ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Справа № 903/397/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий, суддяЯценко О.В.,
суддіПоляк О.І., Ходаківська І.П.
розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника прокурора Рівненської області
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2017
у справі№ 903/397/16
Господарського судуВолинської області
за позовомПершого заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави
до1.Володимир-Волинського агротехнічного коледжу, 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Волинь"
провизнання недійсним договору та зобов'язання звільнити земельну ділянку,
в засіданні взяли участь представники:

- ГПУ:Клюге Л.М.
- відповідача 1:Красун В.В.
- відповідача 2:Красун В.В.
ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Володимир-Волинського агротехнічного коледжу та ТОВ "Агросвіт- Волинь", в якому просить:

- визнати недійсним договір про надання послуг, пов'язаних з навчальним процесом 05-01/2016, укладений 05.01.2016 між ТОВ "Агросвіт-Волинь" та Володимир-Волинським агротехнічним коледжем у зв'язку з суперечністю змісту правочину ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства та не спрямованістю на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- зобов'язати ТОВ "Агросвіт-Волинь" звільнити земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:2266 і :00:001:2267, що розташовані на території навчально-дослідного господарства (с. Житані).

Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.03.2017 (суддя Дем'як В.М.) в позові відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 (судді: Василишин А.Р., Бучинська Г.Б., Філіпова Т.Л.) рішення Господарського суду Волинської області від 14.03.2017 залишено без змін.

Заступника прокурора Рівненської області в касаційній скарзі в якій просить постанову апеляційного господарського суду та рішення місцевого господарського суду скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Прокурор доводить, що за умовами оспорюваного договору фактично надаються послуги з вирощування сільськогосподарської продукції 70% власником якої є ТОВ "Агросвіт-Волинь", тоді як навчальний заклад не користується земельною ділянкою; оспорюваний договір є удаваним, оскільки фактично навчальний заклад розпорядився земельними ділянками, не маючи повноважень на передачу земельної ділянки в оренду, є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.09.2017 у складі колегії: головуючий, суддя - Яценко О.В., судді - Поляк О.І., Ходаківська І.П. касаційна скарга заступника прокурора Рівненської області прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 12.10.2017.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.10.2017 продовжено строк розгляду спору, розгляд справи відкладено на 26.10.2017.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 січня 2016 року Відповідач 1 уклав із Відповідачем 2 договір про надання послуг, пов'язаних з навчальним процесом № 05-01/2016 (надалі - Договір).

За умовами пунктів 1.1-1.3 оспорюваного Договору, Відповідач 2 зобов'язується на земельній ділянці Відповідача 1 надати послуги, а Відповідач 1 зобов'язується прийняти послуги та здійснити розрахунок; послуги за даним договором надаються з метою забезпечення здобуття студентами замовника професійних практичних знань, навичок та вмінь; конкретний перелік, кількість послуг, строк їх надання безпосередньо залежить від навчального процесу Відповідача 1 та погоджується сторонами додатково. Відповідач 2 надає послуги власною сільськогосподарською технікою згідно переліку, кількості, графіку та/або строку, визначеному в Додатку.

Пунктами 2.1-2.4 Договору передбачено, що послуги за даним Договором надаються на земельній ділянці Відповідача 1, кадастрові номери :00:001:2266 і :00:001:2267, що розташовані на території навчально-дослідного господарства (с. Житані). Відповідач 2 надає послуги власною сільськогосподарською технікою згідно переліку, кількості, графіку та/або строку, визначеному в додатку № 1. Остаточний обсяг наданих послуг зазначається в акті про фактично надані послуги, який є невід'ємною частиною даного Договору. Вартість, фактичний обсяг наданих послуг та всі затрати Відповідача 2 зазначаються в актах про фактично надані послуги.

Згідно пунктів 3.1 та 3.5 Договору ціною Договору є загальна вартість наданих послуг та затрати Відповідача 2, зазначені в актах про фактично надані послуги. Вартість відповідних послуг, що надаватимуться виконавцем на підставі даного Договору, зазначається в додатку № 1. Розрахунки за даним Договором здійснюються в негрошовій натуральній формі, шляхом передання Відповідачем 1 Відповідачу 2 сімдесят відсотків (70%) продукції, зібраної в результаті надання послуг за даним Договором. Продукція передається за актом про здійснення розрахунків, який є невід'ємною частиною даного Договору. Розрахунки за цим Договором здійснюються протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунків на оплату за надані послуги. Продукція, яка залишилась після оплати вартості наданих послуг, залишається у власності Відповідача 1 та використовуєтьсяним на власний розсуд.

Відповідно до пунктів 4.1.3 та 4.1.6 Договору, Відповідач 1 та Відповідач 2 погодили умову приступати до надання послуг сільськогосподарською технікою, яка знаходиться в належному, справному стані, що підтверджується відповідним документом про технічний огляд техніки, копія якого надається замовнику в момент підписання даного Договору. Докладати усіх зусиль для забезпечення здобуття студентами Відповідача 1 професійних, практичних знань, навичок та вмінь роботи на сучасній сільськогосподарській техніці та ознайомлення їх із сучасними технологіями вирощування сільськогосподарських культур. Надавати матеріально-технічну базу для набуття студентами практичних навичок з обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки.

Пунктами 4.3.1 та 4.3.3 Договору, Відповідач 1 зобов'язався здійснювати навчально-виховний процес студентів та забезпечувати студентів необхідними теоретичними навчальними матеріалами щодо послуг, які надаватимуться Відповідачем 2 на підставі Договору. Забезпечувати дбайливе ставлення студентами Відповідача 1 до сільськогосподарської техніки Відповідача 2. Здійснювати інструктаж студентів та забезпечити повний контроль щодо дій студентів під час доступу студентів до сільськогосподарської техніки Відповідача 2.

Господарські суди, надавши оцінку наведеним умовам договору дійшли висновків, що він не містить умов щодо здійснення оплати за користування землею коштами і Позивач не надав доказів на підтвердження того, що Відповідач 2 здійснювало оплату коштів Відповідачу 1 за користування землею.

Також суди вказали, що земельні ділянки за актом прийому-передачі для Відповідача 2, як це визначено для договорів оренди не передавались.

Зокрема, встановлено, що земельні ділянки використовуються Відповідачем 1 у відповідності до їх цільового призначення та статутних цілей. Проведення на них сільськогосподарських робіт, в процесі яких студенти набувають практичних навичок, є правом постійного користувача. Відповідач 1 згідно Статуту, має право залучати до таких робіт сільськогосподарські підприємства, для раціонального використання земельних ресурсів та застосування новітніх технологій.

За умовами Договору Відповідач 2 не має права використовувати майно Відповідача 1, в тому числі і земельні ділянки, для задоволення власних потреб, на власний розсуд, чи у будь-який інший спосіб, що не передбачений Договором.

Відповідач 2, що надає послуги не набуває за Договором жодних прав на земельну ділянку, в тому числі права користування чи володіння нею, техніка працює на земельній ділянці виключно з дозволу Відповідача 1, уповноважені працівники якого постійно мають вільний доступ, як і студенти при проведенні практичних занять.

В цьому контексті касаційна інстанція також враховує висновок Верховного Суду України, згідно з яким особливість відносин оренди землі полягає в тому, що за договором оренди передбачений перехід об'єкта оренди на певний строк у користування орендаря, в якого виникає зустрічне зобов'язання сплачувати орендну плату за користування землею ((постанова від 14.06.2017 № 3-384гс17).

Оскільки оспорюваний договір не містить умов щодо передачі земельної ділянки Відповідачеві 2 за плату, не наділяє його правами користувача та не передбачає обов'язків з її використання слід погодитися з висновками господарських судів, що відносини, які виникли між сторонами не мають ознак, притаманних відносинам у сфері оренди землі.

Судами також надано оцінку обставинам, які свідчать про спрямованість волі сторін оспорюваного договору та його мету.

Зокрема, згідно із пунктом 3.3 Статуту, Відповідач 1 зобов'язаний забезпечити на належному рівні - навчально-виховний процес для підготовки фахівців з вищою освітою, створювати належні . мови для якісної організації навчально-виховного процесу студентів, забезпечувати економне раціональне використання фінансових та матеріальних ресурсів, здійснювати матеріально-технічне забезпечення навчально-виховного процесу, творчої та інформаційної діяльності.

Враховуючи складну ситуацію із фінансуванням та застарілою матеріально-технічною базою, Міністерством аграрної політики та продовольства України на комісії в 2012 року була внесена пропозиція залучати для ознайомлення студентів з сучасною технікою закордонного виробництва, передовими технологіями обробітку ґрунту та вирощування сільськогосподарських культур передові сільськогосподарські підприємства та агрофірми.

Наведені обставини дали суду підстави для висновку, що метою укладення договору є організація навчального процесу для отримання та вироблення професійних практичних знань, навичок та вмінь.

Судом встановлено, що мета договору, яка була визначена сторонами, досягнута ними в процесі його виконання здійсненого належним чином, воля сторін, що була передбачена Договором відповідає меті, іншої мети - такої як намір приховати вчинений правочин, на переконання суду, у сторін не було.

Таким чином, дійсне волевиявлення сторін на реальне виконання умов оспорюваного договору і досягнення мети, задля якої він укладався (раціональне поєднання організації навчання, практичних занять студентів) підтверджено доказами щодо проходження навчально-виробничої практики студентами, оцінку яким надали суди попередніх інстанції.

За викладених обставин, з огляду на правові висновки Верховного Суду України, касаційна інстанція погоджується з висновкам про те, що за оспорюваним договором не відбулося переходу права користування земельними ділянками, вони не вибули з володіння постійного землекористувача, що свідчить про недоведеність удаваного характеру оспорюваного правочину, а відтак висновки судів про відсутність правових підстав для визнання правочину, що є предметом даного спору недійсним є правильними.

Доводи касаційної скарги суд відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що свідчать про відсутність переходу права користування земельними ділянками та їх вибуття з володіння постійного землекористувача, тому, з врахуванням вищенаведених мотивів, не можуть бути підставою для скасування ухвалених судових рішення та постанови.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 у справі № 903/397/16 Волинської області залишити без зміни.

Головуючий, суддяО.В. Яценко

СуддіО.І. Поляк
І.П. Ходаківська