ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року Справа № 923/842/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Головльовій Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі

Фонду державного майна України (позивач-1), м. Київ,

Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області (позивач-2), смт. Лазурне, Скадовського району Херсонської області,

до відповідача-1 Приватного Херсонського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Херсонтурист", м. Херсон,

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦСРМ", м. Київ,

про визнання недійсним договору,

за участю прокурора - Волкової Н.М., посвідчення № 046508 від 29.03.17р.;

за участю представників:

позивача-1 - не прибув;

позивача-2 - не прибув;

відповідача-1 - Шумейко Ю.О., представник, дов. № 46 від 17.11.16р.;

відповідача-2 - Шеховцова І.О., представник, дов. від 13.10.17р.

Заступник керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить: «визнати недійсним укладений 30.11.2016 між Приватним Херсонським обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Херсонтурист» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦСРМ», посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козорізом Р.В., зареєстрований за № 1787 договір купівлі-продажу від 30.11.2016 незавершеного будівництва 2-х поверхового котеджу готовністю 35 %, який знаходиться по вул. Набережна, 5 в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області.»

В обґрунтування позовних вимог заступник керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області посилається на положення ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 16, 21, 203, 215, 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, а також на те, що державою, в особі Фонду державного майна України, з 15.01.2015 підтверджено право власності на цілісний майновий комплекс - туристичну базу «Чорномор», яке набуто до 1991 року, тому право користування ПрАТ «Херсонтурист» земельною ділянкою площею 11,8024 га по вул. Набережній, 5 в смт. Лазурне із цієї дати припинилося та перейшло до держави в особі Фонду державного майна України.

Прокурор в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Позивачі, повідомлені про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористались своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомили.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на необгрунтованість прокурором наявності підстав для представництва Позивача-1 та Позивача-2, а також на те, що станом на дату укладання спірного договору купівлі-продажу майно, що є предметом зазначеного догровору, не набуло статусу новоствореного (нерухомого) тому, на думку відповідачів, до завершення будівництва не є можливим виділення земельної ділянки, на якій зазначене майно розташоване, зокрема, у зв'язку з неможливістю встановлення меж земельної ділянки до введення об'єкта незавершеного будівництва в експлуатацію. Як стверджують відповідачі, умови договору купівлі-продажу, в яких зазначено, що незавершене будівництво розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :01:063:003, є правильними та такими, що відповідають інформації про предмет договору на момент його первинної державної реєстрації за Відповідачем-1. Крім того, на думку відповідачів, вказані умови спірного договору купівлі-продажу не порушують права комунальної власності на земельну ділянку, в зв'язку з правом Відповідача-2, після набуття майном статуту новоствореного, звернутися до Позивача-2 з вимогою про одержання земельної ділянки в користування. У зв'язку з тим, що права власності Позивача-2 на земельну ділянку кадастровий номер :01:063:003 не порушені, на думку відповідачів, посилання прокуратури на те, що внаслідок укладення спірного договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва створюється загроза вибуття зазначеної земельної ділянки із комунальної власності, є необгрунтованими. Крім того, на думку відповідачів, положеннями ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України не передбачене обов'язкове зазначення кадастрового номеру земельної ділянки в договорах про відчуження об'єкту незавершеного будівництва, який є відмінним поняттям від жилого будинку, будівлі або споруди. Як стверджують відповідачі, у ст. 331 ЦК України не передбачені вимоги обов'язкового зазначення в договорі відчуження незавершеного будівництва відомостей про земельну ділянку, на якій він розташований. Таким чином, як вважаають відповідачі, застосування до укладеного спірного договору купівлі-продажу незавершеного будівництва положень ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, якими встановлені вимоги для договорів про відчуження жилого будинку, будівлі або споруди не передбачено нормами чинного законодавства України. Крім того, Відповідач-2 зазначає, що станом на дату укладання спірного договору купівлі-продажу земельна ділянка, яка зазначена у ньому, знаходилась в користуванні ПрАТ «Херсонтурист» на підставі договору оренди землі від 01.07.2005 року та відповідно до ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а Фонд державного майна України, станом на дату укладання спірного договору, не укладав з Лазурненською селищною радою договору оренди вказаної земельної ділянки. Також Відповідач-2 зазначає, що ТОВ «ЦСРМ» набуло за спірним договором право власності на обєкт незавершеного будівництва у стані готовності 35% та здійснює заходи з введення його в експлуатацію для набуття ним статусу новоствореного майна. На даний час, ТОВ «ЦСРМ» звернулось до органів місцевого самоврядування для виділення земельної ділянки, на якій розташована недобудова, в окрему земельну ділянку після введення зазначеного об'єкта в експлуатацію.

У судовому засіданні 30.10.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

01.07.2005 між Лазурненською селищною радою (надалі за текстом рішення - Позивач-2) та Закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіям «Херсонтурист» укладено договір оренди розташованої по вул. Набережна в смт. Лазурне земельної ділянки рекреаційного призначення площею 12,4698 га для розміщення туристичної бази «Чорномор».

Пунктами 1.4, 1.5 рішення сесії Лазурненської селищної ради від 16.06.2010 № 732 вищевказаний договір оренди поновлено строком на п'ять років та 05.08.2010 укладено додаткову угоду, яку зареєстровано відділом Держкомзему у Скадовському районі 05.05.2011 за № 00330.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 у справі № 5024/1416/2011, за державою в особі Фонду державного майна України (надалі за текстом рішення - Позивач-1) визнано право власності на розташоване по вул. Набережна, 5 в смт. Лазурне майно туристичної бази «Чорномор». Цим же рішенням витребувано з володіння Херсонського обласного приватного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Херсонтурист» (м. Херсон, ) на користь держави в особі Фонду державного майна України майно туристичної бази «Чорномор».

29.02.2016 державним реєстратором за номером 13558011 за Фондом державного майна України зареєстровано право власності на туристичну базу «Чорномор», яка знаходиться по вул. Набережній, 5 в смт Лазурне Скадовського району.

30.11.2016 між Приватним Херсонським обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Херсонтурист» (надалі за текстом рішення - ПрАТ «Херсонтурист», Відповідач-1) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦСРМ» (надалі за текстом рішення - ТОВ «ЦСРМ», Відповідач-2) укладено договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва - 2-х поверхового котеджу готовністю 35 % (надалі за текстом рішення - Договір).

За умовами пункту 1.1. зазначеного Договору Продавець передає, а покупець приймає у власність незавершене будівництво котеджу, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Набережна, 5, на земельній ділянці 11,8024 га, кадастровий номер :01:063:0003, далі (Об'єкт) та сплачує за неї ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Зазначений Договір купівлі-продажу посвідчено нотаріально. Право власності ТОВ «ЦСРМ» на об'єкт незавершеного будівництва 30.11.2016 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельній ділянці із кадастровим номером :01:063:0003 знаходиться майно туристичної бази «Чорномор».

Відповідно до частини 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Оскільки державою в особі Фонду державного майна України у зв'язку з набранням законної сили постановою Одеського апеляційного господарського суду та з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, набуто право власності на об'єкт нерухомості - туристичну базу «Чорномор», яка розташована на земельній ділянці площею 12,4698 га по вул. Набережній, 5 в смт Лазурне, право користування вказаною ділянкою ПрАТ «Херсонтурист» припинилось, а держава в особі Фонду державного майна України отримала право оформити право користування зазначеною вище земельною ділянкою у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України: «Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.»

У зв'язку з вищенаведеними обставинами, судом приймаються до уваги посилання представника відповідачів на те, що предмет спірного договору купівлі-продажу не являється об'єктом нерухомого майна, оскільки його будівництво на момент укладання сіпрного Договору не завершено.

Разом з тим, відповідно до вказаних вище приписів статті 331 ЦК України, документами, що підтверджують право власності на об'єкт незавершеного будівництва є документи, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозвіл на виконання будівельних робіт, а також документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

З припиненням з 29.02.2016 (дата державної реєстрації права власності за Фондом державного майна України на туристичну базу «Чорномор») у Відповідача-1 права користування земельною ділянкою рекреаційного призначення площею 12,4698 га для розміщення туристичної бази «Чорномор», розташованою по вул. Набережна в смт. Лазурне, у Відповідача-1 одночасно припинилось право власності на об'єкт незавершеного будівництва - 2-х поверховий котедж готовністю 35 %, що знаходиться в смт. Лазурне по вул. Набережна, 5 Скадовського району Херсонської області.

Отже, на дату укладання спірного Договору (30.11.2016) Відповідач-1 (продавець за спріним договором) не являвся власником об'єкту незавершеного будівництва, залишаючись власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (ст. 331 ЦК України).

Не дивлячись на вказані вище обставини, відповідачі у пункті 1.3. спірного Договору зазначили, що об'єкт, який відчужується за цим Договором, належить Продавцю на підставі, серед іншого, договору оренди земельної ділянки від 01.07.2015 року, що поновленний у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та не припинений на час укладання цього договору.

Під час укладання відповідачами спірного договору купівлі-продажу були порушені права та охоронювані законом інтереси позивачів по справі, передбачені ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України, а саме Позивача-1, як власника об'кту нерухомого майна - туристичної бази «Чорномор» та Відповідача-2, як власника земельної ділянки, розташованої під вказаною Базою, щодо оформлення у майбутньому, у встановленому законом порядку, права користування земельною ділянкою площею 12,4698 га по вул. Набережній, 5 в смт Лазурне, із кадастровим номером :01:063:0003.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є обов'язковим для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Спірний договір купівлі-продажу суперечить зазначеним вище вимогам ст. ст. 331, 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладених обставин, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області підлягає задоволенню, а заперечення відповідачів проти позову не приймаються судом до уваги.

Заява заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області про вжиття заходів до забезпечення позову залишається судом без задоволення, оскільки у ній не обґрунтовано в чому саме полягає можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення господарського суду про визнання недійсним правочину (договору), з урахуванням відсутності віндикаційної позовної вимоги.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідачів порівну.

Заступником керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області при зверненні з даним позовом сплачено 3200,00 грн. судового збору, відповідно до платіжного доручення № 1167 від 01.09.2017 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи, з яких 1600,00 грн. за немайновою позовною вимогою, 800,00 грн. за заявою про вжиття заходів забезпечення позову, та 800,00 грн. сплачено зайво.

За вказаних обставин, зайво сплачений судовий збір у розмірі 800,00 грн. підлягає поверненню на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

Суддя Ю.В. Гридасов