ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.11.2017р. Справа №905/2110/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмут-Енергія", м.Бахмут

до відповідача ОСОБА_1 об'єднання громадян-Артемівського учбово-виробничого

підприємства Українського товариства сліпих, м.Бахмут

про стягнення заборгованості в сумі 141656,24 грн.

Суддя Г.В. Левшина

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - по дов.

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмут - Енергія", м.Бахмут, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 об'єднання громадян-Артемівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, м.Бахмут, про стягнення заборгованості в сумі 141656,24 грн., у тому числі основний борг в сумі 117892,49 грн., пеня в сумі 15444,49 грн., інфляція в сумі 6432,68 грн. та три проценти річних в сумі 1886,58 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошових зобовязань за договором про постачання теплової енергії №545 від 28.02.2012р. з додатковими угодами, акти про підключення/відключення опалення, рахунки з актами приймання-передачі теплової енергії, розрахунок позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив.

Згідно позовної заяви та свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_1 об'єднання громадян-Артемівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих зареєстроване за адресою: 84500, м.Бахмут, вул.Маріупольська, буд.15, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом (повідомлення про вручення поштового відправлення від 20.09.2017р.).

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам та учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43 Господарського процесуального кодексу України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

28.02.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» та відповідачем» був підписаний договір №545 про постачання теплової енергії, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води в потрібних йому обсягах для обєктів, вказаних в додатку №1 загальною площею 803,60 кв.м. та опалювалювальним обсягом 3319,00 м3, а відповідач зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором.

Згідно з п.2.1 договору №545 від 28.10.2012р. теплова енергія постачається споживачу у вигляді гарячої води в обсягах, вказаних в додатку №2, який є невідємною частиною цього договору.

За змістом додатку №1 до договору визначено адресу та площу опалюваного обєкту відповідача гуртожиток, за адресою Радянська, 90а, площею 803,60 кв.м., опалювалювальний обсяг 3319,00 м3.

Додатковою угодою від 25.03.2016р. у звязку зі зміною найменування виконавця сторонами замінено в договорі №545 від 28.02.2012р. слова Товариство з обмеженою відповідальністю "Артемівськ-Енергія" на слова Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмут-Енергія".

Додатковою угодою від 20.09.2016р. сторонами внесено зміни до п.1.3 договору №545 від 28.02.2012р. щодо встановлення тарифів на теплову енергію.

За умовою п.6.3.1 договору в редакції додаткової угоди від 20.09.2016р. приймання-передача теплової енергії у відповідному місяці опалювального сезону, оформлюється актом виконаних послуг. Якщо споживач не повернув підписаний акт виконаних послуг у встановлений строк та не надіслав мотивовану відмову від його підписання, послуги з постачання теплової енергії на обєкт споживача у зазначений в акті період та їх вартість вважаються прийнятими споживачем та такими, що підлягають відображенню в бухгалтерському та податковому обліку виконавця і сплати з боку споживача.

Відповідно до п.11.11 договору останній розповсюджую свою дію на відносини, що виникли між виконавцем та споживачем з 01.02.2012р. та діє до 31.12.2012р. Припинення дії договору не звільняє споживача від зобовязання повної сплати спожитої теплової енергії.

Як встановлено судом, факт постачання позивачем теплової енергії відповідачу підтверджується наданими до матеріалів справи актами про включення системи теплоспоживання від 15.10.2016р. та актами приймання передачі теплової енергії від 07.11.2016р., від 06.12.2016р., від 10.01.2017р., від 06.02.2017р., від 09.03.2017р., від 04.04.2017р., згідно з якими позивачем було здійснено підключення опалення обєкту за адресою: Радянська, 90а, площею 803,60 кв.м.

Згідно з вищевказаними актами позивачем надано, а відповідачем спожито теплової енергії за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. на загальну суму 117892,49 грн. з урахуванням часткової сплати заборгованості відповідачем.

На виконання умов договору, позивачем були виставлені відповідачу відповідні рахунки №5451116 від 07.11.2016р. на суму 14165,38 грн., №5451216 від 06.12.2016р. на суму 25031,28 грн., №5450117 від 10.01.2017р. на суму 35870,64 грн., №5450217 від 06.02.2017р. на суму 35772,52 грн., №5450317 від 09.03.2017р. на суму 31337,62 грн., №5450417 від 04.04.2017р. на суму 19557,05 грн.

Факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму з боку відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.6.1 договору оплата за спожиту теплову енергію здійснюється в грошовій формі у відповідності з встановленими тарифами, згідно з законодавством України. У разі зміни тарифів на теплову енергію сторони здійснюють розрахунок за новими тарифами з дати їх набрання ними чинності. Згідно пунктів 6.2 та 6.3 договору №545 від 28.02.2012р. розрахунковим періодом є календарний місяць, оплату за послуги споживач здійснює кожного місяця згідно платіжних документів, наданих енергопостачальною організацією в порядку, встановленому законодавством України протягом 10 (десяти) банківських днів після їх надання.

Додатковою угодою від 20.09.2016р. сторони внесли зміни до п.6.3 договору, зазначивши, що оплата за спожиту теплову енергію здійснюється до 20 числа наступного за звітним згідно рахунків, що предявляються виконавцем. Споживач має право здійснювати передоплату за кожний місць опалювального періоду на підставі рахунків виконавця.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 117892,49 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення з відповідача три проценти річних за період з 21.12.2016р. по 31.08.2017р. в розмірі 1886,58,03 грн. та інфляцію в розмірі 6432,68 грн. за період з січня 2017р. по липень 2017р.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно умов п.6.9 договору від 28.02.2012р. №545 у разі несвоєчасної оплати наданих позивачем послуг споживач сплачує пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення оплати. При надходженні платежів від споживача грошові кошти розподіляються наступним чином: у першу чергу погашення здійснюється в рахунок штрафних санкцій, грошові кошти, що залишені йдуть в рахунок погашення суми основного боргу.

Таким чином, згідно з п.6.9 договору від 28.02.2012р. №545 позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 21.12.2016р. по 31.08.2017р. в розмірі 15444,49 грн.

Розрахунок інфляції, трьох процентів річних та пені проведений позивачем, є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмут - Енергія", м.Бахмут позивач до ОСОБА_1 об'єднання громадян-Артемівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих, м.Бахмут про стягнення заборгованості в сумі 141656,24 грн., у тому числі основний борг в сумі 117892,49 грн., пеня в сумі 15444,49 грн., інфляція в сумі 6432,68 грн. та три проценти річних в сумі 1886,58 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 об'єднання громадян-Артемівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих (84500, м.Бахмут, вул.Маріупольська, буд.15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія (84500, м.Бахмут, вул.Зелена, буд.41, рах.№2816 у філії Донецька обласне УП АТ «Ощадбанк» м.Краматорськ, МФО 335106, ) основний борг в сумі 117892,49 грн., пеню в сумі 15444,49 грн., інфляцію в сумі 6432,68 грн. та три проценти річних в сумі 1886,58 грн., всього заборгованість в сумі 141656,24 грн., судовий збір в сумі 2124,85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 01.11.2017р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина