КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. Справа№ 910/7951/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача Бреус О.М.

відповідача не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2017 по справі №910/7951/17 (суддя Отрош І.М. )

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія

"Енергорезерв"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 621 525,22 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2017 по справі №910/7951/17 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Енергорезерв" суму боргу в розмірі 621525 грн. 22 коп. та судовий збір в розмірі 9322 грн. 88 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищезазначене рішення скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Калатай Н.Ф., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 17.10.2017 (з врахуванням ухвали про виправлення описки).

02 жовтня 2017 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 17.10.2017 оголошено перерву до 30.10.2017.

Розпорядженням від 30.10.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 30.10.2017, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2017 по справі №910/7951/17 до свого провадження.

В судове засідання 30.10.2017 з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник відповідача повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2017.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

28 грудня 2012 року між Моторним (транспортним) страховим бюро України та Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "Енергорезерв" укладено договір про співпрацю №059 у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами (далі - Договір).

Предметом Договору є співробітництво сторін у сфері організації та провадження обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами страхування.

Відповідно до умов Договору серед обов'язків страховика передбачено, зокрема, обовязок сплатити вступний членський внесок у розмірі, визначеному рішенням органу управління МТСБУ; своєчасно та у повному обсязі сплачувати щомісячні членські внески до цільового фонду фінансування діяльності Бюро; сформувати в фонді захисту потерпілих гарантійний внесок, поповнювати гарантійний внесок у фонді захисту потерпілих у випадках та на умовах, встановлених Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", положенням про цей фонд, іншими внутрішніми документами чи рішеннями органів управління Бюро, прийнятими у межах їх повноважень, тощо (п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.7, 2.1.12, 2.1.15 Договору).

Пунктами 2.2.7. та 2.2.8. Договору встановлено, що Бюро (відповідач) зобов'язується розміщувати кошти, які сплачуються страховиком до фонду захисту потерпілих Бюро, у відповідності до вимог законодавства та положення про цей фонд; повернути на умовах, що встановлені законом, положенням про фонд захисту потерпілих та цим договором, гарантійні внески, сплачені страховиком до цього фонду.

Згідно з п. 12.1 Договору останній вступає в силу з дати його підписання сторонами, скріплення їх печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства.

Фінансування статутної діяльності МТСБУ здійснюється за рахунок внесків страховиків - членів МТСБУ, а також за рахунок пасивних доходів від тимчасово розміщених коштів цього фонду та інших джерел, не заборонених законодавством, у порядку, визначеному Статутом МТСБУ, та в обсягах, передбачених кошторисом, що затверджується президією МТСБУ (ст. 42 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як вбачається з матеріалів справи розмір гарантійного внеску ПрАТ СК "Енергорезерв" у Фонд захисту потерпілих при МТСБУ становить 1041086,66 грн.

Відповідно до розрахунків суми гарантійного внеску позивача до Фонд захисту потерпілих МТСБУ, гарантійний внесок позивача, що фактично сплачений як внесок до такого Фонду МТСБУ, складає 553882,90 грн., інша частина - 487203,76 грн., що обліковувалась як внесок позивача, сформована за рахунок щомісячних відрахувань з отриманих страховий платежів/премій за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Статтею 43 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що для забезпечення виконання зобов'язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються, централізовані страхові резервні фонди, зокрема, фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених ст. 41 Закону.

Джерелами формування централізованих страхових резервних фондів є: базовий та додаткові гарантійні внески у розмірі, визначеному МТСБУ; відрахування страховиків з премій обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у розмірі, визначеному Координаційною радою МТСБУ; повернені МТСБУ в регресному порядку кошти за заподіяну у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду; добровільні внески та пожертвування.

Порядок і умови формування централізованих страхових резервних фондів встановлюються положенням про порядок і умови формування централізованих страхових резервних фондів, що затверджується президією МТСБУ та погоджується з Координаційною радою МТСБУ.

Кошти централізованих страхових резервних фондів, створених при МТСБУ, розміщуються з урахуванням безпечності, прибутковості та ліквідності і мають бути представлені активами таких категорій: грошові кошти на банківських рахунках, банківські депозити (вклади), цінні папери, що емітуються державою.

Відповідно до п. п. 51.2, 52.1. ст. 51 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", членство страховика в МТСБУ припиняється у разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ. Виключення страховика з членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ здійснюється рішенням загальних зборів членів МТСБУ за поданням дирекції МТСБУ з таких підстав: а) подання страховиком заяви про припинення членства в МТСБУ або позбавлення статусу повного члена МТСБУ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом № 228 від 30.10.2013 повідомив відповідача про припинення членства в МТСБУ.

Місцевим господарським судом встановлено, що рішення про втрату асоційованого члена МТСБУ прийнято відповідачем 28.02.2014, в результаті чого, відповідач направив позивачу повідомлення № 6/3-05/6459 про втрату статусу асоційованого члена МТСБУ.

Колегія суддів звертає увагу, що на момент виключення позивача зі складу асоційованих членів МТСБУ порядок повернення страховику його гарантійного внеску у випадку втрати членства в МТСБУ визначався Положенням про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах від 06.12.2012 р. № 31/2012 у редакції від зазначеної дати.

Пунктом 3.12.1. Положення № 31/2012 встановлено, що повернення частини гарантійного внеску, що перевищує мінімальний гарантійний внесок, здійснюється за зверненням страховика в порядку, встановленому Президією Бюро.

Відповідно до п.3.12.2.Положення № 31/2012 при виході страховика зі складу Бюро у зв'язку із виключенням з членів Бюро, втратою статусу асоційованого члена або позбавленням членства в Бюро повернення такому страховику його гарантійного внеску здійснюється в строк, визначений Законом.

Гарантійні внески повертаються Дирекцією Бюро частинами: 10% його залишку - протягом 12 місяців з дати виходу страховика із складу Бюро, 30% залишку - протягом 12 місяців з дати виплати першої частини і решта залишку не пізніше закінчення трирічного строку з дати виходу страховика зі складу Бюро, з урахуванням наступних особливостей. У разі, якщо страховик не врегулював усі відомі йому події, що мають ознаки страхових випадків за його внутрішніми договорами страхування, а саме: не прийняв рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у такій виплаті чи не виконав усі рішення про виплату страхового відшкодування за такими договорами, строк повернення чергової частини залишку гарантійних внесків розпочинається не раніше дати отримання Бюро документального підтвердження повного врегулювання таких подій. За відсутності такого підтвердження повернення залишку гарантійного внеску здійснюється протягом останнього місяця строку, встановленого Законом для такого повернення. Дострокове повернення залишку гарантійного внеску можливе на підставі договору зі страховиком шляхом врегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків за внутрішніми договорами страхування такого страховика.

Листами № 5-41/506 від 14.01.2014 та № 5-41/1488 від 21.01.2014 відповідач надіслав позивачу Звіт про рух коштів ФЗП та розподіл інвестиційного доходу за четвертий квартал 2013 року та Звіт про рух коштів ФЗП ПАТ "СК "Енергорезерв" за четвертий квартал 2013 року, згідно з якими сума гарантійного внеску позивача станом на 31.12.2013 складала 1041086,66 грн., а заборгованість по сплаті відповідачем інвестиційного доходу, отриманого від розміщення внеску - 0,00 грн. Разом з цим, відповідач повідомив, що після затвердження звітів Координаційною радою вони будуть надані кожному страховику, а інвестиційний дохід буде своєчасно перераховано.

Як вбачається з матеріалів справи, Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало позивачу частину коштів в сумі 105888,62 грн., в тому числі, 1779,96 грн. інвестиційного доходу (10% залишку гарантійного внеску до ФЗП станом на 31.12.2013 з суми 1041086,66 грн. та 10% від інвестиційного доходу за 1 квартал 2014 року). Тобто, сума повернутого гарантійного внеску, становить 104108,66 грн.

Таким чином, залишок коштів, які підлягали поверненню відповідачем, склав: гарантійний внесок до ФЗП (1041086,66 грн. - 104 108,66 грн - 936978,00 грн. та інвестиційний дохід за І квартал 2014 року (17799,55 - 1779,96 грн. (10% від інвестиційного прибутку, отриманого від розміщення внеску) - 16019,59 грн.

В подальшому, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Енергорезерв" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 318062,85 грн. заборгованості, зумовленої неповерненням позивачеві належної йому частини гарантійного внеску та інвестиційного прибутку після припинення останнім асоційованого членства в МТСБУ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 у справі №910/260/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2016, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Енергорезерв" 318062,85 грн. заборгованості та 4770,94 грн. судового збору.

Як вбачається із зазначеного рішення сума заборгованості у розмірі 318062,85 грн. включає в себе заборгованість щодо повернення суми гарантійного внеску у розмірі 281093,40 грн. -повернення другої частини залишку сплачених гарантійних внесків до Фонд захисту потерпілих №30% від суми боргу з дати виплати першої частини та заборгованість щодо сплати інвестиційного доходу у розмірі 36969,45 грн.

Місцевим господарським судом встановлено, що присуджена Господарським судом міста Києва у справі №910/260/16 до стягнення сума заборгованості з повернення другої частини гарантійного внеску у розмірі 281093,40 грн. сплачена відповідачем в повному обсязі.

23 лютого 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Енергорезерв" грошові кошти 34359,38 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача, з призначенням платежу: повернення базового гарантійного внеску ФЗП, згідно з наказом №8а від 23.02.2016.

Таким чином, загальна сума коштів, яка сплачена відповідачем як повернення гарантійного внеску члена МТСБУ, в зв'язку з припиненням його членства, складає 419561,44 грн. (104108,66 грн + 281093,40 грн + 34359,38 грн).

Відповідно до Звіту про рух коштів ФЗП та розподіл інвестиційного доходу за четвертий квартал 2013 року та Звіту про рух коштів ФЗП ПАТ "СК "Енергорезерв" за четвертий квартал 2013 року, складеного відповідачем, сума гарантійного внеску позивача у Фонді захисту потерпілих МТСБУ станом на 31.12.2013 складала 1041086,66 грн.

Враховуючи вищевикладене, несплаченою залишилась сума в розмірі 621525,22 грн. (1041086,66 грн - 419561,44 грн).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що гарантійний внесок позивача у Фонд захисту потерпілих, що фактично сплачений як внесок до такого Фонду МТСБУ, складає 553882,90 грн., інша частина - 487203,76 грн., що обліковувалась як внесок позивача, була сформована за рахунок щомісячних відрахувань з отриманих страховий платежів/премій за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Так, частина гарантійного внеску, сформована за рахунок щомісячних відрахувань з отриманих страховий платежів/премій за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, не підлягає поверненню, оскільки така сума не є сумою гарантійного внеску, сплаченого страховиком до Фонду захисту потерпілих.

Пунктом 4.4. Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах визначено, що інвестиційний дохід, отриманий внаслідок розміщення коштів гарантійних внесків фонду захисту потерпілих, щомісяця розподіляється між страховиками пропорційно залишкам гарантійних внесків на початок звітного місяця. За рішенням Президії Бюро цей інвестиційний дохід перераховується страховикам. У разі наявності у страховика заборгованості перед Бюро або порушення умов забезпечення платоспроможності, визначених законодавством та/або внутрішніми документами Бюро, інвестиційний дохід за рішенням Президії Бюро може бути спрямований на погашення заборгованості такого страховика або збільшення його гарантійного внеску. До моменту перерахування страховикам, інвестиційний дохід є фінансовим забезпеченням виконання своїх зобов'язань перед Бюро цими страховиками.

Облік коштів фонду захисту потерпілих здійснюються із забезпеченням персоніфікації надходжень та використання таких коштів в порядку, встановленому Президією Бюро (п. 5.1. Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах).

Разом з тим, пунктом 7.2.Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, затвердженого рішенням Президії МТСБУ від 10.02.2005 та від 31.03.2005, та пунктом 6.3 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, затвердженого протоколом координаційної ради МТСБУ 06.12.2012 №31/2012 також зазначено, що наявний залишок вільних від зобов'язань коштів, що сплачені страховиком до фонду захисту потерпілих, зараховуються до базового гарантійного внеску такого страховика у фонді захисту потерпілих.

Таким чином, наведені показники в сукупності із сплаченою сумою гарантійного внеску, складають суму гарантійного внеску, тобто останній фактично формується шляхом внесення первісно визначеної суми коштів та подальшого зарахування до вказаної суми інвестиційного прибутку та наявного залишку вільних від зобов'язань коштів.

Тобто, правова природа суми інвестиційного прибутку та суми наявного залишку вільних від зобов'язань коштів перетворюється у гарантійний внесок страховика-члена МТСБУ.

Відповідно до п. 43.4 ст. 43 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": "кошти централізованих страхових резервних фондів, створених при МТСБУ, розміщуються з урахуванням безпечності, прибутковості та ліквідності і мають бути представлені активами таких категорій: грошові кошти на банківських рахунках, банківські депозити (вклади), цінні папери, що емітуються державою. Рішення про використання коштів централізованих страхових резервних фондів відповідно до встановленої мети приймає дирекція МТСБУ відповідно до положення про централізовані страхові резервні фонди МТСБУ, що затверджується президією МТСБУ за погодженням з Координаційною радою МТСБУ.

Кошти, сплачені страховиками як базовий гарантійний внесок до фонду захисту потерпілих, використовуються виключно для здійснення регламентних виплат, передбачених підпунктом " ґ " пункту 41.1 статті 41 цього Закону.

У першу чергу використовується гарантійний внесок того страховика, для виконання зобов'язань якого він здійснюється.

Кошти, сплачені страховиком як додатковий гарантійний внесок до централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, використовуються для виконання зобов'язань такого страховика перед МТСБУ. Кошти, сплачені страховиком як додатковий гарантійний внесок до фонду захисту потерпілих, також можуть використовуватися для виконання зобов'язань такого страховика за внутрішніми договорами страхування перед членами МТСБУ, а сплачений як додатковий гарантійний внесок до фонду страхових гарантій - для виконання зобов'язань цього страховика за договорами міжнародного страхування та правочинами, пов'язаними з перестрахуванням його відповідальності за договорами міжнародного страхування."

Відповідно до п. 2.2, 2.7, 2.13 Положення № 31/2012, джерелами формування фонду захисту потерпілих є: базовий та додатковий гарантійні внески; відрахування страховиків з премій за внутрішніми договорами у порядку та розмірі, визначеному Координаційною радою Бюро; повернені Бюро у регресному порядку кошти за заподіяну у результаті ДТП шкоду; добровільні внески та пожертвування. Базовий гарантійний внесок страховика збільшується на суму платежів здійснених ним до фонду захисту потерпілих за втрачені бланки полісів внутрішнього обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Розмір таких платежів встановлюється Бюро.

Кошти, сплачені страховиком до фонду захисту потерпілих, є коштами страхових резервів з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів таких страховиків.

Таким чином, гарантійний внесок до фонду захисту потерпілих має чітко визначене цільове використання і використання його за іншим призначенням, суперечить закону.

Більш того, відповідно до протоколу № 49/2016 Загальних зборів членів МТСБУ від 31.03.2016 р. за результатами розгляду питання № 6 "про заборгованість ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" перед МТСБУ" ухвалено п. 6.2., за яким визначено порядок формування джерел, за яких МТСБУ створить резерв під знецінення фінансових інвестицій у вказаному банку, а також п. 6.3., яким погоджено запропоновані Дирекцією МТСБУ принципи розподілу між страховиками участі у створенні резерву знецінення фінансових інвестицій у ПАТ "Брокбізнесбанк" - дольової участі страховиків у ФЗП на 30.06.2014 р., за яких дольову участь на 30.06.2014 р. ПАТ "СК "Енергорезерв" (який не є членом МТСБУ) визначено у сумі 542515,67 грн.

Так, відповідач зазначає, що 31.03.2016 МТСБУ прийнято рішення про визнання заборгованості ПАТ "Брокбізнесбанк" безнадійною та встановлено порядок розподілу між страховиками участі, в тому числі між тими, що вибули з членів МТСБУ, у створенні резерву знецінення фінансових інвестицій.

В той же час, як зазначалось вище, страхову компанію, позивача виключено з МТСБУ з 28.02.2014, доказів здійснення позивачем обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів матеріали справи не містять. Таким чином, оскільки позивач не є страховиком, покладення на нього обов'язку в участі створення резерву знецінення фінансових інвестицій у ПАТ "Брокбізнесбанк" - дольової участі страховиків у ФЗП на 30.06.2014 є безпідставним.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України та скасування рішення Господарського суду Києва від 04.08.2017 по справі №910/7951/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2017 по справі №910/7951/17 залишити без змін.

2.Матеріали справи №910/7951/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна