ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р.Справа № 916/1075/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Станковій І.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

на рішення господарського суду Одеської області від 19.07.2017р.

по справі № 916/1075/17

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "ГРЕГОРІ АРБЕР"

про стягнення 526509,27 грн.,

У судових засіданнях оголошувалися перерви з 03.10.2017 по 26.10.2017, з 26.10.2017 по 01.11.2017

встановила:

У травні 2017 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Грегорі Арбер» про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 363543,11 грн., інфляційних втрат у сумі 162 966,16грн. та судових витрат.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.07.2017 у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Вказане судове рішення мотивовано наявністю у матеріалах справи платіжних доручень про сплату орендної плати за Договором оренди цілісного майнового комплексу від 27.09.2015 та відсутністю підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Одеської області від 19.07.2017, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду із апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 162966,16грн. та прийняти нове, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Між представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (правонаступником якого є департамент комунальної власності Одеської міської ради) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Грегорі Арбер» було укладено договір оренди від 27.09.2005 року, за умовами якого Відповідачем було прийнято на себе зобов'язання, зокрема, щодо вчасної та повної сплати орендної плати.

Проте відповідач не виконував вказані вимоги, не сплачував орендну плату вчасно та у повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 24.04.2017 р. утворилась заборгованість у розмірі 363543,11 грн. за період з 01.03.2017 р. по 25.04.2017 р. Несвоєчасна сплата орендної плати, тягне за собою її індексацію, відповідно до вимог чинного законодавства України, що передбачено п. 3.5. договору оренди.

Заявлена в позовній заяві сума заборгованості з орендної плати була сплачена Відповідачем у травні та червні 2017 року., проте відповідно до п. 3.5. договору оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації й стягується відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Департаментом нараховані інфляційні втрати в сумі 162966,16грн., які Відповідачем не визнаються, а підстави їх нарахування судом першої інстанції залишені поза увагою.

У зв'язку із несвоєчасним виконанням зобов'язань орендарем протягом січня 2015 - квітня 2017 років, орендодавець відповідно до п. 3.5. договору оренди, керуючись ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, проводить індексацію суми заборгованості.

Відповідачем було визнано суму заборгованості та сплачено її у повному обсязі після звернення Департаменту до суду, однак за допущення зазначеної заборгованості, Договором та нормами закону передбачено нарахування інфляційних втрат, які на думку Департаменту підлягають стягненню у судовому порядку.

03.10.2017 від ТОВ «Торгова компанія «Грегорі Арбер» до суду надійшли пояснення у справі, в яких відповідач просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

18.10.2017 від позивача надійшли письмові пояснення у справі в яких скаржник зазначив, що відповідно до п. 3.5 договору оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації й стягується відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Починаючи з лютого 2014 року орендар несвоєчасно виконував зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 1 число кожного місяця залишалася заборгованість у розмірі 1-1,5 місяця.

Протягом січня 2015 - квітня 2017 року внаслідок систематичного несвоєчасного виконання зобов'язань орендарем на 1 число кожного місяця заборгованість складала вже 2-3 місяці. У зв'язку з цим орендодавець, в рамках строків позовної давності, відповідно до п. 3.5 договору оренди, керуючись ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, проводить індексацію суми заборгованості з січня 2015 року.

30.10.2017 від ТОВ «Торгова компанія «Грегорі Арбер» надійшли пояснення у справі зі змісту яких вбачається, що Відповідач не погоджується з розрахунком індексу інфляції скаржником, здійсненого за рекомендаціями, наданими у Листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97, а також з тим, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць без врахування сум часткових сплат Відповідача.

У зв'язку з тим, що виконання обов'язку по сплаті оренди виконувалось Відповідачем не однією сумою, а поступово декількома перерахуваннями коштів по кожному обліковому періоду, то з кожним перерахуванням коштів сума заборгованості зменшувалась, інфляційні втрати зменшувались пропорційно сумі виконаних зобов'язань, скаржник отримував можливість користуватись грошовими коштами в частині отриманих часткових сплат, тому для більш точного розміру збитку індекс інфляції потрібно розраховувати не за рекомендованою методикою визначеною в Листі помісячно, а щоденно на залишок заборгованості з врахуванням терміну її існування.

Розрахунок, який був рекомендований ВСУ, не є єдиним вірним способом розрахунку індексу інфляції за період прострочення виконання зобов'язання, а той факт, що Відповідач виконував свої зобов'язання по сплаті оренди шляхом здійснення великої кількості платежів, робить даний випадок неординарним, до якого не можуть бути застосовані загальні рекомендації .

Відповідачем наданий власний розрахунок інфляційних втрат.

Нарахована орендна плата за січень 2015 року в розмірі 136 379,48 грн., остаточний розрахунок повинен бути здійснений до 15 числа відповідного місяця (включно), тобто облік часу прострочення виконання зобов'язання починається с 16 числа відповідного місяця.

Перша частина оплати була здійснена 24.02.2015 року в розмірі 60 000,00 грн., таким чином на 24.02.2015 року залишок заборгованості становить 76 379,48 (136 379,48 - 60000 = 76 379,48), період існування заборгованості в розмірі 136 379,48 грн. з 16.01.15 р. по 24.02.15 р. становить 39 календарних днів.

Друга частина оплати була здійснена 26.02.2015 року в розмірі 20 000,00 грн., таким чином на 26.02.2016 року залишок заборгованості становить 56 379,48 грн. (76 379,48 - 20000,00 = 56 379,48), період існування заборгованості в розмірі 76 379,48 грн. з 24.02.16 р. по 26.02.16 р. становить 2 календарних дня.

Третя частина оплати була здійснена 27.02.2015 року в розмірі 20 000,00 грн., таким чином на 27.02.2016 року залишок заборгованості становить 36 379,48 грн. (56 379,48 - 20000,00 = 36 379,48), період існування заборгованості в розмірі 56 379,48 грн. з 26.02.16 р. по 27.02.16 р. становить 1 календарний день.

Остаточний розрахунок був здійснений 02.03.2015 року в розмірі 36 379,48 грн., таким чином на 02.03.2016 року зобов'язання по сплаті оренди за січень 2015 року були виконані в повному обсязі, період існування заборгованості в розмірі 36 379,48 грн. з 27.02.16 р. по 02.03.16 р. становить 3 календарних дня.

Загальний час існування заборгованості по сплаті оренди за січень 2015 року (в період з 16.01.2015 по 02.03.2015 року) становить 45 календарних днів.

Таким чином, індекс інфляції за несвоєчасно сплачену оренду в період з 16.01.2015 року по 11.04.2017 року, з врахуванням термінів здійснення оплати в загальній сумі становить 127 703 грн. 78 коп.

У судове засідання 31.10.2017 зявилися представники позивача та відповідача.

Представник скаржника у судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

Представник позивача, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною, а рішення господарського суду законним та обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.09.2005 між Представництвом по управлінню комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "ГРЕГОРІ АРБЕР" укладено Договір оренди цілісного майнового комплексу комунального виробничо торгівельного підприємства «ВІРА», розташованого за адресою : м. Одеса, вул.. Ільфа і ОСОБА_2, 20

Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс комунального виробничо торгівельного підприємства «ВІРА», розташований за адресою м. Одеса, вул. Ільфа і ОСОБА_2, 20 (далі - Підприємство), який знаходиться в управлінні Орендодавця згідно рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 04.08.2005 року № 395 «Про передачу Представництву по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради цілісного майнового комплексу комунального підприємства «ВІРА» в управління» склад і вартість якого визначено відповідно до протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу Підприємства, складеного станом на 31 серпня 2005 року, акта оцінки цілісного майнового комплексу комунального виробничо торгівельного підприємства «ВІРА», затвердженого начальником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради 15.09.2005р., вартість якого становить 10 324 700 гривень.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Орендар вступає у строкове платне користування Підприємством з дати підписання сторонами Договору та акта приймання передачі Підприємства.

Відповідно до п. 3.1. Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 28.01.2005 № 3539 IV, зі змінами та доповненнями, і становить 6 (шість)% від вартості Підприємства, визначеної у п. 1.1 цього Договору, що складає (без податку на додану вартість) за перший місяць оренди - 51623,5грн. 50 коп.

Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць, що друкується Мінстатом України.

Орендна плата перераховується Орендарем щомісячно до 15-го числа поточного місяця з урахуванням податку на додану вартість та індексу інфляції, незалежно від результатів господарської діяльності. До орендної плати не входять плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою. Одночасно, інформацію щодо перерахування орендної плати (копія платіжного доручення з відміткою банку, що обслуговує Орендаря) надається Орендодавцеві (п. 3.3 Договору).

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разу зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п. 3.4. Договору).

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації й стягується відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.5. Договору).

В пункті 5.2 Договору зазначено, що Орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату в порядку та на умовах, визначених Договором.

Договір укладено строком на 49 років, що діє з 27 вересня 2005 року до 27 вересня 2054 року включно.

Відповідно до положення Про департамент комунальної власності Одеської міської ради, яке затверджене рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 р. № 2752-VІ, позивач є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.

Департаментом комунальної власності Одеської міської ради направлено претензію на адресу ТОВ «Грегорі Арбер» про сплату заборгованості з орендної плати в сумі 424019,40грн. та пені у сумі 14585, 68грн., яка залишена без виконання.

Відповідач зазначає, що на момент звернення його до суду із позовом (вх.. № 1140/17 від 05.05.2017) у ТОВ «Грегорі Арбер» існувала заборгованість з орендної плати за вказаним Договором у сумі 363543,11 грн. за період з 01.03.2017р. по 25.04.2017р., на яку позивачем нараховані інфляційні втрати, які складають 162966,16 грн. згідно наданого позивачем розрахунку.

В матеріалах справи наявні копії платіжних доручень № 963 від 30.03.2017, № 966 від 31.03.2017, № 986 від 07.04.2047, № 995 від 11.04.2017, № 1055 від 04.05.2017, № 1060 від 11.05.2017, № 1062 від 11.05.2017, № 1079 від 12.05.2017, № 1102 від 22.05.2017, № 1108 від 23.05.2017, № 1114 від 24.05.2017, № 1117 від 25.05.2017, № 1120 від 26.05.2017, № 1123 від 29.05.2017, № 1128 від 30.05.2017, № 1132 від 01.06.2017, № 1140 від 06.06.2017, № 1144 від 07.06.2017, № 1153 від 08.06.2017, № 1161 від 12.06.2017, № 1168 від 13.06.2017, № 1172 від 14.06.2017, № 1175 від 15.06.2017, № 1177 від 16.06.2017, №1179 від 19.06.2017, № 1181 від 20.06.2017, з яких вбачається, що відповідачем сплачено заборгованість з орендної плати за березень та квітень 2017 року під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла на підставі укладеного між сторонами Договору оренди цілісного майнового комплексу комунального виробничо торгівельного підприємства «ВІРА», розташованого за адресою : м. Одеса, вул.. Ільфа і ОСОБА_2, 20

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо предмет спору відсутній.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

В пунктах 4.4., 4.5. постанови № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Оскільки відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції було сплачено суму основного боргу і в сторін не залишилось неврегульованих питань щодо стягнення цієї суми (363543,11 грн), колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для застосування положень п. 1 - 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із встановленням відсутності предмета спору (в частині основного боргу), який існував на момент звернення з позовом, але припинив існувати під час розгляду справи господарським судом Одеської області.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 162966,16грн. судова колегія зазначає наступне.

Статтями 525, 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Аналогічні приписи містить і ст. 193 ГК України.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в несвоєчасному перерахуванні орендної плати у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

Враховуючи те, що відповідачем порушено п.3.3 Договору оренди цілісного майнового комплексу комунального виробничо торгівельного підприємства «ВІРА», розташованого за адресою : м. Одеса, вул.. Ільфа і ОСОБА_2, 20 від 27.09.2005 та сплачено в повному обсязі основний борг Відповідачем після порушення провадження у даній справі, судова колегія прийшла висновку про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданих позивачем до позовної заяви, колегія суддів вважає правомірним нарахування позивачем відповідачу інфляційних втрат у розмірі 162 966,16грн. за неналежне виконання останнім своїх обовязків за Договором оренди цілісного майнового комплексу комунального виробничо торгівельного підприємства «ВІРА», розташованого за адресою : м. Одеса, вул.. Ільфа і ОСОБА_2, 20 від 27.09.2005.

Судова колегія вважає помилковим розрахунок інфляційних втрат, наданий відповідачем.

Пунктом 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до п 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що господарським судом Одеської області при прийнятті оскаржуваного рішення невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення, а тому таке судове рішення підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 19.07.2017 у справі №916/1075/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Грегорі Арбер» на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 162 966,16грн. інфляційних втрат.

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Грегорі Арбер» на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 363543,11грн. заборгованості з орендної плати провадження у справі припинити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Грегорі Арбер» на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 7897,64грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову та 8687,40грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 07.11.2017

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

ОСОБА_3