ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. Справа № 914/866/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.

та представників учасників судового процесу:

позивача ОСОБА_2Б.(довіреність № 8 від 17.10.2017),

відповідача- Мартиняк Р.М.( довіреність від 11.01.2017 № 2302-вих-94),

третьої особи не зявився (належно повідомлений),

розглянувши апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, вих. №2302-вих-4340 від 17.08.2017 (вх.№01-05/4111/18 від 31.08.2017)

на рішення Господарського суду Львівської області від 07.08.2017

у справі №914/866/17

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю Даре, м. Львів

до відповідача: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Львівського комунального підприємства За Замком, м. Львів

про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна №Л-8188-12 від 19.03.2012

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ТОВ «Даре» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі УКВ) про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна №Л-8188-12 від 19.03.2012.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони уклали договір оренди нерухомого майна №Л-8188-12 від 19.03.2012 терміном до 28.02.2017. За умовами п.13.1 договору після закінчення терміну дії договору його переоформлення здійснюватиметься в порядку ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Позивач вказує, що 17.03.2017 він звернувся до УКВ з проханням продовжити термін дії договору оренди №Л-8188-12 від 19.03.2012. Постійна комісія з питань комунальної власності Львівської міської ради розглянула це звернення та прийняла рішення від 28.03.2017, оформлене протоколом №49, яким рекомендовано УКВ вжити усі необхідні заходи для продовження договору оренди з ТОВ «Даре». Однак УКВ листом №2302-1917 від 13.04.2017 повідомило, що не може продовжити договір оренди, оскільки листом від 15.12.2016 повідомляло ТОВ «Даре» про необхідність подання заяви про продовження договору оренди, яка не була подана, у звязку з чим товариству було надіслано повідомлення від 02.03.2017 про припинення договірних відносин. Позивач вказує, що листів відповідача від 15.12.2016 та від 02.03.2017 він не отримував та стверджує, що про припинення орендних відносин його було повідомлено 13.04.2017, тобто більше ніж через місяць після закінчення терміну дії договору. Позивач посилається на ч. 2 ст. 17 «Про оренду державного та комунального майна» та зазначає, що в силу названої норми договір оренди є продовженим, проте УКВ не визнає цього факту, в листі від 13.04.2017 вимагає повернути орендоване майно. Таким чином, позивач просив визнати продовженим договір оренди нерухомого майна №Л-8188-12 від 19.03.2012 на той самий термін і на тих самих умовах.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.08.2017 у справі №914/866/17 (суддя Горецька З.В.) позов задоволено. Визнано продовженим до 13.03.2022 договір оренди №Л-8188-12 від 19.03.2012, укладений УКВ та ТОВ «Даре», предметом якого є нежитлові приміщення загальною площею 60,1 кв.м, які розташовані за адресою: м. Львів на вул. Б. Хмельницького, 146. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1 600,00грн.

Рішення суду мотивоване ст. ст. 11, 509, 764 ЦК України, ст. ст. 174, 193, 283, 284 ГК України, ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», постановою пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» №12 від 29.05.2013, Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 (далі- Положення).

При задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що лист відповідача №2302-вих-1203 від 02.03.2017 про припинення договірних відносин, надісланий позивачу згідно із списком згрупованих рекомендованих відправлень б/н від 03.03.2017, та поштова квитанція (фіскальний чек) про направлення списку рекомендованої кореспонденції №440 від 03.03.2017 не є належними доказами повідомлення позивача про припинення договору оренди, оскільки наданий суду фіскальний чек підтверджує надіслання поштових відправлень за списком №440, а не за списком без номера, в якому є вказівка на лист №2302-вих-1203 від 02.03.2017. Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів повідомлення позивача про припинення договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, суд дійшов висновку, що договір оренди є поновленим на встановлений у ньому строк та на тих самих умовах в порядку ст. 764 ЦК України та ч.2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Суд відхилив доводи відповідача про неналежність обраного позивачем способу захисту свого права, пославшись на лист відповідача від 13.04.2017, в якому він вимагає повернути орендоване майно, подання відповідачем позову про виселення та розяснення, викладені у п. 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» №12 від 29.05.2013.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку. Відповідав вважає рішення таким , що прийняте при неповному зясуванні обставин справи та з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Скаржник вказує, що на списку згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017, в якому вказано про відправлення відповідачу листа-повідомлення №2302-вих-1203 від 02.03.2017 про припинення договору оренди , є штамп відділення поштового звязку з датою « 03.03.2017»; суду першої інстанції були надані докази отримання ТОВ «Даре» цього листа повідомлення №2302-вих-1203 від 02.03.2017 - дані з офіційного сайту Укрпошти, однак суд не надав жодного значення цьому факту. Вказує, що не зазначення номера на списку згрупованих відправлень не може бути підтвердженням того, що лист від 02.03.2017 не був надісланий. Відтак вважає, що список згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017 та поштова квитанція (фіскальний чек) від 03.03.2017 є належними доказами надсилання відповідачу листа №2302-вих-1203 від 02.03.2017 про припинення договірних відносин, оскільки визначальним є факт надсилання у місячний термін повідомлення про припинення договірних відносин, а не номер списку. Стверджує, що договір оренди припинив свою дію 28.02.2017 і його автоматична пролонгація не відбулася. Також вказує, що до спливу терміну дії договору оренди ТОВ «Даре» не вчинило жодних дій, які свідчили б про його намір продовжити термін дії договору. Крім того, вважає позовну вимогу позивача такою, що по своєї суті є вимогою про встановлення юридичного факту, яка не відповідає передбаченим ст. 16 ЦК України способам захисту.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує доводи скаржника, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, зокрема, що лист відповідача №2302-вих-1203 від 02.03.2017 про припинення договірних відносин, надісланий позивачу згідно із списком згрупованих рекомендованих відправлень б/н від 03.03.2017, та поштова квитанція (фіскальний чек) про направлення списку рекомендованої кореспонденції №440 від 03.03.2017 не є належними доказами повідомлення позивача про припинення договору оренди. Крім того, зазначає, що поштове відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 806 вручено за адресою з поштовим індексом 79008, в той час як юридична адреса позивача (м. Львів, вул. І.Франка,59) знаходиться за поштовим індексом 79005. Щодо поштового відправлення за номером 814, яке надіслане на фактичну адресу ТОВ «Даре»: м.Львів, вул. Водогінна,2, каб. 529, позивач стверджує, що у березні 2017 року за цією адресою були відсутні уповноважені представники товариства на прийняття кореспонденції. У звязку з чим зазначає, що зазначені витяги не є належними доказами надсилання повідомлення від 02.03.2017 орендарю.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 у даній справі апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 17.10.2017.

Ухвалою апеляційного суду від 17.10.2017 розгляд справи відкладено на 31.10.2017.

Ухвалою апеляційного суду від 31.10.2017 строк розгляду апеляційної скарги продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 07.11.2017.

В судовому засіданні 07.11.2017 представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача заперечив доводи скаржника з підстав, викладених у відзиві, просив залишити рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа не забезпечила явки свого представника в судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

19.03.2012 УКВ (орендодавець) та ТОВ «Даре» уклали договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-8188-12, згідно з п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 60,1 кв.м, а саме: приміщення першого поверху, позначені в технічній документації під літерами 1-1, 1-2, 1-3, площею 47,2 кв.м і приміщення підвалу, позначене в технічній документації під літерою І, площею 12,9 кв.м, розташовані в будівлі (літ-А-1) за адресою: м. Львів, вул. Хмельницького Б., буд. 146, які перебувають на балансі ЛКП «За замком».

Термін договору оренди визначений з 19 березня 2012 року до 28 лютого 2017 року (п.4.1 договору).

Відповідно до п.4.3 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 4.8 договору визначено, що його чинність припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено; дострокового розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

За умовами п.п. 9.1, 9.3, 9.4 договору повернення орендодавцю об'єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання. Об'єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї із подій, вказаних в п. 9.1 цього договору. При передачі об'єкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується сторонами.

Відповідно до положень п. 13.1 договору після закінчення строку дії договору його переоформлення буде здійснюватись у порядку, передбаченому ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

У повідомленні №2302-вих-1203 від 02.03.2017 про припинення договірних відносин у звязку із закінченням терміну дії договору, УКВ вказало на закінчення 28.02.2017 терміну дії договору оренди №Л-8188-12 від 19.03.2012 та обовязок орендаря упродовж 15 днів повернути обєкт оренди балансоутримувачу по акту приймання-передачі (а.с. 98).

Як докази надіслання цього повідомлення позивачу УКВ надало суду список згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017 , згідно з яким УКВ надіслало лист №2302-вих-1203 від 02.03.2017 адресату - ТОВ «Даре» на адресу: 79005,м. Львів, вул. І. Франка, 59,штрихкодовий індикатор відправлення: 806, та на адресу:79017,м. Львів, вул. Водогінна, 2, каб. 529, штрихкодовий індикатор відправлення: 814. На вказаному списку проставлений штемпель 6-го відділення поштового звязку м. Львова з датою « 03.03.2017». УКВ також надало суду фіскальний чек 6-го відділення поштового звязку м. Львова від 03.03.2017, в якому є посилання на список №440( а.с. 99).

Крім того, УКВ надало суду витяг від 02.08.2017 з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», згідно з яким поштове відправлення, прийняте 03.03.2017 до відправлення 6-м відділенням поштового звязку м. Львова з штрихкодовим індикатором № 806, під час доставки 06.03.2017 не було вручене, а вручено адресату 08.04.2016 (а.с. 119).

З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2017 ТОВ «Даре» звернулося до УКВ з листом, в якому просило розглянути питання щодо продовження терміну дії договору оренди №Л-8188-12 від 19.03.2012 на новий термін. В цьому листі товариство вказує, що воно було позбавлене можливості вчинити дії, необхідні для продовження договору оренди, у звязку з хворобою керівника, а тому вважає, що термін для вчинення товариством дій для продовження терміну договору оренди пропущений з поважних причин та з обставин, що не залежали від волі товариства чи його посадових осіб (а.с. 16).

За результатами розгляду звернення ТОВ «Даре» про продовження терміну оренди нежитлового приміщення, розташованого на вул. Хмельницького, 146, постійна комісія з питань комунальної власності Львівської міської ради прийняла рішення, оформлене протоколом №49 від 28.03.2017, рекомендувати УКВ вжити усі необхідні заходи для продовження договору оренди (а.с. 17-22).

Поряд з тим, на звернення ТОВ «Даре» від 17.03.2017 щодо продовження договору оренди УКВ надіслало лист- відповідь від 13.04.2017 №2302-1917, в якому вказало, що за 3 місяці до закінчення договору оренди листом від 15.12.2016 №2302-вих-5516 повідомляло орендаря про необхідність подання заяви на продовження договору оренди. Оскільки документи на продовження договору оренди не були подані, листом від 02.03.2017 №2302-вих-1203 УКВ повідомило ТОВ «Даре» про припинення договірних відносин у звязку із закінченням договору оренди (а.с. 23).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.07.2017 у справі №914/1122/17 задоволено позов УКВ до ТОВ «Даре» про зобовязання повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення загальною площею 60,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 146, та про стягнення 8 319,26грн заборгованості з орендної плати і 12 515,02грн неустойки. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 залишено без змін рішення Господарського суду Львівської області від 11.07.2017 у цій справі.

Дослідивши обставини справи, доводи апелянта, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Орендні відносини регулюються ОСОБА_3 та Господарським кодексами, а щодо оренди державного майна та майна, що перебуває у комунальній власності, регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1.ст.759 ЦК України, ч.1 ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором ( ч.1 ст. 763 ЦК України).

Згідно із ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди, є однією із істотних умов договору оренди.

Матеріалами справи підтверджено, що 19.03.2012 сторонами був укладений договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-8188-12, термін дії якого визначено з 19.03.2012 до 28.02.2017.

В силу приписів ч. 2 ст.291 ГК України, ч.2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Умовами договору оренди( п.4.8) встановлено, що договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Поряд з тим, статтею 764 ЦК України, частиною другою статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та пунктом 4.3 договору оренди передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як розяснено у п.4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна від 29 травня 2013 року N 12, за змістом статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Скаржник(УКВ) стверджує, що договір оренди не був продовжений на такий самий строк, на який він укладався, а припинив свою дію, оскільки у встановлений законом та договором строк, а саме 03.03.2017 він надіслав орендарю повідомлення від 02.03.2017 №2302-вих-1203 про припинення договірних відносин у звязку із закінченням терміну дії договору оренди. На підтвердження своїх доводів скаржник надав суду першої інстанції список згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017,фіскальний чек від 03.03.2017 та витяг від 02.08.2017 з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Суд першої інстанції оцінив список згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017та фіскальний чек від 03.03.2017 як неналежні докази повідомлення позивача про припинення договору оренди, оскільки наданий суду фіскальний чек підтверджує надіслання поштових відправлень за списком №440, а не за списком без номера, в якому є вказівка на лист№2302-вих-1203 від 02.03.2017. Відтак суд дійшов висновку, що договір оренди є продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Апеляційний суд не погоджується з такою оцінкою судом першої інстанції названих доказів та з висновками суду з огляду на наступне.

Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270,з наступними змінами і доповненнями ( далі - Правила), встановлено, що згруповані поштові відправлення, поштові перекази це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить п'ять і більше, що одночасно подаються для пересилання одним відправником( п.2).

Відповідно до пункту 66 Правил у разі відправляння згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв'язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання.

За приписами пункту 67 Правил список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи та скріплюється печаткою (за наявності).

Згідно з пунктом 68 Правил про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Пунктом 2 Правил визначено, що розрахунковий документ це документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Пунктом 81 Правил передбачено,що на внутрішніх згрупованих рекомендованих поштових відправленнях можуть наноситися відмітки, які свідчать про те, що оплату проведено в повному обсязі . Такі відмітки наносяться на зазначені поштові відправлення поряд із штриховим кодовим ідентифікатором за умови нанесення дати приймання.

Листом-повідомленням №2302-вих-1203 від 02.03.2017 УКВ повідомило ТОВ «Даре» про припинення договірних відносин у звязку із закінченням 28.02.2017 терміну дії договору оренди №Л-8188-12 від 19.03.2012.

Згідно із списком згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017 відправник УКВ передав на відправлення листи, адресовані 5-ти адресатам на 6-ть поштових адрес, у т.ч. лист №2302-вих-1203 від 02.03.2017 адресату ТОВ «Даре» на юридичну адресу: 79005, м. Львів, вул. І. Франка, 59, штрихкодовий ідентифікатор відправлення № 806, та на адресу:79017,м. Львів, вул. Водогінна, 2, каб. 529, штрихкодовий ідентифікатор відправлення № 814. На вказаному списку проставлений штемпель 6-го відділення поштового звязку м.Львова з датою « 03.03.2017». Поряд із штриховимикодовими ідентифікаторами оператором звязку проставлена ціна одного відправлення на одну адресу 6,48грн.

УКВ надало суду касовий чек від 03.03.2017, виданий 6-м відділенням поштового звязку м. Львова, згідно з яким сума до оплати за 6-ть рекомендованих відправлень становить 38,88грн( 6 х 6,48 = 38,88), що відповідає кількості відправлень, вказаних у списку згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017.

Більше того, витягом від 02.08.2017 з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», підтверджено, що 6-м відділенням поштового звязку м. Львова було прийняте до відправлення 03.03.2017 поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором № 806 (згідно із списком згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017 лист №2302-вих-1203 від 02.03.2017 адресований ТОВ «Даре» на юридичну адресу: 79005, м. Львів, вул. І. Франка, 59), яке надійшло 06.03.2017 до 5-го відділення поштового звязку м. Львова, під час доставки 06.03.2017 не було вручене, а було вручене адресату 08.04.2016. Цей витяг також був наданий суду першої інстанції, проте не був взятий судом до уваги.

Отже, названі докази підтверджують факт надсилання 03.03.2017 орендодавцем (УКВ) орендарю (ТОВ «Даре») повідомлення №2302-вих-1203 від 02.03.2017 про припинення договору оренди. Відсутність номера на списку згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017 та зазначення оператором звязку у касовому чеку від 03.03.2017 списку № 440 не спростовує факту прийняття 6-м відділенням звязку м. Львова 03.03.2017 до відправлення листа УКВ №2302-вих-1203 від 02.03.2017, адресованого ТОВ «Даре» на юридичну адресу: 79005, м. Львів, вул. І. Франка, 59, за штрихкодовим ідентифікатором відправлення № 806.

ОСОБА_3 кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не містять вказівки про необхідність отримання орендарем в місячний строк після закінчення терміну дії договору оренди заяви (повідомлення) орендодавця про припинення договору оренди. Також не містять вказівки про зобов'язання орендодавця перевіряти вчасність надходження кореспонденції до адресата. Згідно з нормами чинного законодавства заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк мають бути надіслані орендодавцем не пізніше ніж упродовж місяця після закінчення терміну дії договору оренди, що і було зроблено орендодавцем у даному випадку.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 у справі N 909/794/15/3-266гс16, прийнятій за наслідками перегляду постанови Вищого господарського суду України з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема, статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". В силу ст. 111-28 ГПК України такі висновки Верховного Суду України є обовязковими при застосуванні цих норм права.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з доводами скаржника та вважає, що у встановлений договором та законом місячний термін після закінчення строку дії договору оренди №Л-8188-12 від 19.03.2012 орендодавець (відповідач) повідомив орендаря (позивача) про припинення цього договору. Отже, в силу закону договір оренди №Л-8188-12 від 19.03.2012 припинив свою дію у звязку із закінченням строку, на який він був укладений.

Не можуть братися до уваги посилання позивача на його звернення 17.03.2017 до відповідача про продовження дії договору оренди на новий строк та на рішення постійної комісії з питань комунальної власності Львівської міської ради від 28.03.2017,яким рекомендовано УКВ вжити заходи для продовження договору оренди, оскільки на момент цього звернення орендодавець вже надіслав своє повідомлення про припинення договору оренди, а рішення комісії не є обовязковими для орендодавця, вони мають рекомендаційний характер.

Крім того, для продовження договору оренди той самий термін і на тих самих умовах відповідно до ст. 764 ЦК України та ч.2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не потрібно заяви орендаря чи рішення комісії, для цього достатньо відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору щодо такого продовження.

Таким чином, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що договір оренди є поновленим на встановлений у ньому строк та на тих самих умовах в порядку ст. 764 ЦК України та ч.2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Водночас, виходячи з обставин даної справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правомірно та обгрунтовано відхилив доводи відповідача(скаржника) про неналежність обраного позивачем способу захисту свого права, пославшись на лист відповідача від 13.04.2017, в якому він вимагає повернути орендоване майно, подання відповідачем позову про виселення та розяснення, викладені у п. 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» №12 від 29.05.2013.

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Слід також зазначити, що згідно із вступною частиною оскаржуваного рішення відповідачем у справі є Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради,що відповідає найменуванню юридичної особи за даними Єдиного державного реєстру ЮО ФОП та ГО. Разом з тим, відповідно до пункту 3 резолютивної частини рішення суд першої інстанції присудив до стягнення з Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (ідент. код 25558625) на користь ТОВ «Даре» судовий збір у розмірі 1 600,00грн. Однак, як вбачається з витягу з ЄДР ЮО ФОП та ГО, виданого станом на 07.08.2017, найменування Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради було змінене на Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради і 15.12.2016 були зареєстровані зміни щодо повного найменування юридичної особи.

Отже, стягнення судового збору з Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради є неправомірним, оскільки правильним його найменуванням з 15.12.2016 є:Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.

Таким чином, рішення суду першої інстанції належить скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 07.08.2017 у справі №914/866/17 скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Даре, ідент. код 31291683, місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. І. Франка, 59, на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, ідент. код 25558625, місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Галицька, 15 - 1760,00грн на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 09.11.2017

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Р.І. Марко