтерфом-М» 1 600,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва про зупинення провадження у справі від 12.01.2017 року, яка задоволена постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 року.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Ергопак» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2017 року по справі № 910/19087/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ергопак» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ергопак» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 41-43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ергопак» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2017 року по справі № 910/19087/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/19087/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Л.П. Зубець

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 03.11.2017 року.