ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017р. Справа № 914/1739/17

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії „Надра України „Західукргеологія (м. Львів)

до відповідача: Приватного підприємства „ПАНАТТА-СПОРТ (м. Львів)

про: стягнення боргу в розмірі 103 600,73 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Вашкевич Н.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 дов. № 01-1442/13 від 15.08.2017 року.

від відповідача: не зявився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії „Надра України „Західукргеологія до Приватного підприємства „ПАНАТТА-СПОРТ про стягнення боргу в розмірі 103 600,73 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.08.2017 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 30.08.2017 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.08.2017 року відкладено розгляд справи на 05.09.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.09.2017 року відкладено розгляд справи на 03.10.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.10.2017 року відкладено розгляд справи на 17.10.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 23.08.2017 року, від 30.08.2017 року, від 05.09.2017 року, від 03.10.2017 року, від 17.10.2017 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

17.10.2017 року за вх. № 4335/17 представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду справи понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України.

Клопотання позивача судом задоволено. Продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 23.08.2017 року, від 30.08.2017 року, від 05.09.2017 року, від 03.10.2017 року, від 17.10.2017 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 183, повернуте на адресу суду із відміткою про отримання адресатом, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обовязковою.

04.09.2017 року за вх. № 29970/17 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, згідно якого просить розгляд справи відкласти, для надання можливості мирного врегулювання сору.

Відповідно до ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому, неможливість представника учасника процесу бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника щодо можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами, запобігаючи одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в ОСОБА_1 04.11.1950 р., ратифікованої Україною 17.07.1997 р. (набрала чинності для України 11.09.1997 р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст. 32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.201 0р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011 р.).

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами, при відсутності представників відповідачів.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 26.10.2017 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

В позовній заяві позивач зазначає, що 17 лютого 2015 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», (надалі також іменується позивач та/або Повірений), яке діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (надалі також іменується - Орендодавець), на підставі Договору доручення № 388/07 від 09.11.2007 р., та Приватним підприємством «ПАНАТТА-СПОРТ» (надалі також іменується ПП «ПАНАТТА-СПОРТ» та/або відповідач та/або Орендар), було укладено Договір оренди (найму) нерухомого майна № 01-01/15-94/15 (надалі - «Договір Оренди»).

Згідно з ст. 283. ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Як зазначає позивач, згідно з укладеним Договором оренди № 001-01/15-94/15 від 17.02.2015 р., згідно пункту 1.1. Договору, позивач зобов'язується передати, а відповідач зобов'язується прийняти в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлових вбудованих приміщень 5-го поверху, загальною площею 196,1 кв.м., а саме: кімнати № (4д-1)-(4д-12), 4д-13 (частина - 18,0 кв.м,), 4д-43 (частина - 9,0 кв.м.) (далі - Майно), що розташовані у адміністративній будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8, що є власністю Національної акціонерної компанії «Надра України», право користування яким передано до статутного фонду ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

На підставі акту прийому-передачі від 10.03.2015 р., ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» передано у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлових вбудованих приміщень 5-го поверху, загальною площею 196,1 кв.м., а саме: кімнати № (4д-1)-(4д-12), 4д-13 (частина - 18,0 кв.м.), 4д-43 (частина - 9,0 кв.м.) (далі - Майно), що розташовані у адміністративній будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8, що є власністю Національної акціонерної компанії «Надра України», право користування яким передано до статутного фонду ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

Позивач зазначає, що відповідно до п. 4.4. Договору оренди, орендар зобов'язується прийняти майно від Повіреного, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Як зазначено у ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди, орендна плата визначається за домовленістю Сторін і є не нижчою від ринкової ціни у даному регіоні та становить за базовий місяць оренди 17 094,30 (сімнадцять тисяч дев'яносто чотири) грн. 30 коп. без урахування ПДВ.

Базовий місяць - це місяць проведення експертної оцінки Майна, на основі якої розраховується орендна плата.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 ГК України, строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Позивач наголошує, що відповідно з п. 3.3 Договору оренди, орендна плата перераховується Орендарем на рахунок Повіреного не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Згідно з ст. 795 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пункт 3.5 Договору оренди зазначає, що, крім сплати орендної плати, Орендар щомісячно, до 15 числа кожного місяця, відшкодовує Повіреному та/або Орендодавцю витрати на утримання та обслуговування орендованого Майна; витрати на комунальні послуги (водопостачання та водовідведення, електроенергія, опалення, тощо), пропорційно до площі орендованого Майна та згідно переліку робіт та послуг, що надаються Повіреним та/або Орендодавцем; витрати Повіреного та/або Орендодавця по сплаті податку на землю, а також витрати Повіреного та/або Орендодавця по сплаті податку на нерухомість та витрати Повіреного/Орендодавця на охорону Майна пропорційно до площі орендованого Майна, в сумах, вказаних в рахунках на оплату, що виставляються Повіреним та/або Орендодавцем.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Позивач звертає увагу, на те, що станом на 11 серпня 2017 р. дебіторська заборгованість Приватного підприємства «ПАНАТТА-СПОРТ», згідно виставлених рахунків по оренді нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8 складає 103 600,73 грн., що підтверджується довідкою № 02-1451/13 від 15 серпня 2017 р., виданої ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

Відповідно до п.11.4 Договору, Повірений (або) Орендодавець має право достроково в односторонньому порядку відмовитися від цього Договору за наявності однієї або декількох підстав, в тому числі: у випадку несплати Орендарем орендної плати протягом трьох місяців.

Нормами статті 782 Цивільного кодексу України, передбачено, що Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Свої договірні зобов'язання по оплаті орендної плати, витрат на утримання та обслуговування орендованого Майна та витрат на комунальні послуги відповідач не виконав, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Згідно, Акту звірки взєморозрахунків за період з 17.02.2015 р. - 15.08.2017 р. заборгованість Приватного підприємства «ПАНАТТА-СПОРТ» перед Дочірним підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», складає 103 600,73 грн.

Таким чином, відповідач договірні зобов'язання не виконує, на час звернення до суду заборгував позивачу 103 600,73 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 390 від 11.08.2016 р., рахунком на оплату № 447 від 12.09.2016 р., рахунком на оплату № 508 від 10.10.2016 р. та рахунком на оплату № 570 від 11.11.2016 р.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України «Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.»

Так, на підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з Приватного підприємства «ПАНАТТА-СПОРТ» () на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (, р/р 9300 в ПАТ«УкрСиббанк», МФО 351005), заборгованість за Договором № 01-01/15-94/15 оренди (найму) нерухомого майна від 17.02.2015 р. в розмірі 103 600,73 (сто три тисячі шістсот) грн. 73 коп., а також стягнути з Приватного підприємства «ПАНАТТА-СПОРТ», () на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (), судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Відповідач, всупереч вимогам суду, позовні вимоги у встановленому чинним законодавством України порядку не спростував, належних та допустимих доказів виконання своїх господарських зобовязань не подав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, таку як: передати майно, сплатити кошти тощо, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник та кредитор.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, Договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 229 Господарського кодексу України визначає, що учасник господарських відносин, у разі порушення ним грошового зобов'язання, не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Статтями 793 та 795 ЦК України встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Водночас, нормами частини 5 статті 762 ЦК України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено в ході судового розгляду справи 17 лютого 2015 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», яке діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України», на підставі Договору доручення № 388/07 від 09.11.2007 р., та Приватним підприємством «ПАНАТТА-СПОРТ», було укладено Договір оренди (найму) нерухомого майна № 01-01/15-94/15.

Згідно з укладеним Договором оренди № 001-01/15-94/15 від 17.02.2015 р., зокрема, пункту 1.1. Договору, позивач зобов'язується передати, а відповідач зобов'язується прийняти в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлових вбудованих приміщень 5-го поверху, загальною площею 196,1 кв.м., а саме: кімнати № (4д-1)-(4д-12), 4д-13 (частина - 18,0 кв.м.), 4д-43 (частина - 9,0 кв.м.) (далі - Майно), що розташовані у адміністративній будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8, що є власністю Національної акціонерної компанії «Надра України», право користування яким передано до статутного фонду ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

Факт передачі вище зазначеного майна підтверджується актом прийому-передачі від 10.03.2015 р.

Відповідно до п. 4.4. Договору оренди, орендар зобов'язується прийняти майно від Повіреного, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 3.1 Договору оренди, орендна плата визначається за домовленістю Сторін і є не нижчою від ринкової ціни у даному регіоні та становить за базовий місяць оренди 17 094 (сімнадцять тисяч дев'яносто чотири) грн. 30 коп. без урахування ПДВ.

В п. 3.3 Договору оренди зазначено, що орендна плата перераховується Орендарем на рахунок Повіреного не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди.

Пункт 3.5 Договору оренди зазначає, що, крім сплати орендної плати, Орендар щомісячно, до 15 числа кожного місяця, відшкодовує Повіреному та/або Орендодавцю витрати на утримання та обслуговування орендованого Майна; витрати на комунальні послуги (водопостачання та водовідведення, електроенергія, опалення, тощо), пропорційно до площі орендованого Майна та згідно переліку робіт та послуг, що надаються Повіреним та/або Орендодавцем; витрати Повіреного та/або Орендодавця по сплаті податку на землю, а також витрати Повіреного та/або Орендодавця по сплаті податку на нерухомість та витрати Повіреного/Орендодавця на охорону Майна пропорційно до площі орендованого Майна, в сумах, вказаних в рахунках на оплату, що виставляються Повіреним та/або Орендодавцем.

Також, сторонами було здійснено взаємозвірку та складено акт звірки взєморозрахунків за період з 17.02.2015 р. - 15.08.2017 р., відповідно до якого заборгованість Приватного підприємства «ПАНАТТА-СПОРТ» перед Дочірним підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», складає 103 600,73 грн.

Згідно ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч. 1 ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності передбачених законом чи Договором оренди підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу в повному обсязі, позовні вимоги не спростував, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не заперечив та не спростував, суд прийшов до висновку, що позов Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії „Надра України „Західукргеологія (м. Львів) до Приватного підприємства „ПАНАТТА-СПОРТ (м. Львів) про стягнення боргу в розмірі 103 600,73 грн. є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 3358 від 14.08.2017 року на суму 1600,00 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства „ПАНАТТА-СПОРТ (79008, м.Львів, вул. Гуцульська, 9А, ) на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії „Надра України „Західукргеологія (79000, м.Львів, пл. Міцькевича, 8, , р/р 9300 в ПАТ «УкрСиббанк, МФО 351005) заборгованість в сумі 103 600 (сто три тисячі шістсот) грн. 73 коп. та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати, в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30.10.2017 року.