РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

01 листопада 2017 року Справа № 924/1111/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Левчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" на рішення господарського суду Хмельницької області у справі №924/1111/16 від 12.06.2017р.

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „Агротехмаш

про стягнення 4704348,94 грн., з яких 1575000 грн. інфляційних втрат за кредитом, 212 621,59 грн. інфляційних втрат за відсотками, 2427038,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 489 644,02 пені за несвоєчасне повернення відсотків

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №б/н від 15.12.2017р.) (в режимі відеоконференції);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №б/н від 18.01.2017р.);

третьої особи - не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/1111/16 від 12.06.2017р. відмовлено в позові публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „Агротехмаш про стягнення 4308368,37грн., з яких: 2110833,33грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.02.2016р. по 05.07.2016р., 413180,65грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.02.2016р. по 05.07.2016р., 1575000,00грн. - інфляційні втрати за кредитом, 209354,39грн. інфляційні втрати за відсотками.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не відповідають чинному законодавству і фактичним обставинам справи, не підтверджені належними доказами (т.5, арк.справи 75-82).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ПАТ "УКРСОЦБАНК" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (т.5, арк.справи 94-100).

В скарзі апелянт, зокрема звертає увагу, що місцевий господарський суд, відмовляючи ПАТ «Укрсоцбанк» в позові, застосував правову кваліфікацію до даних господарських правовідносин, яка висвітлена Рівненським апеляційним господарським судом у постанові від 11.05.2017р. у справі № 924/973/16.

Скаржник вважає, що господарським судом першої інстанції невірно встановлено, що обставини, які б свідчили про відсутність обов'язку боржника сплатити заборгованість за кредитним договором відсутні. Повне погашення цієї заборгованості не відбулося шляхом набуття банком права власності на предмети іпотек, у зв'язку з відсутністю підстав передбачених ст.ст.598, 599 Цивільного кодексу України.

Окремо звертає увагу суду на зміст пунктів 2.4.10 Поговорів іпотек від 13.05.2010р. та 20.09.2011р., відповідно до яких у випадках, якщо сума, одержана від реалізації предметів іпотек, не покриває всіх вимог Іпотекодержателя, забезпечених іпотекою, він має право отримати решту суми з іншого майна Іпотеокдавця у порядку, встановленому законом.

Зазначає, що наслідком звернення стягнення на предмет іпотеки має стати задоволення у повному обсязі вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним, згідно зі ст.599 ЦК України. Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Укрсоцбанк», звернувши стягнення на предмети іпотек, лише частково задовольнивши вимоги за відповідним договором кредиту. Посилається на правову позицію Вищого господарського суду України, яка викладена в постанові від 14.12.2016р. у справі №910/2821/16.

Тому, місцевим господарським судом при прийнятті рішення про відмову у задоволені позову, було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме ст.ст.526, 599, 629 ЦК України, ст.ст.33,37 Закону України «Про іпотеку» та ст.ст.42, 43, 33, 34, 43, 47 ГПК України, у звязку з чим висновки суду апеляційної інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Просить суд скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 12.06.2017р. у справі №924/1111/16 та прийняти нове рішення, яким позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ТОВ «ПМТЗ «Агропромтехніка» про стягнення 4308368,37 грн. задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.06.2017р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 19 липня 2017р. о 12:00 год.

Ухвалою від 19.07.2017р. розгляд справи відкладено на "09" серпня 2017 р. об 15:30 год.

08.09.2017р. від ПАТ «Укрсоцбанк» надійшли додаткові обґрунтування до апеляційної скарги (вх.№26240/17), в якій представник звертає увагу, що постановою Вищого господарського суду України від 21.08.2017р. у справі №924/973/16 касаційну скаргу ПАТ "УКРСОЦБАНК" задоволено частково. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017р. у справі №924/973/16 скасовано, рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. у справі №924/973/16 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 2110833,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 211958,33 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області. В решті рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2017р. у справі №924/973/16 залишено в силі.

13.09.2017р. від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу (вх.№26722/17).

Відповідач стверджує, що позивач в розрахунку №10.1-87/87-13 здійснює розрахунок пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків в період понад 1 календарний рік - з 22.05.2015р. по 05.07.2016р., що не відповідає вимогам ч.6 ст.232 ГК України.

Зазначає, що із розрахунку інфляційних витрат за неповернутим кредитом та відсотками прослідковується, що позивачем обрано невірну методику розрахунку, а саме - індекс інфляції розрахований в середньому на місяць шляхом множення на не на сукупний індекс інфляції.

Загальний розмір боргу відповідача перед позивачем станом на 05.07.2016р. склав 23484628 гривень 69 копійок (розрахунок відповідача), 05.07.2016 року позивачем набуто у власність майно відповідача загальною вартістю 28432800 гривень, тому, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за спірним договором після 05.07.2016 року склав 0 гривень 0 копійок.

Таким чином, відповідач вважає, що заборгованість відповідача перед позивачем за умовами спірного кредитного договору відсутня, а тому в задоволенні заявленого ПАТ «Укрсоцбанк» позову до ТОВ «ПМТЗ «Агропромтехніка» про стягнення грошових коштів, просить відмовити в повному обсязі.

13.09.2017р. від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо обставин включення ПДВ до складу ринкової вартості нерухомих обєктів (вх.№26723/17).

Твердження представника позивача про не включення ПДВ до вартості нерухомих обєктів відповідач вважає необгрунтованим з огляду на положення абз.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку», пп.14.1.191 п.14.1 ст.14, пп. «а» п.185.1 ст.185, п.189.15 ст.189 Податкового кодексу України, правової позиції Держаної фіскальної служби України, сформованої за змістом податкових консультації від 19.04.2016р. та 26.04.2016р.

Відповідач стверджує, що звернувши стягнення на 11 нерухомих обєктів, що належали відповідачу, 05.07.2016р. позивач погасив заборгованість за спірним кредитним договором на суму ринкової вартості 11 нерухомих обєктів з включенням до її складу ПДВ, й котра відповідно склала 28432800 грн. Загальний розмір заборгованості станом на 05.07.2016р. в сумі склав: 23484628 гривень 69 копійок. Розмір заборгованості ТОВ «ПМТЗ «Агропромтехніка» перед позивачем за спірним договором після 05.07.2016 року склав 0 гривень 0 копійок.

Ухвалою від 09.08.2017р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів, розгляд справи відкладено на "13" вересня 2017 р. о 12:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду №01-04/1260 від 12.09.2017р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Демидюк О.О., у період з 12 вересня 2017 р. по 22 вересня 2017 р. включно та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Протоколом автоматичної зміни складу суду колегії суддів від 12.09.2017р. визначено колегію у такому складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя Мамченко Ю.А.

Ухвалою від 12.09.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" на рішення господарського суду Хмельницької області від 12.06.2017р. у справі №924/1111/16 прийнято до провадження у новому складі колегії: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя Мамченко Ю.А.

Ухвалою від 13.09.2017р. розгляд справи відкладено на 01.11.2017р. о 14:30 год.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 01.11.2017р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Вважає рішення господарського суду Хмельницької області від 12.06.2017р. незаконним та необґрунтованим, у звязку з чим просив його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задоволити позов повністю.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 12.06.2017р. є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа не забезпечила явку свого представника в судове засідання 01.11.2017р., причини неявки суду не повідомила, хоч про час та місце розгляду скарги була повідомлена у встановленому законом порядку.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст.102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

13.05.2010р. між публічним акціонерним товариством „Укрсоцбанк та товариством з обмеженою відповідальністю „Підприємством матеріально-технічного забезпечення „Агропромтехніка укладено Генеральний договір про здійснення кредитування № 880/15-ГД 1, зміни внесені додатковими угодами: №1 від 19.05.2010р., №1 від 04.08.2010р., №2 від 19.11.2010р., №3 від 10.02.2011р., №4 від 26.04.2011р., №5 від 25.05.2011р., №6 від 09.09.2011р., №7 від 09.09.2011р., №8 від 13.02.2012р., №9 від 08.05.2012р., №10 від 13.12.2012р., №11 від 28.12.2012р., №12 від 29.03.2013р., №13 від 30.04.2013р., №14 від 15.05.2013р., №15 від 22.05.2013р., №16 від 27.08.2013р., №17 від 31.10.2013р., №18 від 13.11.2013р., №19 від 22.07.2014р.

Відповідно до п.п.1.1, 1.3. Основних положень Генерального договору, Банк зобовязується надавати клієнту грошові кошти у національній валюті України на умовах, забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим договором та додатковими договорами до нього, надалі за текстом „Кредит, а клієнт зобовязується повертати Кредит у строки/терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатковими договорами до нього, сплачувати проценти у розмірі, що визначатимуться у додаткових договорах, але не більше 27% річних. Розмір процентної ставки встановлюється на строк на 3 місяці з дати підписання відповідного додаткового договору до цього договору. Надалі зазначений розмір процентної ставки може переглядатися банком кожні наступні три місяці. За виконання Банком зобовязань, Клієнт сплачує комісії у розмірі та у порядку, що визначені цим Договором та Тарифами на послуги, що надаються Банком, що містяться у Додатку №1 до цього договору, який є його невідємною частиною, та у додатках до додаткових договорів до цього договору.

Пунктом 4 Основних положень Генерального договору передбачено, що надання кредиту/гарантій за цим договором здійснюється протягом періоду, починаючи від дати укладання цього договору по 12.05.2013р., на підставі укладених між сторонами додаткових договорів до цього договору.

Відповідно до п.2 Основних положень Генерального договору, загальний ліміт операцій з надання кредиту та гарантій за цим договором не може перевищувати 25000000,00 грн.

Додатковою угодою №16 від 27.08.2013р. до Генерального договору сторони виклали п.2 в новій редакції, згідно з якою загальний ліміт операцій з надання кредиту та гарантій, акредитивів за цим договором не може перевищувати 34300000,00 грн. (далі - загальний ліміт операцій).

Загальний ліміт операцій змінюється відповідно до наступного графіку:

з 31.12.2012р. по 06.05.2013р. - 31300000,00 грн.

з 07.05.2013р. по 21.05.2013р. - 31100000,00 грн.

з 22.05.2013р. по 30.10.2013р. - 31300000,00 грн.

з 31.10.2013р. по 31.05.2016р. - 29495000,00 грн.

Особливі умови кредитування, а саме: сума, мета та строк кредиту (кінцевий термін погашення кредиту), розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту, форма та спосіб надання кредиту, а також відповідні тарифи визначаються додатковими договорами, що укладаються між сторонами, та є невід'ємною частиною цього договору (п. 5 основних положень Генерального договору).

Як погоджено, підпунктами 1.2., 1.3. Загальних умов кредитування Генерального договору конкретна сума кредиту, що надається за цим договором, визначатиметься у додаткових договорах до нього, але, в будь-якому разі, сума кредиту не може перевищувати ліміт кредитування або його невикористаний (вільний) залишок. Загальна сума кредиту за всіма чинними додатковими договорами не повинна перевищувати ліміт кредитування.

Кредит повинен бути повністю повернутий банку у кінцеві терміни, що зазначатимуться у додаткових договорах до цього договору, але, в будь-якому разі, не пізніше останнього дня строку дії загального ліміту операцій. Кредит на поповнення оборотних коштів надається на строк до одного року (разовий кредит, невідновлювальна кредитна лінія) або протягом одного року з відповідним кінцевим терміном погашення/графіком зменшення максимального ліміту заборгованості (відновлювальна кредитна лінія, овердрафт), що зазначається у відповідних додаткових договорах.

За умовами п.3.3.4. Загальних умов кредитування Генерального договору клієнт зобов'язаний сплачувати банку проценти в розмірі, передбаченому у відповідних додаткових договорах, та комісії, перелік, розміри та порядок сплати яких зазначені в цьому договорі та тарифах, в порядку, визначеному договором; за умовами п.3.3.6 - повертати банку кредит відповідно до строків/термінів, встановлених у відповідних додаткових договорах, але, в будь-якому разі, має бути повністю та остаточно повернутий не пізніше останнього дня строку дії загального ліміту операцій, вказаного в п. 4 основних положень цього договору.

Пунктом 4.1. Загальних умов кредитування Генерального договору у разі прострочення позичальником повернення Кредиту згідно умов цього договору та відповідним додатковим договором та/або сплати відсотків та/або комісій, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 (один) відсоток від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення.

Згідно з п.3.2.5. Договору банк має право звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, у разі неповернення клієнтом кредиту або його частини, або у разі невідшкодування клієнтом банку витрат, пов'язаних з виконанням гарантії, несплати процентів, комісій, штрафних санкцій згідно з умовами цього договору.

В якості забезпечення виконання зобовязань ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат за Генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010р. та додаткових угод до нього, між ПАТ „Укрсоцбанк та ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка укладено іпотечні договори (з урахуванням додаткової угоди №18 від 13.11.2013р. до Генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010р.), зокрема:

- Іпотечний договір від 13.05.2010р., зареєстрований в реєстрі за №912, за умовами якого ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка передало в іпотеку Банку комплекс будівель, загальною площею 5814,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.Толбухіна, 4, загальною заставною вартістю 12374700,00 грн., а саме:

1) будівля адмінбудинку літ. „А-3 загальною площею 1740,8 кв.м, заставною вартістю 6984900,00 грн.;

2) будівля майстерні літ. „Е загальною площею 763,2 кв.м., заставною вартістю 1159000,00 грн.;

3) будівля цеху літ. „Г загальною площею 1202,2 кв.м., заставною вартістю 1825700,00 грн.;

4) арочна будівля літ. „Б загальною площею 753,9 кв.м., заставною вартістю 741200,00 грн.;

5) будівля гаража літ. „К загальною площею 473,1 кв.м., заставною вартістю 416000,00 грн.;

6) будівля спортивно-оздоровчого комплексу літ. „В загальною площею 481,9 кв.м., заставною вартістю 942500,00 грн.;

7) споруда складу літ. "Ж" загальною площею 261,4 кв.м., заставною вартістю 229800,00 грн.;

8) будівля трансформаторної підстанції літ. „З загальною площею 52,4 кв.м., заставною вартістю 23000,00 грн.;

9) будівля котельної літ. „В загальною площею 85,5 кв.м., заставною вартістю 52600,00 грн.;

- Іпотечний договір від 13.05.2010р., зареєстрований в реєстрі за №904, за умовами якого ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка передало в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: будівлю складу (літ. „Л за планом земельної ділянки), загальною площею 663,4 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4, заставною вартістю 885000,00 грн.;

- Іпотечний договір від 13.05.2010р., зареєстрований в реєстрі за №908, за умовами якого ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка передало в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю офісу з складами, загальною площею 168,1 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 16 „В, заставною вартістю 107500,00 грн.;

- Іпотечний договір від 20.09.2011р., зареєстрований в реєстрі за №2910, за умовами якого ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка передало в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: товарні склади для зберігання запасних частин сільськогосподарської техніки, загальною площею 2303,6 кв. м., що розташовані за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4, заставною вартістю 2264900,00 грн.

У всіх Іпотечних договорах в ст.4 п.п.4.1., 4.6.3. сторони погодили порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст.37 Закону України „Про іпотеку.

У звязку з посвідченням вищезазначених договорів накладено заборону відчуження зазначеного в договорах майна, яке належить ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка до припинення чи розірвання договорів, що зареєстровано в реєстрі за №№ 905, 909, 913-921, 2911.

22.07.2014р. між публічним акціонерним товариством „Укрсоцбанк та товариством з обмеженою відповідальністю „Підприємством матеріально-технічного забезпечення „Агропромтехніка в рамках Генерального договору було укладено Додатковий договір про надання відновлювальної кредитної лінії №06.33-72/046 від (далі - кредитний договір), зміни внесені Додатковою угодою №06.33-72/088 (01/046) від 28.10.2014р., Додатковою угодою №06.33-72/044 (02/046) від 28.01.2015р. та Додатковою угодою №06.33-72/044 (03/046) від 28.04.2015р.

Згідно п.1 Додаткового договору кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти на поповнення обігових коштів шляхом їх перерахування з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника №1469, відкритий у кредитора, в межах максимального ліміту заборгованості за цим додатковим договором в 15000000,00 грн., з врахуванням заборгованості за додатковим договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.201-72/181 від 09.10.2013р. до генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010р.

Надання кредиту в межах суми вищевказаного максимального ліміту здійснюється окремими частинами (траншами), надалі за текстом кожна частина окремо транш, а у сукупності транші, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості за цим додатковим договором: з 21.05.2015р. максимальний ліміт заборгованості становить 10000000,00 грн.; з 21.06.2015 р. максимальний ліміт заборгованості становить 5000000,00 грн. та кінцевою датою повернення заборгованості за всіма траншами кредиту за цим договором 21.07.2015 р. (п.1.1 додаткового договору від 22.07.2014р.).

Пунктом 3 Додаткового договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.33-72/046 від 22.07.2014р., позичальник зобовязується сплачувати кредитору відсотки, порядок нарахування та сплати яких визначений в Генеральному договорі, а також комісії, перелік, розмір та порядок сплати яких міститься в додатку № 1 до цього додаткового договору.

До додаткового договору №06.33-72/046 про надання відновлювальної кредитної лінії від 22.07.2014р. сторонами було укладено додаткові угоди щодо розміру та строку дії процентної ставки, визначених п.3.1 Додаткового договору. Зокрема, додатковою угодою №06.33-72/088(01/046) від 28.10.2014р. до додаткового договору сторони встановили процентну ставку за додатковим договором у розмірі 18 процентів річних на строк 3 місяці до 27.01.2015р., додатковою угодою №06.33-72/004(02/046) від 28.01.2015р. в розмірі 18 процентів річних на строк 3 місяці по 27.04.2015р., додатковою угодою №06.33-72/044 (03/046) від 27.04.2015р. в розмірі 21 процентів річних на строк 3 місяці по 21.07.2015 р.

В матеріалах справи містяться копії банківських виписок по нарахуванню відсотків, розрахунок вимог ПАТ „Укрсоцбанк.

01.06.2016р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №08.42-186/7868 про усунення порушень зобовязань за додатковим договором №06.33-72/046 від 22.07.2014р. про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010р. (з урахуванням доповнень та змін), в якій вимагав з моменту отримання даної вимоги погасити заборгованість в сумі 23717828,04 грн., яка виникла станом на 20.05.2016р.

Зазначена вимога відповідно до відомостей з сайту відстеження пересилання поштових відправлень отримана адресатом 03.06.2016р.

Відповідно до висновку про незалежну оцінку майна від 04.07.2016р., проведеної субєктом оцінювальної діяльності Приватним підприємством „Енергомкс, ринкова вартість обєктів оцінки (предметів іпотеки) становить:

- будівля складу (літ.„Л за планом земельної ділянки), загальною площею 663,4кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 1504800,00 грн. в т.ч. 1254000,00 грн., сума ПДВ 250800,00 грн.;

- товарні склади для зберігання запасних частин сільськогосподарської техніки, загальною площею 2303,6 кв.м., що розташовані за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 4616400,00 грн., в т.ч.3847000,00 грн. сума ПДВ 769400,00 грн.;

- нежитлова будівля офісу з складами, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 16 "В" становить: 248400,00 грн.. в т.ч. 207000,00 грн., сума ПДВ 41400,00 грн.;

- будівля адмінбудинку літ. „А-3 загальною площею 1740,8 кв.м, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 11865600,00 грн. в т.ч. 9888000,00 грн., сума ПДВ -1977600,00 грн.;

- будівля майстерні літ. „Е загальною площею 763,2 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 1584000,00 грн., в т.ч. 1320000,00 грн., сума ПДВ - 3264000,00 грн.;

- будівля цеху літ. „Г загальною площею 1202,2 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4. становить: 2496000,00 грн.., в т.ч. 2080000,00 грн., сума ПДВ 416000,00 грн.;

- арочна будівля літ. „Б загальною площею 753,9 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4. становить: 1564800,00 грн. в т.ч 1304000,00 грн., сума ПДВ 260800,00 грн.;

- будівля гаража літ. „К загальною площею 473,1 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 981600,00 грн., в т.ч. 818000,00 грн., сума ПДВ 163600,00 грн.;

- будівля спортивно-оздоровчого комплексу літ. „В загальною площею 481,9 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 3284400,00 грн., в т.ч. 2737000,00 грн., сума ПДВ 547400,00 грн.;

- будівля котельної літ. „В загальною площею 85,5 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 177600,00 грн., в т.ч. 148000,00 грн., сума ПДВ 29600,00 грн.;

- будівля трансформаторної підстанції літ. „З загальною площею 52,4 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4 становить: 109200,00 грн., в т .ч. 91000,00 грн., сума ПДВ 18200,00 грн.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30.08.2016р. (далі інформаційна довідка) за ПАТ „Укрсоцбанк 05.07.2016р. зареєстровано право приватної власності на:

- товарні склади для зберігання запасних частин сільськогосподарської техніки загальною площею 2303,6 кв.м., підстава виникнення права власності іпотечний договір №2910 від 20.09.2011 р. (інформаційна довідка №66950834 від 30.08.2016 р.);

- будівлю цеху літ. „Г загальною площею 1202,2 кв.м., підстава виникнення права власності додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р. до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66950933 від 30.08.2016 р.);

- будівлю майстерні літ. „Е загальною площею 763,2 кв.м., підстава виникнення права власності додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р. до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66950995 від 30.08.2016 р.);

- будівлю трансформаторної підстанції літ. „З загальною площею 52,4 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011 р., №1439 від 26.05.2011 р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951019 від 30.08.2016 р.);

- будівлю адмінбудинку літ. „А-3 загальною площею 1740,8 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011р., №1439 від 26.05.2011р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951051 від 30.08.2016 р.);

- будівлю гаража літ.„К загальною площею 473.1 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012р., №2811 від 12.09.2011р., №1977 від 22.11.2010р., №1028 від 26.04.2011р., №1439 від 26.05.2011р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010р. (інформаційна довідка №66951094 від 30.08.2016 р.);

- арочну будівлю літ.„Б загальною площею 753,9 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012р., №2811 від 12.09.2011р., №1977 від 22.11.2010р., №1028 від 26.04.2011р., №1439 від 26.05.2011р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010р. (інформаційна довідка №66951198 від 30.08.2016 р.);

- будівлю спортивно-оздоровчого комплексу літ.„В загальною площею 481,9 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012р., №2811 від 12.09.2011р., №1977 від 22.11.2010р., №1028 від 26.04.2011р., №1439 від 26.05.2011р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010р. (інформаційна довідка №66951223 від 30.08.2016р.);

- будівлю котельні літ.„В загальною площею 85,5 кв.м., підстава виникнення права власності - додаткові договори №4317 від 13.12.2012 р., №2811 від 12.09.2011 р., №1977 від 22.11.2010 р., №1028 від 26.04.2011р., №1439 від 26.05.2011р., до іпотечного договору №912 від 13.05.2010 р., іпотечний договір №912 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951256 від 30.08.2016р.);

- нежитлову будівлю офісу з складами загальною площею 415,7 кв.м. (Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 16В), підстава виникнення права власності іпотечний договір №908 від 13.05.2010 р., додаткові договори №№ 1972 від 22.11.2010 р., 1033 від 26.04.2011 р., 1445 від 26.05.2011 р., 2805 від 12.09.2011 р., 4315 від 13.12.2012 р. до іпотечного договору №908 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951285 від 30.08.2016 р.);

- будівлю складу з вбудованими службовими приміщеннями літ. „Л загальною площею 663,4 кв.м., підстава виникнення права власності іпотечний договір №904 від 13.05.2010 р., додаткові договори №№ 1974 від 22.11.2010 р., 1031 від 26.04.2011 р., 1437 від 26.05.2011 р., 2807 від 12.09.2011 р., 4313 від 13.12.2012 р. до іпотечного договору №904 від 13.05.2010 р. (інформаційна довідка №66951302 від 30.08.2016 р.).

Крім того, 30.04.2013р. між ПАТ „Укрсоцбанк та ТОВ „Агротехмаш було укладено договір поруки №880/30-ПЮО-1, згідно якого, у звязку із укладенням між Банком та Позичальником Генерального договору №880/15-ГД1 про здійснення кредитування від 13.05.2010р. (зі змінами та доповненнями, які можуть вноситись до нього, і разом з усіма додатками, додатковими угодами до нього, Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобовязань Позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати Позичальником у відповідності з кредитним договором. (п. 1.1 Договору).

ПАТ „Укрсоцбанк посилаючись на неналежне виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань щодо повернення кредиту, а також на часткове покриття кредитної заборгованості відповідача за рахунок набуття права власності на майно, що було предметом іпотеки (крім споруди складу літ. "Ж" загальною площею 261,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4), звернувся з позовом про стягнення з відповідача 4308368,37 грн., з яких 2110833,33 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 413180,65 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 1575000,00 грн. - інфляційні втрати за кредитом, 209354,39 грн. інфляційні втрати за відсотками.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, додаткових пояснень, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Згідно абз.2 ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Як встановлено ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між ПАТ "УКРСОЦБАНК" та ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка виникли на підставі Генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010р., предметом якого є зобов'язання банку надавати клієнту грошові кошти в національній валюті України на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим договором та додатковими договорами до нього, та зобов'язання клієнта повертати кредит у строки/терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та додатковими договорами до нього, сплачувати проценти у розмірі, що визначатимуться у додаткових договорах, але не більше 27% річних.

При цьому, в рамках генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010р. сторонами укладено додатковий договір №06.33-72/046 про надання відновлювальної кредитної лінії від 22.07.2014р. (далі кредитний договір), згідно з п. 1 якого кредитор зобовязався надавати позичальнику грошові кошти на поповнення обігових коштів шляхом їх перерахування з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника №1469, відкритий у кредитора, в межах максимального ліміту заборгованості за цим додатковим договором в 15000000,00 грн., з врахуванням заборгованості за додатковим договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.201-72/181 від 09.10.2013р. до генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010 р.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Згідно ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

В якості забезпечення виконання зобовязань ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат за Генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010р. та додаткових угод до нього, між ПАТ „Укрсоцбанк та ТОВ „ПМТЗ „Агропромтехніка укладено іпотечні договори від 13.05.2010р. №904, №908, №912 та іпотечний договір від 20.09.2011р. №2910, відповідно до яких відповідачем було передано в іпотеку Банку нерухоме майно.

Частиною 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст.12 Закону України Про іпотеку у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Положеннями ч.ч.1,3 ст.33 Закону України Про іпотеку передбачено, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.35 Закону України Про іпотеку, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Як встановлено ст.526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку невиконанням відповідачем в повному обсязі зобов'язання, з 22.05.2015р. за кредитним договором утворилась заборгованість.

01.06.2016р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №08.42-186/7868 про усунення порушень зобовязань за додатковим договором №06.33-72/046 від 22.07.2014р. про надання відновлювальної кредитної лінії в рамках генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010р. (з урахуванням доповнень та змін), в якій вимагав з моменту отримання даної вимоги погасити заборгованість в сумі 23717828,04 грн., яка виникла станом на 20.05.2016р. Зазначена вимога відповідно до відомостей з сайту відстеження пересилання поштових відправлень отримана адресатом 03.06.2016р.

З огляду на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010р. (з усіма додатковими угодами та договорами до нього) щодо повернення кредиту (траншів кредиту), сплати процентів за користування ним, позивач шляхом передачі права власності звернув стягнення на предмети іпотеки, якими відповідно до іпотечних договорів від 13.05.2010р. та 20.09.2011р. (з урахуванням додаткових договорів до них) забезпечувалося виконання зобовязань відповідача за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010р.

Так, 05.07.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав на 11 нерухомих об'єктів, які належали на праві власності відповідачу й виступали об'єктами забезпечення виконання зобов'язань останнього перед ПАТ „Укрсоцбанк за Генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010р. в рахунок погашення наявної заборгованості.

Апелянт стверджує, що заявлена сума 4308368,37 грн. є залишком боргу позичальника, яка не покрита іпотечним майном, а тому підлягає стягненню з відповідача.

При цьому, відповідач стверджує, що вартість оціненого іпотечного майна, на яке звернуто стягнення (з врахуванням суми ПДВ) перевищує суму заборгованості, на яку заявляє вимоги банк, а отже борг відсутній.

Згідно висновків про незалежну оцінку обєктів нерухомого майна, що є предметом іпотеки, які складені субєктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" від 04.07.2016р., вартість нерухомих обєктів становила 28432800,00 грн.

Як вбачається із висновків про незалежну оцінку майна від 04.07.2016р., проведеної субєктом оцінювальної діяльності Приватним підприємством „Енергомкс, вартість іпотечного майна, субєктом оціночної діяльності вказана як з ПДВ, так і без врахування суми ПДВ.

Як встановлено п.а п.185.1. ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податку на додану вартість є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту", а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.189.15 статті 189 Податкового кодексу України, у разі постачання (продажу, відчуження іншим способом) банками та іншими фінансовими установами майна, набутого ними у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно, базою оподаткування є позитивна різниця між ціною постачання та ціною придбання такого майна. Ціна придбання визначається як вартість майна, за якою таке майно набуте у власність. У разі придбання майна у платника податку ціна придбання визначається з урахуванням податку на додану вартість.

Якщо за таким майном суми податку були включені до складу податкового кредиту банком, іншою фінансовою установою, застосовуються положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу

Пунктом 198.5. ст.198 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ринкова вартість об'єкту нерухомого майна для прийняття рішення щодо звернення стягнення на іпотечне майно відповідно до Закону України "Про іпотеку" за вартістю іпотечного майна має бути визначена без урахування податку на додану вартість.

Відповідна правова позиція наведена в постанові Вищого господарського суду України від 12.10.2016р. у справі №910/16924/15.

А відтак, дії банка в частині звернення майна на предмет іпотеки на підставі договору за вартістю майна без урахування суми ПДВ є правомірними, а заперечення відповідача в цій частині є помилковими.

Разом з тим, відповідно до ст.36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Згідно з ч.4 ст.36 Закону України "Про іпотеку" після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Відповідно ст.37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з невиконанням позичальником (відповідачем) своїх зобовязань перед ПАТ "Укрсоцбанк" за Кредитним договором, на підставі ст.4 п.п.4.1, 4.6.3, сторони погодили порядок стягнення на предмети зазначених договорів наступним чином: у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки , зокрема шляхом передачі Іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов"язань в порядку , встановленому ст.37 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до матеріалів справи, іпотечне нерухоме майно зареєстроване за банком, отже позасудова процедура врегулювання шляхом набуття Банком права власності на Предмет іпотеки, передбачена ст.36 Закону України "Про іпотеку", є завершеною.

Таким чином, ПАТ "Укрсоцбанк" реалізувало своє право на задоволення вимог за кредитним договором та звернуло стягнення на іпотечне майно, що було предметом акцесорного зобов'язання, яке виступало засобом забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, тому вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" щодо виконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, після реєстрації за ним права власності на іпотечне майно є недійсними у відповідності до ч.4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку".

Крім того, колегія суддів зауважує, що зобов'язання за кредитним договором припинились, оскільки іпотека забезпечує сплату позичальником або іпотекодавцем (разом чи окремо) усіх існуючих та майбутнього боргу Позичальника у строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі, у тому числі сплату усієї основної суми кредиту чи її частини, яку позичальник фактично отримав і ще не повернув, а також відсотків, комісійних та інших витрат, що належать до сплати у відповідності з кредитним договором та усі витрати, як вони визначені в п.7.1 цього іпотечного договору, що узгоджується зі статтею 7 Закону України "Про іпотеку", згідно якої за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах ВГСУ у справах 6/174-09 від 10.02.2014р., №914/3812/15 від 14.12.2016р.

Тому, колегія суддів дійшла висновку щодо безпідставності заявлених ПАТ "Укрсоцбанк" вимог до відповідача в сумі 4308368,37 грн., з яких 2110833,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.02.2016р. по 05.07.2016р., 413180,65 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.02.2016р. по 05.07.2016р., 1575000,00 грн. нарахувань індексу інфляції за кредитом, 209354,39 грн. нарахувань індексу інфляції за відсотками, оскільки зазначена заборгованість погашена за рахунок предмету іпотеки .

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" на рішення господарського суду Хмельницької області у справі №924/1111/16 від 12.06.2017р. залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Дужич С.П.