ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.11.2017 Справа №905/2096/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, , в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, ,

про стягнення 601742,01 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю, -

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.10.2017р. по 10.10.2017р., з 10.10.2017р. по 02.11.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №09-2/29 від 05.09.2017р. до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 601742,01 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2096/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 12.09.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2096/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час здійснення перевезення вантажів на адресу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь за наявними у матеріалах справи залізничними накладними, відповідачем допущено прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені ст.41 Статуту залізниць та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 601742,01 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав розрахунок штрафу, залізничні накладні, правоустановчі документи позивача, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо головного підприємства відповідача, довіреність на представника позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.1, 2, 12, 54 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.525, 526, 610, 908-928 Цивільного кодексу України, ст.ст.306-315 Господарського кодексу України, ст.3 Закону України «Про залізничний транспорт», п.п.2, 5, 6, 22, 23, 41, 116, 131 Статуту залізниць України, ст.ст.12, 23, 26 Закону України Про залізничний транспорт, розясненнями президії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею», п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., п.3.3 Порядку застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженого наказом Міністерства транспорту України №800 від 01.11.2010р., п.п.1.1, 1.2, 2.1, 2.4, 2.9, 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., п.8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

09.10.2017р. відповідачем представлено суду заяву №2022/334 від 06.10.2017р. про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від суми позову 30087,11 грн., за змістом якої зазначено, що ПАТ «Укрзалізниця» не заперечує той факт, що з її боку мали місце порушення визначених правилами термінів доставки вантажів позивачу, але ці порушення виникли з поважних та незалежних від нього причин; вказано, що практично вся залізнична мережа регіональної філії Донецька залізниця ПАТ Укрзалізниця знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, що спричинило збитки підприємству у 2016 році у розмірі 77031,0 тис.грн.; зауважено, що з моменту набрання чинності Тимчасовим порядком здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей було ускладнено перевезення вантажів з непідконтрольної українській владі території на адресу позивача, що зумовило затримку вантажів на контрольних пунктах в'їзду/виїзду та спрямування вантажопотоків не за найкоротшою тарифною відстанню, а в обїзд.

До заяви додано документи, наведені у переліку.

10.10.2017р. позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області подав супровідний лист №09 1/29 від 06.10.2017р., до якого додано повну інформаційну довідку №244000 від 18.09.2017р. з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

10.10.2017р. відповідачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання б/н від 10.10.2017р., до якого додано копію перерахованого розрахунку суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу №в.о.М Дон. Філія 2007/3718 від 03.10.2017р.

02.11.2017р. позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано пояснення №09-1/29 від 13.10.2017р. з додатками до них, за змістом яких вказано, що перевезення вантажу, за яким виникли спірні правовідносини, на адресу позивача транспортувався не з підконтрольної українській владі території; крім цього, відповідач вказує на ту обставину, що виходячи з ситуації, що склалася у звязку з проведенням АТО, забезпечення залізничних перевезень здійснюється через ділянку залізниці ст.Волноваха та ст.Камиш-Зоря не за найкоротшою тарифною відстанню, а в обїзд; звернуто увагу суду, що нарахування провізної плати проводить за фактичною відстанню перевезенню, у звязку з чим позивач вимушений нести додаткові витрати, повязані зі сплатою додаткових сум залізничного тарифу у розмірі 20 000 000,00 грн. помісячно, які сплачуються своєчасно та у повному обсязі; зазначено, що доводи відповідача про те, що порушення термінів доставки вантажу мали місце з поважних причин не є обґрунтованими; зауважено на власному тяжкому фінансовому становищі.

Представник позивача у судовому засіданні 02.11.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні; проти зменшення розміру штрафу заперечив.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.11.2017р. просив зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від суми позову до 30087,11 грн.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

За приписами статей 4 2, 4 3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Протягом квітня, червня-липня 2017р. Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, здійснено доставку вантажів на станцію призначення Сартана Донецької залізниці, одержувачем якого є Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, за залізничними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За твердженнями позивача перевезення вантажу за вказаними накладними було здійснено із порушенням визначених строків доставки.

Зазначена обставина і послугувала підставою для подачі даної позовної заяви про стягнення з відповідача штрафу за порушення строків доставки вантажу.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України Про залізничний транспорт, Статутом залізниць України.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 вказаного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно зі ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Статтею 41 вказаного підзаконного нормативно-правового акту регламентовано, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 вказаних Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км., маршрутними відправками - неповні 320 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Залізничні накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Як свідчать матеріали справи, у червні-липні 2017 року на адресу позивача (вантажоодержувача) надійшли вагони з вантажем за залізничними накладними, які наявні в матеріалах справи, із порушенням встановленого ст.41 Статуту залізниць України терміну доставки вантажу.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до Інформаційного листа №01-06/420/2012 від 04.04.2012 Вищого господарського суду України Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів згідно з частинами другою і третьою статті 41 Статуту залізниць України терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів їх доставки встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644. За приписами пунктів 2.1, 2.4 названих Правил обчислення відповідних термінів починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Розміри штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, які залізниця сплачує одержувачу вантажу, встановлені статтею 116 Статуту у відсотках від провізної плати залежно від кількості прострочених діб. Таким чином, встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач нарахував та заявив до стягнення штраф за несвоєчасну доставку вантажу за квітень, червень-липень 2017 року у розмірі 601742,01грн.

Відповідач у листі №2007/3718 від 03.10.2017р. зазначив, що по залізничним накладним №33370099, №42312983, №42313015, №50846849 відсутні підстави для нарахування штрафу.

Проте, з доводами відповідача суд не погоджується, з огляду на таке.

Розрахунок терміну доставки за накладною №33370099 від 12.06.2017р. Бердичев Сартана:

Норма доставки: 6 діб (на відстань 1052 км) + 1 доба (на операції, повязані з відправленням-прибуттям) = 7 діб.

Факт: 23 доби. Прострочення 16 діб, за що, відповідно до ст.116 Статуту залізниць України, штраф сплачується у розмірі 30% від провізної плати 5811,20 грн.

Розрахунок терміну доставки за накладною №42312983 від 20.06.2017р. Измаил Сартана:

Норма доставки: 7 діб (на відстань 1324 км) + 1 доба (на операції, повязані з відправленням-прибуттям) = 8 діб.

Факт: 10 діб. Прострочення 2 доби, за що, відповідно до ст.116 Статуту залізниць України, штраф сплачується у розмірі 10% від провізної плати 9065,80 грн.

Розрахунок терміну доставки за накладною №42313015 від 20.06.2017р. Измаил Сартана:

Норма доставки: 7 діб (на відстань 1324 км) + 1 доба (на операції, повязані з відправленням-прибуттям) = 8 діб.

Факт: 10 діб. Прострочення 2 доби, за що, відповідно до ст.116 Статуту залізниць України, штраф сплачується у розмірі 10% від провізної плати 9065,80 грн.

Розрахунок терміну доставки за накладною №50846849 від 05.07.2017р. Шпичкино Сартана:

Норма доставки: 4 доби (на відстань 631 км) + 1 доба (на операції, повязані з відправленням-прибуттям) = 5 діб.

Факт: 7 діб. Прострочення 2 доби, за що, відповідно до ст.116 Статуту залізниць України, штраф сплачується у розмірі 10% від провізної плати 17081,00 грн.

Дослідивши розрахунок позовних вимог, а також враховуючи, що відповідач не довів факт відсутності порушення визначених Правил термінів доставки вантажів за спірними накладними суд встановив, що сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у квітні, червні-липні 2017 року нарахована правомірно.

Одночасно відповідач у заяві №2022/334 від 06.10.2017р. просить суд на підставі ст.83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від суми позову.

Дослідив обґрунтованість заявлених вимог відповідачем, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафні санкції - господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (п.1 ст.216 Господарського кодексу України).

У розумінні ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд приймає до уваги, що ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов'язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Проте, частина 3 ст.551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Правовий аналіз застосування ст.83 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що зменшувати розмір штрафу є виключно правом суду, а обставини для застосування вказаної норми є оціночними.

Проте, суду не представлено у повній мірі доказів у підтвердження обставин, викладених у заяві №2022/334 від 06.10.2017р. у якості підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, не доведено відсутність вини, вчинення заходів направлених на недопущення спірних порушень.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги відсутність доказів у підтвердження винятковості випадку у спірних правовідносинах, наявності обставин, що зумовлюють можливість реалізації зменшення розміру штрафу, судом відмовлено у задоволенні означеного клопотання.

З огляду на таке, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 601742,01 грн., задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, Печерський район, вул.Тверська, 5, , банківські реквізити не зазначено) в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, б.22, , банківські реквізити не зазначено) на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м.Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул.Лепорського, буд.1, , банківські реквізити не зазначено) 601742,01 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 9026,13 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 02.11.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2017р.

Суддя О.В. Кротінова