ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Справа № 905/1957/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Нєсвєтової Н.М. (доповідач), Карабаня В.Я., Кондратової І.Д.
розглянувши касаційну скаргу державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017
у справі№ 905/1957/16 Господарського суду Донецької області
за позовомвідділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі Донецької області
додержавного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" в особі комісії з реорганізації державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" шляхом виділу відокремленого підрозділу "Шахта "Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -
державне підприємство "Шахта ім. М.С. Сургая"
провизнання незаконними дій та зобов'язання визнати кредитором, включити до розподільчого балансу пеню за несвоєчасну і неповну сплату страхових внесків в сумі 21 391 581,81 грн
за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

третьої особи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі Донецької області звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" в особі комісії з реорганізації державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" шляхом виділу відокремленого підрозділу "Шахта "Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая" про визнання незаконними дій та зобов'язання визнати кредитором, включити до розподільчого балансу пеню за несвоєчасну і неповну сплату страхових внесків в сумі 21 391 581,81 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.01.2017 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Шахта ім. М.С. Сургая".

Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.02.2017, залишеним без змін постановою апеляційного Донецького господарського суду від 12.06.2017 у справі №905/1957/16, позовні вимоги задоволено повністю; визнано незаконними дії державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" в особі комісії з реорганізації Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" в частині відмови у прийнятті кредиторських вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі Донецької області щодо включення до розподільчого балансу пені за несвоєчасну та неповну сплату страхових внесків, нараховану за період з 01.01.2012 по 31.03.2016 у сумі 21 391 581,81 грн; зобов'язано Державне підприємство "Донецька вугільна енергетична компанія" визнати кредитором позивача на суму пені за несвоєчасну та неповну сплату страхових внесків, нараховану за період з 01.01.2012 по 31.03.2016 у розмірі 21 391 581,81 грн; зобов'язано Державне підприємство "Донецька вугільна енергетична компанія" включити кредиторські вимоги позивача на суму пені за несвоєчасну та неповну сплату страхових внесків, нараховану за період з 01.01.2012 по 31.03.2016 у розмірі 21 391 581,81 грн до розподільчого балансу.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017 та рішення місцевого господарського суду від 02.02.2017 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх судових інстанцій, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 05.02.2016 № 54 "Про створення шляхом виділу державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" передбачено виділ зі складу Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія", Відокремленого підрозділу "Шахта "Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая" і створення на його базі Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая".

Пунктом 7 вищевказаного наказу встановлено, що згідно з розподільчим балансом, а також у частині забезпечення соціальних гарантій, передбачених Гірничим Законом України та Галузевою угодою, ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" є правонаступником прав та обов'язків ДП "ДВЕК", пов'язаних з діяльністю ВП "Шахта "Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая".

Оголошення про факт виділу вищевказаного підприємства було розміщено у офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур'єр України" 19.02.2016 та надано двомісячний строк для пред'явлення кредиторами відповідних вимог.

Згідно звіту щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 1 квартал 2016 по ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" - Відокремлений підрозділ "Шахта "Південнодонбаська № 3 імені Миколи Сафоновича Сургая" залишок заборгованості на початок звітного кварталу становив: усього - 25 704 449,01 грн, у тому числі недоїмка - 19 120 896,94 грн, пеня - 6 583 552,07 грн.

19.04.2016 позивач звернувся з вимогою до голови комісії з реорганізації ДП "ДВЕК" з заявою про визнання в якості кредиторських вимог ВП "Шахта "Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая" та включення до розподільчого балансу суми пені за несвоєчасну та неповну сплату страхових внесків у розмірі 21 391 581,81 грн, додавши відповідний розрахунок пені за період з 01.01.2012 по 31.03.2016.

ДП "ДВЕК" листом №135 від 18.05.2016 зазначило, що комісія з реорганізації не визнає заявлені кредиторські вимоги та не включає до розподільчого балансу суму пені за несвоєчасну та неповну сплату страхових внесків у розмірі 21 391581,81 грн, так як вважає цю суму необґрунтованою та безпідставною.

Міністром енергетики та вугільної промисловості України затверджено розподільчий баланс ДП "ДВЕК" станом на 30.06.2016, яким новоствореній юридичній особі - ДП "Шахта імені М.С. Сургая" передані в частині: необоротні активи, власний капітал, зобов'язання і забезпечення: відстрочені податкові зобов'язання, пенсійні зобов'язання, довгострокові кредити банків, інші довгострокові зобов'язання; поточні зобов'язання і забезпечення. Підписано акт приймання-передачі до згадуваного балансу від 28.07.2016.

Як вбачається з копії розподільчого балансу та пояснень сторін, пеня у розмірі 21 391581,81 грн не увійшла до розподільчого балансу.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" зареєстроване в якості юридичної особи (ідентифікаційний код 40695853) 28.07.2016 і є правонаступником ДП "ДВЕК".

Позивач, не погодившись із вищевказаними обставинами, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконними дій останнього в частині відмови у прийнятті кредиторських вимог та зобов'язання визнати кредитором, включення до розподільчого балансу пені за несвоєчасну і неповну сплату страхових внесків у розмірі 21 391 581,81 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, з яким також погодився й апеляційний, встановивши факт того, що ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" є правонаступником прав та обов'язків ДП "Донецька вугільна енергетична компанія", пов'язаних з діяльністю Відокремленого підрозділу "Шахта "Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая", відтак пеня у сумі 21 391 581,81 грн повинна бути включена до розподільчого балансу, а дії комісії з реорганізації ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" щодо не включення зазначеної суми пені є незаконними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх судових інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - визнання дій відповідача незаконними, включення кредиторської заборгованості до розподільчого балансу, є таким, що відповідає положенням діючого законодавства та є достатнім для досягнення бажаного для нього правового результату - закріплення обов'язку зі сплати пені, нарахованої за визначений період на суму недоїмки по страховим внескам до відповідного Фонду.

Згідно ч.1 ст. 56 ГК України суб'єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Відповідно до ст.109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов'язки особи за окремим зобов'язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 107 ЦК України (яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин за аналогією Закону) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Судами встановлено, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01.09.2016 у справі №805/1596/16-а, яка набрала законної сили, стягнуто з ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вугледарі Донецької області пеню в сумі 21 391 581,81 грн за період з 01.01.2012 по 31.03.2016.

Відтак, обставини встановлені в постанові Донецького окружного адміністративного суду від 01.09.2016 року у справі №805/1596/16-а є преюдиційними та не потребують доведенню під час розгляду вказаної справи в силу приписів ст.35 ГПК України.

10.01.2012 позивачем складено акт №93 перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, в якому зазначена сума недоїмки за страховими внесками у розмірі 19 120 896,94 грн за звітні періоди до 2011 рік.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 05.03.2013 №К/9991/37543/12 стягнуто з ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая" на користь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Вугледарі Донецької області пеню у розмірі 1 923 533,96 грн, яка нарахована за період з 01.12.2010 до 31.12.2011.

Згідно звіту щодо сплати заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду за перший квартал 2016 обліковується сума заборгованості за недоїмкою у розмірі 19 120 896,94 грн та за пенею у розмірі 6 583 552,07 грн.

Пунктом 2 частини другої статті 45 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в редакції чинній до 01.01.2011 передбачено, що роботодавець як страхувальник зобов'язаний: своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Частиною другою статті 52 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", яка діяла до 01 січня 2011, було передбачено, що за прострочення сплати страхового внеску до Фонду зі страхувальника стягується пеня згідно із законом. Із набранням чинності Законом України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" наведена вище норма матеріального права була скасована.

Пунктом 2.1 Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30 листопада 2010 року № 31 "Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України" передбачено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за N 867/14134.

Згідно з п.5.1 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України було передбачено, що не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк.

У відповідності до п.5.2 вказаної Інструкції передбачено, що пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати до дня сплати недоїмки включно. Пеня на пеню не нараховується.

Пунктом 5.8 вказаної Інструкції передбачено, що при стягненні недоїмки за платежами до Фонду строки давності не застосовуються. Сплата (погашення) пені здійснюється у такому самому порядку, як і недоїмки.

Пунктом 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості нарахування позивачем пені на суму недоїмки, що утворилась унаслідок несплати ДП "ДВЕК" страхових внесків до Фонду до 01.01.2011 в сумі 21 391 581,81 грн, при цьому, сплата пені є обов'язковою в силу закону та зобов'язання щодо її оплати існують з моменту їх пред'явлення Фондом у незалежності від наявності рішення суду, яким вона стягнута.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що беручи до уваги факт, що ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" є правонаступником прав та обов'язків ДП "Донецька вугільна енергетична компанія", пов'язаних з діяльністю Відокремленого підрозділу "Шахта "Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая", сума пені 21 391 581,81 грн повинна бути включена до розподільчого балансу, а дії комісії з реорганізації ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" щодо не включення зазначеної суми пені є незаконними.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій про задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, підстави для її задоволення і скасування постанови Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017, прийнятої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017 у справі № 905/1957/16 - без змін.

ГоловуючийН. Нєсвєтова
Судді:В. Карабань
І. Кондратова