ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р.Справа № 915/458/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, довіреність серії НМХ105925 від 31.10.2017;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність б/н від 22.09.2017;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ОС-НОВА 2007

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2017

у справі №915/458/17

за позовом: публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ОС-НОВА 2007

про стягнення 130237,06 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2017 у справі №915/458/17 (суддя О.Г. Смородінова) позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю ОС-НОВА 2007 (далі- ТОВ ОС-НОВА 2007) на користь публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця (далі- ПАТ Українська залізниця) 130237,06 грн штрафних санкцій та 1953,56 грн судового збору (а.с.65-69).

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ ОС-НОВА 2007 звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2017 у справі №915/458/17 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та неповне зясування обставин, що мають значення для справи (а.с.77-80).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення висловив заперечення з підстав обгрунтованості та законності оскарженого акту суду першої інстанції (а.с.89-90).

28.09.2017 представником відповідача було подано клопотання про долучення до матеріалів справи завіреної належним чином копії сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини №7804 від 18.09.2017 з підстав неможливості подання цього доказу суду першої інстанції з причин, які не залежали від нього (а.с.114-115).

Вказане клопотання підлягає задоволенню з огляду на те, що даний сертифікат датований після винесення судового рішення, а відтак не міг бути поданий до суду першої інстанції. Крім того, колегією суддів враховується той факт, що в суді першої інстанції скаржником заявлялось клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю надання суду додаткових доказів, а саме: сертифікату Торгово-промислової палати України як доказу на підтвердження існування обставин непереборної сили (а.с.57-58), в задоволенні якого Господарським судом Миколаївської області було відмовлено, при цьому відповідачем надавалась відповідь регіональної торгово-промислової палати про те, що згідно з поданою ТОВ ОС-НОВА 2007 заявкою документи останнього про засвідчення форс-мажорних обставин перебувають на розгляді (а.с.61).

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.

07.03.2017 між ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Українська залізниця (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю ОС-НОВА 2007 (постачальник) було укладено договір поставки №ОД/Т-17-130НЮ (далі договір №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017), за умовами якого постачальник зобовязався поставити та передати у власність замовнику певну продукцію (вугілля марки АМ 13-25, виробник товару: ПП "Углесорт") відповідно до специфікації (додаток №1), а замовник зобовязався прийняти та оплатити цей товар у порядку та на умовах даного договору (а.с. 8-15).

У додатку №1 (специфікації) до договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 сторонами узгоджено найменування товару, його кількість, ціну тощо. Зокрема, за специфікацією до договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 ТОВ ОС-НОВА 2007 зобов'язалось поставити ПАТ Українська залізниця вугілля марки АМ (13-25) у кількості 1000 тонн на загальну суму 2629000 грн, ціна однієї тонни 2629 грн (а.с. 16).

Відповідно до пункту 3.1 договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 товар за цим договором поставляється виключно на підставі письмової заявки (рознарядки) замовника, в який зазначається асортимент, кількість і термін постачання.

Згідно з пунктом 3.2 договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 постачальник здійснює поставку товару партіями, в асортименті, вказаному у додатку до цього договору виключно при наявності письмової заявки замовника, яка є підтвердженням готовності замовника до прийому товару протягом 15 робочих днів з моменту отримання заявки будь-яким способом (листом, факсом, електронною поштою, тощо); мінімальною партією поставки товару є один напіввагон.

Поставка товару за цим договором здійснюється залізничним транспортом на умовах: DDP до місця призначення, з урахуванням усіх транспортних витрат за рахунок постачальника відповідно до Міжнародних правил тлумачення «Інкотермс» (2010); місце призначення: ст. Помічна регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; поштова адреса: 27030, Кіровоградська обл., м.Помічна, вул. Вокзальна, 24 (пункт 3.3 договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017).

За порушення термінів поставки товару, визначених договором, постачальник зобовязаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого в строк товару (пункт 7.2 договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017).

Положеннями пункту 7.3 договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 передбачено, що у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник додатково до штрафу, визначеного пунктом 7.2 цього договору, сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день затримки.

Договір набуває сили з моменту підписання і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання своїх зобовязань (пункт 10.1 договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017).

На виконання умов вказаного договору позивач направив відповідачу лист з заявкою №Нзт-07/47 від 14.03.2017 щодо поставки йому вугілля камяного марки АМ (13-25) у кількості 240 тонн (а.с.17), який був отриманий ТОВ ОС-НОВА 2007 03.04.2017 (а.с.19-20).

Між тим відповідач взяті на себе зобовязання за договором №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 щодо здійснення поставки товару не виконав.

За порушення постачальником умов вказаного договору позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції в розмірі 130237,06 грн (4045,06 грн пені та 126192 грн штрафу), вимога про стягнення яких є предметом даного спору.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з доведеності позивачем належними та допустимими доказами факту не поставки відповідачем товару за договором №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017, що є підставою для нарахування останньому відповідно до пунктів 7.2, 7.3 вказаного договору сум неустойки.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не погоджується з таким висновком господарського суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 є договором поставки.

Положеннями статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Із змісту договору поставки №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 вбачається, що відповідач, як постачальник зобовязався поставити позивачу товар у строк, визначений у пункті 3.2 вказаного договору, згідно з яким товар повинен бути поставлений постачальником протягом 15 робочих днів з моменту отримання заявки будь-яким способом (листом, факсом, електронною поштою, тощо).

Заявка на здійснення поставки товару позивачем направлена відповідачу та отримана останнім 03.04.2017 (а.с.17, 19). Відтак кінцевим терміном поставки товару є 25.04.2017. Між тим відповідачем товар взагалі не поставлено. Отже, прострочення виконання зобов'язання виникло з 26.04.2017.

Відповідно до вимог статті 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу положень статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 Цивільного кодексу України є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з положеннями статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

У пунктах 7.2, 7.3 договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 передбачено обов'язок постачальника у разі порушення терміну поставки товару, визначеного цим договором, сплатити штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого в строк товару, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день затримки.

Разом з цим у пунктах 9.1, 9.2 договору №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017 сторонами узгоджено, що постачальник та замовник не несуть відповідальність за невиконання зобовязань по договору, якщо затримка чи невиконання зобовязань є результатом обставин непереборної сили; обставини непереборної сили означають події, які непідвладні контролю з боку постачальника і замовника, не повязані з їх недбалістю і які мають непередбачений характер; такими подіями є війна, блокади, революції, страйки, стихійні лиха (пожежі, землеструси, повені), епідемії, карантин та ембарго.

У відзиві на позовну заяву (а.с.32-34) та в апеляційній скарзі (а.с.77-80) відповідач посилався на те, що він звільняється від відповідальності за порушення термінів поставки, оскільки це порушення сталося внаслідок непереборної сили.

Частиною першою статті 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю; сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлюється Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до пункту 6.5 цього Регламенту тягар доказування настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) покладений на заявника; заявник несе відповідальність за повне та належне оформлення встановленої форми заяви для відповідної категорії заявників, достовірність викладених фактів, наданих документів, доказів, даних, вірність завірених ним копій згідно з чинним законодавством України.

Відповідач звернувся до Торгово-промислової палати України стосовно засвідчення форс-мажорних обставин, які виникли з причин транспортної блокади залізниці на територіях Донецької і Луганської областей, підконтрольних Україні, застосованої на підставі указу Президента України №62/2017 від 15.03.2017, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, згідно з яким заборонено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. Подані ТОВ ОС-НОВА 2007 документи тривалий час перебували на розгляді (а.с.61).

Згідно з сертифікатом №7804 про форс-мажорні обставини Торгово-промислова палата України засвідчила наявність обставин непереборної сили щодо обов'язку ТОВ ОС-НОВА 2007 поставити ПАТ "Укрзалізниця" товар (вугілля кам'яне АМ 13-25 у кількості 1000 тонн) протягом 15 робочих днів від дня отримання заявки, залізничним транспортом на умовах DDP до місце призначення: ст. Помічна регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (поштова адреса: 27030, Кіровоградська обл., м. Помічна, вул. Вокзальна, 24) за договором поставки №ОД/Т-17-130НЮ від 07.03.2017. Період дії форс-мажорних обставин: дата настання-15 березня 2017 року, дата закінчення- тривають на дату видачу сертифікату (а.с.115).

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Наприклад, чинним законодавством, що регулює відносини за договором перевезення вантажу, встановлено перелік документів-доказів, які є підставою для покладення на перевізника відповідальності за втрату, псування, пошкодження або недостачу вантажу. Отже, ніякі інші документи не можуть підтверджувати обставини, що є підставою для покладення на перевізника відповідальності за незбереження вантажу. Так само за змістом статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" єдиним належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин (абзац перший підпункту 2.5 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 в редакції постанови Пленуму Вищого господарського суду України №2 від 24.11.2014).

В силу статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи доведеність відповідачем наявності форс-мажорних обставин належним та допустимим доказом, яким є сертифікат про форс-мажорні обставини №7804, виданий Торгово-промисловою палатою України, місцевий господарський суд дійшов неправомірного висновку щодо відсутності правових підстав для звільнення відповідача від відповідальності у вигляді стягнення сум неустойки за прострочення поставки товару.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 Про судове рішення).

Оскаржене судове рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2017 у справі №915/458/17 не відповідає цим вимогам у звязку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ОС-НОВА 2007 задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2017 у справі №915/458/17 скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 08.11.2017.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна