ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2017 р. Справа № 922/2363/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Медуниця О.Є.,

при секретарі судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 01-16/2313 від 24.04.2017) та ОСОБА_2 (довіреність № 01-16/2318 від 24.04.2017);

відповідача - ОСОБА_3 (довіреність № 7210 від 13.12.2016);

3-ї особи ОСОБА_4 (довіреність № 377 від 17.11.2016);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду позивача (вх. № 2851Х/3-28) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13 вересня 2017 року по справі № 922/2363/17

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5 державного майна України, м. Київ;

до Комунального підприємства Харківводоканал, м. Харків;

про стягнення 26716726,50 грн,

та

за зустрічним позовом Комунального підприємства Харківводоканал, м. Харків;

до Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків;

про зобовязання виконати умови договору,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року АК "Харківобленерго" звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до КП "Харківводоканал", в якому (з урахуванням збільшених та уточнених позовних вимог) просить стягнути заборгованість по договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008 в розмірі 26716726,50 грн за період з травня по червень 2017 року включно, з яких: 26286433,25 грн вартості електричної енергії (тарифна складова 21905361,04 грн та ПДВ 20% - 4381072,21 грн) за червень 2017 року - на п/р 07 у філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ), 384190,40 грн пені за травень, червень 2017 року та 46102,85 грн 3% річних за травень, червень 2017 року - на п/р 5 в АТ "ОСОБА_6 ОСОБА_4" м. Київ, МФО 380805, .

В процесі розгляду справи № 922/2363/17 Господарським судом Харківської області ухвалою від 19.07.2017 залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_5 державного майна України.

06.09.2017 відповідач - КП "Харківводоканал" звернувся до Господарського суду Харківської області з зустрічним позовом, в якому (з урахуванням уточнених зустрічних позовних вимог) просить зобов'язати АК "Харківобленерго" виконати вимоги пункту 10 додатку № 2 "Порядку розрахунків" до Договору № 1.01 від 03.01.2008, а саме: провести перерахунок вартості електричної енергії за червень 2017 року по Договору № 1.01 від 03.01.2008 шляхом зняття надмірно нарахованих КП "Харківводоканал" сум.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.09.2017 у справі № 922/2363/17 (суддя Погорєлова О.В.) за клопотанням відповідача за первісним позовом - КП "Харківводоканал" призначено у справі комплексну судову економічну та електротехнічну експертизу, проведення якої доручено ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_7. На вирішення судових експертів поставлені наступні питання:

- Які споживачі АК "Харківобленерго", електроспоживання яких здійснюються через технологічні електричні мережі КП Харківводоканал, не оформлені додатком № 3.3 до Договору № 1.01 від 03.01.2008, в тому числі щодо споживачів до підстанції Кочеток та підстанції В'ялівський гідровузол?

- Які споживачі АК Харківобленерго, електроспоживання яких пов'язане із використанням технологічних електричних мереж КП Харківводоканал, не відповідають схемам приєднань, що наведені у додатках № 8 та № 11 до Договору № 01.1 від 03.01.2008, в тому числі щодо споживачів до підстанції "Кочеток" та підстанції "В'ялівський гідровузол"?

- Які обсяги електричної енергії передані АК Харківобленерго вищезазначеним споживачам АК Харківобленерго через технологічні електричні мережі КП Харківводоканал в червні 2017?

- Чи правильно визначений позивачем обсяг втрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання по всім точкам приєднання мереж відповідача за період червень 2017 року по договору № 1.01 від 03.01.2008 з урахуванням технологічних втрат електроенергії у відповідності до вимог пункту 6.28 Правил користування електричною енергією?

- Якщо позивачем не враховано належним чином зазначені вище втрати, то які реальні кількісні показники цих втрат за період червень 2017 року за договором № 1.01 від 03.01.2008 з урахуванням технологічних втрат електроенергії відповідно до вимог пункту 6.28 Правил користування електричною енергією?

- Як розподілені технологічні втрати електроенергії між КП Харківводоканал та іншими споживачами за договорами з АК Харківобленерго, що приєднані та споживають електричну енергію через одну з КП Харківводоканал підстанцію, включаючи власні втрати електроенергії власника цих підстанцій - АК Харківобленерго? Яка вартість технологічних втрат по всіх точках приєднання КП Харківводоканал після розподілення віднесена до електроспоживання саме КП Харківводоканал за період червень 2017 року за договором № 1.01 від 03.01.2008?

- Який реальний розмір вартості електричної енергії з урахуванням відповідей на вищезазначені питання за період червень 2017 року по договору № 1.01 від 03.01.2008?

Для проведення призначеної у справі судової економічної та електротехнічної експертизи матеріали справи № 922/2363/17 направлено до експертної установи. Провадження у справі зупинено.

22.09.2017 до Харківського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга АК "Харківобленерго" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.09.2017 по справі № 922/2363/17, в якій апелянт, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на розгляд до Господарського суду Харківської області для розгляду по суті. Посилається на те, що призначення судової експертизи у даній справі є недоцільним та безпідставним, оскільки поставлені на вирішення судового експерта питання щодо встановлення споживачів АК "Харківобленерго", повязаних спільним використанням електричних мереж КП Харківводоканал, та визначення обсягів переданої споживачам електричної енергії, яка не відповідає схемам приєднань, наведеним у додатках №№ 8, 11 до договору № 1.01 від 03.01.2008 (питання 1-3) є правовими та не потребують для їх вирішення спеціальних знань. Крім того, зазначені питання стосуються спільного використання технологічних електричних мереж між АК "Харківобленерго" та КП Харківводоканал та не спрямовані на встановлення даних, що входять до предмета доказування по даній справі - заборгованості за спожиту електричну енергію по договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008. Питання 4-6 також не входять до предмета доказування по даній справі, оскільки стосуються визначення обсягів втрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання по всім точкам приєднання мереж КП Харківводоканал з урахуванням технологічних втрат електроенергії у відповідності до п. 6.28 Правил користування електричною енергією. Зазначає, що призначення судової експертизи з одночасним зупиненням провадження по справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією та не може розцінюватись як два самостійних окремих акта. Тому скасування ухвали лише в частині зупинення провадження по справі не призведе до усунення обставин, що зумовили неможливість здійснення судом процесуальних дій проведення експертною установою судової експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі № 922/2363/17 у звязку з тим, що матеріали апеляційної скарги АК "Харківобленерго" надійшли до Харківського апеляційного господарського суду без матеріалів справи, вирішення питання про прийняття апеляційної скарги АК "Харківобленерго" до провадження та призначення зазначеної апеляційної скарги до розгляду відкладено до отримання апеляційним господарським судом матеріалів справи № 922/2363/17.

Після надходження 17.10.2017 за вх. № 10523 матеріалів справи № 922/2363/17 до Харківського апеляційного господарського суду ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.10.2017 о 09:30.

Представники позивача за первісним позовом - АК "Харківобленерго" в судовому засіданні 26.10.2017 підтримують апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом - КП "Харківводоканал" у відзиві на апеляційну скаргу від 26.10.2017 за вх. № 10861 та заяві про подання апеляційної скарги на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду від 11.10.2017 за вх. 10387, не погоджується з доводами апелянта, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливість оскарження ухвали про призначення у справі судової експертизи окремо від рішення суду. Зазначає, що проведення судової експертизи у даній справі є єдиним об'єктивним та незалежним засобом встановлення реальних обсягів спожитої відповідачем електричної енергії та фактичних витрат підприємства на електроенергію, які можуть бути включені до складу тарифу на посуги з централізованого водопостачання та водовідведення, як обгрунтовані виробничі витрати. Вважає, що викладені в оскаржуваній ухвалі питання, поставлені для вирішення судовими експертами, стосуються предмету доказування по вимогам первісної та зустрічної позовних заяв та потребують спеціальних знань в галузі електротехніки та економіки.

Представник третьої особи у поясненнях, які надіслав на електронну поштову скриньку суду 26.10.2017 за вх. № 1706, та в судовому засіданні 26.10.2017 підтримує вимоги апелянта, викладені в апеляційній скарзі, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що на момент призначення у справі судової експертизи судом першої інстанції справа по суті не розглядалась, документи та доводи сторін судом не досліджувались. Зазначає, що питання, поставлені перед судовими експертами є правовими та не потребують спеціальних знань в галузі електротехніки та економіки.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи в судовому засіданні, дослідивши доводи апеляційних скарг в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

За приписами ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення у справі судової експертизи повинно вирішуватись лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути розяснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", в ухвалі про призначення судової експертизи крім відомостей, передбачених частиною 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи (у тому числі комплексної експертизи).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Як вбачається з матеріалів справи, задовольняючи клопотання відповідача про призначення у справі судової комплексної економічної та електротехнічної експертизи та зупиняючи провадження у справі, господарський суд поставив на вирішення експертів перелік питань щодо встановлення споживачів АК "Харківобленерго", повязаних спільним використанням електричних мереж КП Харківводоканал (питання 1-2), визначення обсягів переданої споживачам електричної енергії, яка не відповідає схемам приєднань, наведеним у додатках №№ 8, 11 до договору № 1.01 від 03.01.2008 (питання 3), визначення обсягу втрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання по всім точкам приєднання мереж відповідача з урахуванням технологічних втрат електроенергії у відповідності до п. 6.28 Правил користування електричною енергією (питання 4-6) та визначення розміру вартості електричної енергії (питання 7).

Розглянувши поставлені на вирішення судових експертів питання 1-3, судова колегія встановила, що визначення споживачів електричної енергії, підключених до електричних мереж КП Харківводоканал та обсягів електричної енергії, переданої вказаним споживачам відноситься до компетенції господарського суду та встановлюється в ході розгляду справи за результатами оцінки наданих сторонами доказів.

Таким чином, зазначені питання є правовими та їх вирішення не потребує спеціальних знань. Постановка таких питань на вирішення експерта є перекладанням функцій суду на експертну установу, що є неприпустимим.

Крім того, зазначені питання не можуть бути поставлені на вирішення судових експертів в процесі судової комплексної економічної та електротехнічної експертизи, оскільки вони стосуються спільного використання технологічних електричних мереж між АК "Харківобленерго" та КП Харківводоканал, що не входить до предмету доказування по даній справі, адже предметом доказування за первісними та за зустічними позовними вимогами у даній справі є наявність заборгованості за спожиту електричну енергію по договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008.

Питання 4-6 також не спрямовані на встановлення даних, які входять до предмету доказування по даній справі, оскільки стосуються визначення обсягів втрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання по всім точкам приєднання мереж КП Харківводоканал з урахуванням технологічних втрат електроенергії у відповідності до п. 6.28 Правил користування електричною енергією. Тому питання 4-6 також не підлягають вирішенню в процесі судової комплексної економічної та електротехнічної експертизи.

Враховуючи викладене, судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з висновком Господарського суду Харківської області про призначення у справі судової комплексної економічної та електротехнічної експертизи та зупинення провадження у справі, оскільки судом першої інстанції не встановлено, що саме входить до кола доказування у даній справі, не враховано, що тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення лежить на стороні, яка на них посилається, не обґрунтовано в чому саме полягає суперечливість доказів, наданих сторонами, та не наведено жодних обґрунтувань стосовно того, що питання, поставлені на роз'яснення експертів, не можуть бути досліджені під час судового розгляду на підставі наявних у справі та поданих сторонами доказів.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала в частині призначення експертизи є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

У свою чергу необґрунтоване призначення судової експертизи призвело до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі в порядку ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Колегія суддів бере до уваги, що зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною.

Таким чином, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постанові від 20.01.2009 у справі № 24/489, щодо одноактної (нерозривної) процесуальної дії.

У зв'язку з наведеним, скасування самої лише ухвали про зупинення провадження у справі не призведе до усунення обставин, що зумовили неможливість здійснення судом процесуальних дій проведення експертною установою судової експертизи, враховуючи, що перед судовим експертом судом першої інстанції поставлені питання, які мають правовий характер і вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. При цьому, частина питань спрямовує експерта на збір та оцінку доказів, що до його компетенції діючим законодавством не віднесено.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу Україн, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу Україн, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не може визнати вказану ухвалу, якою призначено експертизу та зупинено провадження у справі, обґрунтованою та такою, що винесена з дотриманням норм процесуального права.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у п. 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до пп. 3.2 п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012 у справі № 1-12/2012, право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов'язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (п. 8 ч. 1 ст. 129). Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007). Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Таким чином, однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), що передбачає можливість перевірки в апеляційному та касаційному порядку судових рішень. Це конституційне положення реалізовано у розділах ХІІ, ХІІІ Господарського процесуального кодексу України, яким врегульовано питання апеляційного та касаційного оскарження судових рішень. Зокрема, у ст. 106 Господарського процесуального кодексу України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У ч. 1 ст. 111-13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених ч. 1 ст. 106 цього Кодексу.

При цьому приписи ст.ст. 106 та 111-13 Господарського процесуального кодексу України не містять заборони стосовно апеляційного та касаційного оскарження ухвал, постанов господарського суду.

Водночас ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, якою врегульовано питання призначення і проведення судової експертизи, не містить положень, які б встановлювали заборону на оскарження ухвал про призначення судової експертизи.

Відсутність у Господарському процесуальному кодексі України прямих вказівок на можливість оскарження ухвал, які суттєво впливають на права та обов'язки учасників судового процесу, не може бути підставою для відмови у прийнятті апеляційної чи касаційної скарги, оформленої згідно з вимогами господарського процесуального законодавства, за відсутності прямої заборони в Законі на їх оскарження. Ця відмова розглядається як порушення конституційного права на судовий захист, яке за ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Враховуючи викладене та те, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд, колегія суддів вважає, що відсутність законодавчого закріплення можливості оскарження ухвали про призначення судової експертизи не є перешкодою для її перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі та передачі справи до Господарського суду Харківської області для розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 2 ст. 103, пп. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 13 вересня 2017 року по справі № 922/2363/17 скасувати.

Справу передати на розгляд Господарському суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Медуниця О.Є.