ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Справа № 910/4456/17

Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Грека Б.М., Палія В.В.,
за участю представників сторін позивача - не з'явився; відповідача - Потапов М.А.; третьої особи - Білоус В.В.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НПП "Укргазгеоавтоматика"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду
від24.07.2017
у справі № 910/4456/17
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Укргеоекологія"
доАнтимонопольного комітету України
провизнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р
та за позовом третьої особиТовариства з обмеженою відповідальністю НПП "Укргазгеоавтоматика"
доАнтимонопольного комітету України
провизнання недійсним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальність "Укргеоекологія" (далі - ТОВ "Укргеоекологія") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним п. 1 рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р в частині, що стосується визнання вчинення ТОВ "Укргеоекологія" порушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" - "Послуги геологічні, геофізичні та пов'язані з ними вишукувальні та консультаційні послуги (Роботи з проведення газогеохімічних та гідрогеологічних досліджень на ПСГ ПАТ "Укртрансгаз"; визнати недійсним п. 3 рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р в частині, що стосується накладення на ТОВ "Укргеоекологія" штрафу у розмірі 304 454, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4456/17 за позовом ТОВ "Укргеоекологія" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р.

До прийняття рішення господарським судом Товариство з обмеженою відповідальністю НПП "Укргазгеоавтоматика" (далі - ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика") як третя особа, яка заявляє самостійній вимоги на предмет спору, звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом у даній справі до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування у повному обсязі рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 прийнято позовну заяву третьої особи - ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р, до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 у задоволенні позовних вимог ТОВ "Укргеоекологія" та позовних вимог ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2017, ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" подало апеляційну скаргу, в якій просило у повному обсязі скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції за позовами ТОВ "Укргеоекологія" та ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "Укргеоекологія" та ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тищенко А.І.) від 24.07.2017 апеляційну скаргу ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України з доданими до неї матеріалами повернуто заявникові.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду, ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу передати на розгляд Київського апеляційного господарського суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 24.10.2017 касаційну скаргу ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.11.2017.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представника третьої особи та відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування норм процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 апеляційну скаргу ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України з доданими до неї матеріалами повернуто заявникові.

Ухвала суду мотивована тим, що ТОВ "Укргеоекологія" за подання позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн, а третя особа з самостійними вимогами ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" за подання своєї позовної заяви - 1 600,00 грн.

Законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, чи оскаржується все рішення суду в цілому чи його частина (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір").

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянт повинен був сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 3 520, 00 грн (110 відсотків ставок, що підлягали сплаті при поданні позовної заяви ТОВ "Укргеоекологія" та ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" 1600, 00 + 1600, 00 = 3200,00 х 110 %).

Разом з тим, колегія суддів вважає такий висновок суду апеляційної інстанції необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру відповідає 1 розмірові прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00грн.

ТОВ "Укргеоекологія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України та просило суд визнати визнання недійсним п. 1 рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р в частині, що стосується визнання вчинення ТОВ "Укргеоекологія" порушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" - "Послуги геологічні, геофізичні та пов'язані з ними вишукувальні та консультаційні послуги (Роботи з проведення газогеохімічних та гідрогеологічних досліджень на ПСГ ПАТ "Укртрансгаз"; визнати недійсним п. 3 рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р в частині, що стосується накладення на ТОВ "Укргеоекологія" штрафу у розмірі 304 454, 00 грн.

Таким чином, оскільки предметом спору є визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України в частині, що стосується товариства, тобто ТОВ "Укргеоекологія" звернулось до суду з вимогою немайнового характеру, то при поданні позовної заяви ним правомірно було сплачено судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.

Окрім того, ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" як третя особа, яка заявляє самостійній вимоги на предмет спору, звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України та просило суд також визнати недійсним та скасувати в повному обсязі рішення Антимонопольного комітету України від 27.12.2016 № 570-р.

Таким чином, ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" також звернулось до суду з вимогою немайнового характеру та правомірно сплатило судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги скаржник повинен сплатити 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 11128 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 у справі №911/1106/16 викладено правову позицію, згідно з якою у контексті визначення розміру судового збору за подання апеляційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред'явлення відповідного позову. Об'єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви (у разі об'єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, декількох вимог немайнового характеру - загальна сума усіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об'єктом справляння судового збору, то за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви, незалежно від оспорюваної суми, зменшення розміру судового збору судом на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір" і розподілу судом при ухваленні рішення судових витрат пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, зокрема, у разі оскарження в апеляційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів, а у разі оскарження судового рішення лише в частині вирішення одного із позовів судовий збір має сплачуватися, виходячи із розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на викладене, ТОВ "Укргеоекологія" та ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" при розгляді даної справи діють кожен в своїх інтересах та можуть оскаржити спірне рішення Антимонопольного комітету України лише у відповідній частині, що стосується того чи іншого суб'єкта, як-то при зверненні до суду з позовними заявами, так і при поданні апеляційних скарг.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції помилково вважав, що за подання апеляційної скарги ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" повинно сплати судовий збір як з врахуванням своєї позовної заяви, так і позовної заяви ТОВ "Укргеоекологія".

Отже, розмір судового збору, що підлягав сплаті ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 складає 1 760, 00 грн (1 600* 110%), де - 1600 - розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, визначений на 2017 рік, 110 % - ставка судового збору за подання апеляційної скарги.

Як вбачається з копії платіжного доручення № від 10.07.2017 ТОВ НПП "Укргазгеоавтоматика" за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 1 760, 00 грн, тобто у розмірі, встановленому законом, а тому у суду апеляційної інстанції не було правових підстав для повернення апеляційної скарги скаржникові керуючись п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11113 ГПК України ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

Касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду (ч. 2 ст. 11113 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НПП "Укргазгеоавтоматика" задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 скасувати, а справу № 910/4456/17 передати на розгляд Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Грек Б.М.

Палій В.В.