КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2017 р. Справа№ 925/770/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тищенко О.В.

Яковлєва М.Л.

За участю представників сторін:

від позивача: Бережок С.І.- за довіреністю № 14-71 від 14.04.2017;

від відповідача (апелянта): Шевченко Ю.В. -за довіреністю № 30 від 31.03.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" на рішення господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 у справі № 925/770/17

(суддя Васянович А. В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут", м. Черкаси

про стягнення 706 627, 24 грн.

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз» (надалі-позивач/ПАТ «НАК «Нафтогаз») звернулось до господарського суду Черкаської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збуд» (надалі- відповідач/ТОВ «Черкасигаз Збуд») про стягнення 706 627,24 грн., а саме: 592 877, 58 грн. інфляційні втрати та 113 749, 66 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на купівлю-продаж природного газу № 15-817-Н від 30.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 27.06.2017 порушено провадження у справі № 925/770/17 та призначено її до розгляду га 11.07.2017.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 у справі № 925/770/17 (суддя Васянович А.В.) позов задоволено повністю; стягнуто з ТОВ «Черкасигаз Збут» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України», 113 749, 66 грн. - 3% річних, 592 877,58 грн. - інфляційних втрат. Вирішено питання судових витрат ( т.1, а.с. 63-66).

Рішення місцевого господарського суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції керувався приписами ст.ст. 530, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ТОВ «Черкасигаз Збут» (надалі-апелянт) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права, що виражено у неповному дослідженні доказів; неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи; не вжиттям всіх необхідних заходів для повного та всебічного розгляду справи, та норм матеріального права, зокрема, 526, 612 Цивільного кодексу України та ст.ст. 7, 12 господарського кодексу України (т. 1, а.с. 71-75).

Крім того, як вказує відповідач ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи, однак місцевим господарським судом зазначене клопотання не було взято до уваги та справу було розглянуто без участі представника ТОВ «Черкасигаз Збуд». Також, як зазначає апелянт в поданій ним апеляційній скарзі, що судом першої інстанції при винесенні рішення не була врахована та обставина, що на підставі постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» від 11.01.2005 №20 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області, Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації ТОВ «Черкасигаз Збут» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» були підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, а, відтак, сторонами за взаємною згодою і домовленістю було змінено порядок і строк проведення остаточного розрахунку за придбаний природний газ відповідно до договору на купівлю-продажу природного газу № 15-817-Н від 30.01.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у справі № 925/770/17 прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ "Черкасигаз Збут" на рішення господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 у справі № 925/770/17 та призначено її до розгляду 10.08.2017.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-53/3119/17 від 09.08.2017 у зв'язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 925/770/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.08.2017 для розгляду справи № 925/770/17 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя: Разіна Т.І., судді: Чорна Л.В., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Черкасигаз Збут" на рішення господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 у справі № 925/770/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя-Разіна Т.І. (доповідач у справі), судді: Чорна Л.В., Яковлєва М.Л.

10.08.2017 судом оголошено перерву до 12.09.2017.

29.08.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було подано акт звірки розрахунків та оновлений розрахунок позовних вимог без нарахувань позовних вимог на укладені між сторонами спільні протокольні рішення для врахування судом при розгляді справи.

06.09.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду ТОВ «Черкасигаз Збут» було подано контррозрахунок.

12.09.2017 судом оголошено перерву до 26.09.2017.

18.09.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду ТОВ «Черкасигаз Збут» було подано належним чином завірені копії спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ по договору на купівлю-продажу природного газу № 15-817-Н від 30.01.2015 року.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-53/3838/17 від 25.09.2017 у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 925/770/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.09.2017 для розгляду справи № 925/770/17 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді Яковлєва М.Л., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Черкасигаз Збут" на рішення господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 у справі № 925/770/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя-Разіна Т.І. (доповідач у справі), судді: Тищенко О.В., Яковлєва М.Л.

26.09.2017 судом оголошено перерву до 26.10.2017.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, з викладених у ній підстав.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 30.06.2015 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України», як продавцем та ТОВ «Черкасигаз Збут», як покупцем було укладено договір на купівлю - продаж природного газу за №15-817-Н.

Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, а останній зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Згідно п. 2.1. договору продавець передає покупцеві у період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ в обсязі до 139 000,000 тис. куб.м.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки.

У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання - передачі газу за розрахунковий місяць.

До умов вищевказаного договору сторонами вносилися зміни, шляхом укладення додаткових угод від 30.06.2015 №1, від 30.06.2015 №2 та від 30.06.2015 №9.

Так, зокрема, у додаткові угоді № 3 сторони погодили викладення п. 6.2 договору в новій редакції.

У п.п. 7.1, 7.2 договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також договором. У разі якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині реалізації газу, покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.(розділ 11 договору).

На виконання умов договору ПАТ «НАК «Нафтогаз» поставив ТОВ «Черкасигаз Збут» протягом липня - грудня 2015 року, а відповідач прийняв природний газ в узгоджених сторонами обсягах, про що сторони склали та підписали акти приймання - передачі природного газу від 31.07.2015 на суму 29 711 621, 59 грн., від 31.08.2015 на суму 26 391 136,85 грн., від 30.09.2015 на суму 29 370 246,72 грн., від 31.10.2017 на суму 67 878 994,94 грн., від 30.11.2015 на суми 87 845 601,52 грн. та 9 366 253,90 грн., від 31.12.2015 на суму 138 939 058,54 грн.

Позивач вказує, що ТОВ «Черкасигаз Збут» повністю перерахувало кошти за отриманий протягом липня - грудня 2015 року природний газ, однак розрахунки проводилися із порушеннями встановленого п. 7.2. договору строку.

За неналежне виконання грошових зобов'язань з оплати поставленого газу позивачем на підставі п. 6.1 договору заявлено до стягнення з відповідача 592 877,58 грн. інфляційних втрат та 113 749,66 грн. 3% річних.

Місцевий господарський суд погодився із такими доводами позивача покладеними у підставу позову та задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 592 877,58 грн. інфляційних втрат та 113 749,66 грн. 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідач, обґрунтовуючи неможливість подання ним додаткових документів до суду першої інстанції, зазначив, що ним було подане клопотання про відкладення розгулу справи, однак вказане клопотання місцевим господарським судом було відхилено та прийнято рішення у даній справі.

За змістом статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, з огляду на обставини, що зумовили неподання вказаних доказів до суду першої інстанції, з метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та забезпечення прав всіх учасників судового процесу, колегія суддів приймає вказані докази, як належні та вважає за необхідне долучити до матеріалів справи вказані документи, а саме: Спільне протокольне рішення № 1931 від 17.09.2015 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання; Спільне протокольне рішення № 2115 від 16. 10.2015 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання; Спільне протокольне рішення № 2349 від 17.11.2015 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання; Спільне протокольне рішення № 3030 від 18.12.2015 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання; Спільне протокольне рішення № 3109 від 23.12.2015 про організацію взаєморозрахунків відповідно до за природний газ та теплопостачання.

Судовою колегією апеляційної інстанції встановлено, що розрахунки з ПАТ «НАК «Нафтогаз» за поставлений на підставі договору №15-817-Н від 30.06.2015 року природний газ були проведенні ТОВ «Черкасигаз Збут» на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (надалі Порядок) (т. 3, а.с. 12-32)).

Відповідно до ст.7 Господарського кодексу України, відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно з ст. 12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність субєктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходжння до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз". Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 "Про затвердженим Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (надалі Порядок).

Аналіз наведеного Порядку вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов"язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Згідно з п. 1 Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005, цей порядок визначає механізм перерахування субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз" (надалі - субвенція).

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (надалі - ПЕК), визначений Порядком, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг - а саме витрат на придбання природного газу у гарантованого постачальника, його транспортування магістральними та внутрішньопромисловими газопроводами, переміщення розподільними газопроводами.

Тобто, державою офіційно визнається неможливість підприємства ПЕК забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами ПЕК, держава приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонам на підставі укладених між ними договорів.

Так, на виконання зазначених вище порядку за участю як позивача так і відповідача укладались протягом 2015 року спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету.

Підписання Спільних протокольних рішень, є елементами процедурного оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету.

Оформлення документів, в тому числі, Спільних протокольних рішень взаєморозрахунків є процедурою реалізації цього права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів.

Держава, шляхом запровадження спеціалізованих нормативних актів, виконання яких поклала на свої інститути влади, запровадила новий механізм взаєморозрахунків між Відповідачем та Позивачем, чим внесла в господарські правовідносини відповідача та позивача, елементи адміністративного та бюджетного права.

Введення Державою в господарські правовідносини елементів адміністративного та бюджетного права призвело до зміни істотних умов Договору купівлі-продажу природного газу, який діяв протягом 2015 року в частинні, строків, розміру, форми оплати його вартості, фактично поклавши їх на наступні органи державної влади:

- Головне управління Державної казначейської служби України у Черкасій області - органу відповідальному за операції по рахунку відкритого в них;

- Департамент фінансів Черкаської облдержадміністрації - органу, який є фактичним розпорядником державних коштів.

Покладення вищевказаних обовязків на органи державної влади, позбавило відповідача можливості самостійно впливати в повній мірі на правовідносини за договором на купівлю-продаж природного газу, в частинні виконання обовязку з оплати отриманого товару. Відсутність правових важелів впливу на дані правовідносини прямо виключає наявність вини відповідача за не виконання або неналежне виконання обовязків за вищевказаним договором.

Відсутність вини (як обовязкового елементу складу правопорушення), тягне за собою відсутність відповідальності, в тому числі у вигляді господарських санкцій.

Судовою колегією апеляційного господарського суду встановлено, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій від 11.01.2005 року №20, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкасій області, Департаментом фінансів Черкаскій області облдержадміністрації, ТОВ «Черкасигаз Збут та ПАТ НАК «Нафтогаз України» підписані Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 та проведені відповідні оплати, а саме:

- Спільне протокольне рішення № 1931 від 17.09.2015 про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 на суму 11 482 645,00 грн. (проведено оплату згідно платіжного доручення № 1 від 22.09.2015);

- Спільне протокольне рішення № 2115 від 16. 10.2015 про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 на суму 8 560 830,00 грн. (проведено оплату згідно платіжного доручення № 5 від 20.10.2015) ;

- Спільне протокольне рішення № 2349 від 17.11.2015 про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 на суму 66 352 000,00 грн. (проведено оплату згідно платіжного доручення № 7 від 18.11.2015) ;

- Спільне протокольне рішення № 3030 від 18.12.2015 про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01,2005 №20 на суму 63 412 500,00 грн. (проведено оплату згідно платіжного доручення № 13 від 21.12.2015);

- Спільне протокольне рішення № 3109 від 23.12.2015 про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 на суму 94 371 040,00 грн. (проведено оплату згідно платіжного доручення № 15 від 25.12.2015).

Так, відповідно до пунктів " 3" Спільних протокольних рішень, наявних у матеріалах дано справи, сторони зобов'язалися перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до Спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому Спільним протокольним рішенням.

Як встановлено колегією суддів апеляційної інстанції, що Спільні протокольні рішення підписані уповноваженими представниками та скріплені відтисками печаток всіх сторін.

Таким чином сторони, в тому числі НАК "Нафтогаз України" (сторона остання по Спільних протокольних рішеннях), підписавши дані протокольні рішення, узгодили порядок проведення розрахунків з газопостачальною організацією, змінивши строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору на купівлю-продаж природного газу відвід 30.06.2015 року № 15-817-Н.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За приписами ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.526 ЦК України та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч.1 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Із змісту спільних протокольних рішень вбачається, що останніми передбачалось надання державою коштів на погашення заборгованості за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню послуг, а також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору №15-817-Н на купівлю-продаж природного газу від 30.06.2015 року.

Таким чином, спільні протокольні рішення та платіжні доручення про перерахування позивачу отриманих коштів як вартість пільг та субсидій населенню, є підтвердженням того, що відповідні розрахунки здійснювались в межах договору № 15-817-Н на купівлю-продаж природного газу від 30.06.2015 та є процедурою погашення зобов'язань ТОВ «Черкасигаз збут» по оплаті за природний газ у визначеному місяці в розмірі отриманих по спільному протокольному рішенню сум пільг.

Відтак, сторонами по договору № 15-817-Н на купівлю-продаж природного газу від 30.06.2015 року за їх взаємною згодою і домовленістю остаточного розрахунку з метою надання населенню права на отримання пільг з оплати послуг за постачання газу, та були підпорядковані вимогам спільних протокольних рішень і спеціальних нормативно-правових актів.

Крім того, Верховний Суд України при розгляді справ щодо застосування у подібних правовідносинах норми частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, та санкцій, передбачених умовами договору купівлі-продажу природного газу, зазначив, що необхідною умовою для їх застосування є те, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи, і, відповідно до якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору. Укладенням договору про організацію взаєморозрахунків сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.02.2016 р. у справі № 902/1652/13, від 25.03.2015 у справі № 924/1265/13, від 09.09.2014 у справі № 5011-1/1043-2012-42/528-2012.

Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що оплата була здійснена відповідачем поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, тобто власними коштами за боргом, сплата якого не була врегульована вищевказанами договорами про організацію взаєморозрахунків.

Таким чином, відповідач саме на виконання умов спільних протокольних рішень повністю розрахувався за поставлений природний газ, не прострочив виконання грошового зобов'язання, що свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідача заявлених сум позивачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 у справі № 925/770/17 підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «НАК «Нафтогаз України» до ТОВ «Черкасигаз Збут» 592 877,58 грн. інфляційних втрат та 113 749,66 грн.- 3% річних.

Враховуючи вимоги ст. 49 ГПК України судові витрати за подання позову та перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на позивача у справі - ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Статтею 104 ГПК України встановлено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду, винесене при неправильному застосуванні норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» на рішення господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 у справі № 925/770/17 задовольнити.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 у справі № 925/770/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» про стягнення 706 627, 24 грн.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут" (18000 м. Черкаси, вул. Громова, буд. 142, ідентифікаційний код 39671417) 10 599 (десять тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 41 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут" (18000 м. Черкаси, вул. Громова, буд. 142, ідентифікаційний код 39671417) 11 659 (одинадцять тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 34 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити господарському суду Черкаської області видати накази на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду.

6. Справу № 927/550/17 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.В. Тищенко

М.Л. Яковлєв