ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" листопада 2017 р.Справа № 916/2241/17

За позовом: ОСОБА_1

До відповідача: Компанії "СПІВДРУЖНІСТЬ" Товариства з обмеженою відповідальністю

За участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; ОСОБА_5

про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_6- згідно довіреності №975 від 02.08.2017р.

Від відповідача: Караштефан О.В. - згідно довіреності від 06.07.2017р.

Від третьої особи: ОСОБА_2-не зявився;

Від третьої особи: ОСОБА_3 - не зявився;

Від третьої особи: ОСОБА_4- не зявився;

Від третьої особи: ОСОБА_5 - ОСОБА_8- згідно довіреності №1247 від 22.06.2015р. , ОСОБА_9 - згідно довіреності №516 від 30.03.2016р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: ОСОБА_6- згідно довіреності №975 від 02.08.2017р.

Від відповідача: не зявився;

Від третьої особи: ОСОБА_2-не зявився;

Від третьої особи: ОСОБА_3 - не зявився;

Від третьої особи: ОСОБА_4- не зявився;

Від третьої особи: ОСОБА_5 - ОСОБА_8- згідно довіреності №1247 від 22.06.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" товариство з обмеженою відповідальністю (далі- Компанія „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ) про визнання недійсними рішень загальних зборів Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ від 14.03.2017р. , оформлених протоколом №14/03/2017.

Представник позивача у справі позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 14 09.2017р. залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2; ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Треті особи - ОСОБА_2; ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дату та місце судових засідань булди повідомлені належним чином, але в судові засідання не зявилися, про поважність причин нез'явлення суд не повідомили, міркувань щодо позову до суду не надали.

Третя особа - ОСОБА_5 вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким , що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у поясненнях на позовну заяву.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд встановив:

Згідно Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ (нова редакція), затвердженого протоколом позачергових загальних зборів учасників (засновників) №23/01/17 від 23.01.2017р., учасниками товариства є: ОСОБА_1 (частка у статутному капіталі 751 500 грн., що становить16,7 %), ОСОБА_2 ( частка у статутному капіталі 900 000 грн., що становить 20,0 %), ( ОСОБА_3( частка у статутному капіталі 598 500 грн., що становить13,3 %), ОСОБА_4 ( частка у статутному капіталі 1 498 500 грн., що становить 33, 3 %), ОСОБА_5 ( частка у статутному капіталі 751 500 грн. , що становить16,7 %).

14 березня 2017р. відбулися загальні збори учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ , на яких, згідно протоколу загальних зборів учасників (засновників) №14/03/17, були присутні учасники (засновники) товариства , що володіють 100% голосів : ОСОБА_5 в особі ОСОБА_9, що діяв на підставі довіреності , посвідченої ПНОМНО ОСОБА_10 від 30.03.2016р. , зареєстрованої в реєстрі за №516; ОСОБА_1 в особі ОСОБА_11, яка діяла на підставі довіреності , посвідченої ПНОМНО ОСОБА_12 від 15.03.2016р. , зареєстрованою в реєстрі за №341; ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4.

Згідно порядку денного на зборах розглядалися питання : 1). Про обрання голови та секретаря загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 2). Про відчуження шляхом укладання договору купівлі-продажу , належної пану ОСОБА_3 частини частки у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 3). Про здійснення паном ОСОБА_5 особистого додаткового грошового внеску до статутного капіталу Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 4). Про зменшення розміру власної частки пані ОСОБА_1 у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 5). Про збільшення розміру статутного капіталу за рахунок особистих додаткових внесків учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 6). Про затвердження розподілу часток учасників (засновників) у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 7). Про затвердження, підписання та державну реєстрацію Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ у новій редакції.

За результатами розгляду питань, включених до порядку денного зазначених загальних зборів, були прийняті рішення , які оформленні протоколом загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ №14/03/17 від 14.03.2017р.

Позивач вважає, що рішення учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, прийняті на загальних зборах, що відбулися 14.03.2017р., прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України, порушують її права та інтереси, у зв'язку з чим мають бути визнані судом недійсними.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що загальні збори учасників (засновників) товариства з обмеженою відповідальністю є вищим органом управління юридичною особою. Відповідно до положень ст.61 Закону України „Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до положень п.7.11 Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ про проведення засідання загальних зборів учасники повідомляються письмово (або іншим способом) не менше як за 30 днів до початку загальних зборів з повідомленням часу та місця його проведення ,а також порядку денного.

Позивач зазначає, що відповідне повідомлення про проведення загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ 14.03.2017р. було направлено відповідачем на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) кур'єрською службою 16.02.2017р., та повернуто 21.02.2017р. з відміткою „за вказаною адресою адресат не знаходиться. Телефон відключений". Але, не отримавши зазначеного повідомлення, представник позивача все ж таки був присутнім на загальних зборах, що відбулися 14.03.2017р.

При цьому, позивач вважає, що сам факт відправлення на імя ОСОБА_1 повідомлення про дату, час, місце проведення та порядок денний позачергових загальних зборів товариства, не може вважатися таким, що вказує на дотримання порядку скликання позачергових загальних зборів , адже, зазначене повідомлення не було отримано адресатом. Термін же „повідомлення" включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Позивач не заперечує свою обізнаність про призначення позачергових загальних зборів товариства на 14.03.2017р. , але , зазначає, що дізнався про це лише 12.03.2017р. , тобто за 2 дні до дати проведення зборів, у зв'язку з чим ОСОБА_1 не мала змоги підготуватися , і була позбавлена права на першочергове придбання частки у статутному капіталі , що відчужувалася ОСОБА_3

Позивач також зазначив, що ОСОБА_1 не була у встановлені законодавством строки повідомлена про намір ОСОБА_3 вудчудити належну йому частину частки у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ у розмірі 135 000 грн. , що становить 3% статутного капіталу товариства , шляхом укладання договору купівлі-продажу з ОСОБА_5, та частину частки у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ у розмірі 135 000 грн. , що становить 3% статутного капіталу товариства , шляхом укладання договору купівлі-продажу з ОСОБА_4

На думку позивача, вказана обставина свідчить про порушення прав позивача, адже, відповідно до положень ст.53 Закону України „Про господарські товариства" учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасн6иками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Крім того, відповідно до ст.147 Цивільного кодексу України учасники можуть скористатися своїм переважним правом придбання частки (її частини) учасника товариства з обмеженою відповідальністю протягом місяця з дня їх повідомлення учасником про намір продати свою частку. З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що відповідачем у будь-якому випадку порушено порядок скликання позачергових загальних зборів учасників (засновників) товариства, оскільки, повідомлення про проведення зборів було направлено 16.02.2017р. і місячний строк закінчувався 16.03.2017р. , збори були проведені 14.03.2017р., а ОСОБА_1 дізналася про дату зборів та порядок денний лише 12.03.2017р.

Позивач також зазначив, що рішення загальних зборів щодо здійснення паном ОСОБА_5 особистого додаткового грошового внеску до статутного капіталу Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ у розмірі 668 000 грн. з метою фактичного формування статутного капіталу , затвердженого протоколом загальних зборів учасників (засновників) №1/01/2016 від 31.03.2016р. Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ у розмірі 4 500 000 грн., у зв'язку з тим, що учасником (засновником) Компанії пані ОСОБА_1 не було фактично здійснено формування частини власної частки у розмірі 668 000 грн. у статутному капіталі товариства , строк внесення якої був затверджений протоколом загальних зборів учасників (засновників) №1/01/2016 від 31.03.2016р., на його думку, також суперечить положенням чинного законодавства, адже, обов'язок щодо внесення зазначеної грошової суми не був виконаний ОСОБА_1 особисто, а за неї це зробив ОСОБА_5 Крім того, на думку позивача, у даному випадку мало місце відчуження частини частки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 Але, дане право є суб'єктивним правом ОСОБА_1 , яке може бути реалізоване лише нею особисто або через уповноваженого представника. Сама ОСОБА_1 з вказаною ініціативою не виступала , проти прийняття загальними зборами такого рішення заперечувала, що , на думку позивача, свідчить про недотримання процедури відступлення її частки у статутному капіталі товариства.

Крім того, позивач вважає, що дане рішення суперечить положенням ч.2 ст.52 Закону України „Про господарські товариства", відповідно до якої якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства. На думку позивача, зазначені рішення , за аналогією, мають прийматися і у разі збільшення статутного капіталу товариства .

Позивач також вважає, що представник ОСОБА_5 ОСОБА_9, що діяв на підставі довіреності від 30.03.2016р., не мав права розпоряджатися належним ОСОБА_5 майном , частками у статутному капіталі та майном Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ. У зв'язку з цим, на думку позивача, наявні правові підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ щодо внесення ОСОБА_5 особистого додаткового грошового внеску до статутного капіталу Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ у розмірі 668 000 грн., укладання договору купівлі-продажу з ОСОБА_3, адже, у даномі випадку ОСОБА_9 фактично розпоряджався майном ОСОБА_5

Рішення щодо збільшення розміру статутного капіталу за рахунок особистих додаткових внесків учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ позивач також вважає таким, що має бути визнано судом недійсним та зазначає в обгрунтування, що відповідно до положень ч.7 ст.52 Закону України „Про господарські товариства" та ч.6 ст.144 Цивільного кодексу України збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі. Але, позивачем станом на 14.03.2017р. не було внесено свій вклад у статутний капітал товариства у повному обсязі. Отже, питання щодо збільшення розміру статутного капіталу було поставлено передчасно.

Також позивач вважає, що оспорюваними рішеннями , оформленими протоколом №14/03/2017 від 14.03.2017р. порушено її права на відступлення частини своєї частки у статутному капіталі товариства у порядку, встановленому законом, на першочергове придбання частини частки у статутному капіталі товариства, яка відчужувалась ОСОБА_3, на участь в управлінні справами товариства.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, що ним не було допущено порушень норм чинного законодавства України при скликанні, проведенні загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, та при оформленні протоколу №14/03/2017 від 14.03.2017р.

Третя особа - ОСОБА_5 вважає позов ОСОБА_1 необґрунтованим, безпідставним та таким , що не підлягає задоволенню , посилаючись на те, що процедуру скликання загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, що відбулися 14.03.2017р., було повністю дотримано , адже, відповідно до п.7.11 Статуту товариства про проведення засідання загальних зборів учасники повідомляються письмово (або іншим способом) не менше як за 30 днів до початку загальних зборів з повідомленням часу та місця його проведення ,а також порядку денного. Повідомлення про дату , час, місце проведення та порядок денний загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, призначених на 14.03.2017р., було направлено відповідачем на єдину відому адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, зазначена адреса є адресою реєстрації ) кур'єрською службою 16.02.2017р. , та повернуто 21.02.2017р. з відміткою „ за вказаною адресою адресат не знаходиться. Телефон відключений". Але, не отримавши зазначеного повідомлення, представник позивача все ж таки був присутнім на загальних зборах, що відбулися 14.03.2017р., голосував по кожному з птань порядку денного. Отже, представник ОСОБА_1 мав позицію щодо обговорюваних питань. Згідно ж п.2.27 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 „Про деякі питання практики вирішення спорів , що виникають з корпоративних відносин" якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

Третя особа також зазначила, що згідно з ч.1 ст.147 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.53 Закону України „Про господарські товариства" учасники товариства з обмеженою відповідальністю та товариства з додатковою відповідальністю мають право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) в статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відповідно до п.4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 закон не обмежує це право необхідністю отримати згоду інших учасників товариства на передачу частки. За положеннями ч.3 ст.53 Закону України „Про господарські товариства" учасники користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника перед третіми особами , і порушення цього права може відбутися в тому разі, якщо учаснику товариства не буде надано право купівлі цієї частки протягом місяця з дня повідомлення про намір її продажу. При цьому, законодавством не встановлено форму та зміст повідомлення учасника товариства про умови продажу частки. Повідомлення про проведення загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ , призначених на 14.03.2017р. , містило інформацію про розгляд питання щодо відчуження шляхом укладання договору купівлі-продажу , належної пану ОСОБА_3 частини частки у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, у зв'язку з чим третя особа вважає, що ОСОБА_1 була обізнана про продаж ОСОБА_3 частини своєї частки у статутному капіталі , але, не скористалася своїм правом на викуп цієї частки в ході проведення загальних зборів 14.03.2017р.

Третя особа також вважає, що чинне законодавство України не містить заборони на фактичне формування попередньо збільшеного статутного капіталу за рахунок особистого вкладу одного учасника у зв'язку з тим, що інший учасник даного обов'язку не виконав, та подальшого перерозподілу часток. Зокрема, третя особа зазначає, що рішенням загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ , що відбулися 31.03.2016р., вирішено збільшити розмір статутного капіталу товариства на 4 000 000 грн. та затвердити його на рівні 4 500 000 грн. за рахунок особистих додаткових внесків учасників (засновників) пропорційно їх часткам у статутному капіталі товариства у таких розмірах: особистий додатковий внесок учасника (засновника) пана ОСОБА_5- 668 000 грн.; особистий додатковий внесок учасника (засновника) пана ОСОБА_2- 800 000 грн.; особистий додатковий внесок учасника (засновника) пана ОСОБА_3 - 532 000 грн.; особистий додатковий внесок учасника (засновника) пані ОСОБА_4 - 1 332 000 грн.; особистий додатковий внесок учасника (засновника) пані ОСОБА_1 - 668 000 грн. Для здійснення особистих додаткових внесків було встановлено строк у два місяці. У встановлений строк всіма учасниками (засновниками ) товариства , окрім пані ОСОБА_1, рішення загальних зборів учасників (засновників) від 31.03.2016р. було виконано.

Згідно п.4.7 Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ подальші можливі зміни у статутному капіталі товариства (збільшення або зменшення) вносяться за рішенням загальних зборів. При збільшенні або зменшенні статутного капіталу за рахунок особистих додаткових майнових або грошових внесків учасників (засновників) відбувається перерозподіл часток учасників (засновників) у статутному капіталі товариства.

Крім того,згідно наданої до матеріалів справи письмової нотаріально посвідченої заяви від 04.10.2017р., ОСОБА_5 зазначає, що він особисто підтримує всі рішення, прийняті на загальних зборах учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, що відбулися 14.03.2017р., у яких брав участь його повноважний представник, який не здійснював розпорядження майном ОСОБА_5 На виконання зазначених рішень загальних зборів ОСОБА_5 особисто був укладений з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Компанії , та ним особисто було внесено грошові кошти у розмірі 668 000 грн. у якості вкладу у статутний капітал Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ .

Розглянув матеріали справи, на підставі норм чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку :

Відповідно до ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання , кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Отже, підставою для звернення до суду є саме порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів юридичної особи.

Згідно ст.167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права за своєю правовою природою є сукупністю майнових та особистих немайнових прав, які згідно ч.2 ст.656 Цивільного кодексу України можуть виступати предметом договору купівлі-продажу, до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав.

Рішення загальних зборів учасників господарського товариства є актом корпоративного управління колективних власників господарського товариства, тобто, позовна вимога про скасування рішення загальних зборів учасників господарського товариства є такою, що направлена на захист корпоративного права, відповідно, має вирішуватися на підставі норм, що регулюють корпоративне право.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1, ст.50 Закону України „Про господарські товариства" господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ (нова редакція), затвердженого протоколом позачергових загальних зборів учасників (засновників) №23/01/17 від 23.01.2017р., учасниками товариства є: ОСОБА_1 ( частка у статутному капіталі 751 500 грн., що становить16,7 %), ОСОБА_2 ( частка у статутному капіталі 900 000 грн., що становить 20,0 %), (ОСОБА_3 (частка у статутному капіталі 598 500 грн., що становить13,3 %), ОСОБА_4 (частка у статутному капіталі 1 498 500 грн., що становить33, 3 %), ОСОБА_5(частка у статутному капіталі 751 500 грн., що становить16,7 %).

За матеріалами справи, 14 березня 2017р. відбулися загальні збори учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ , на яких, згідно протоколу загальних зборів учасників (засновників) №14/03/17, були присутні учасники (засновники) товариства, що володіють 100% голосів : ОСОБА_5 в особі ОСОБА_9, що діяв на підставі довіреності, посвідченої ПНОМНО ОСОБА_10 від 30.03.2016р., зареєстрованої в реєстрі за №516; ОСОБА_1 в особі ОСОБА_11, яка діяла на підставі довіреності , посвідченої ПНОМНО ОСОБА_12 від 15.03.2016р. , зареєстрованою в реєстрі за №341; ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4.

Згідно порядку денного на зборах розглядалися питання : 1). про обрання голови та секретаря загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 2). Про відчуження шляхом укладання договору купівлі-продажу , належної пану ОСОБА_3 частини частки у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 3). Про здійснення паном ОСОБА_5 особистого додаткового грошового внеску до статутного капіталу Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 4). Про зменшення розміру власної частки пані ОСОБА_1 у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 5). Про збільшення розміру статутного капіталу за рахунок особистих додаткових внесків учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 6). Про затвердження розподілу часток учасників (засновників) у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ; 7). Про затвердження, підписання та державну реєстрацію Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ у новій редакції.

За результатами розгляду питань, включених до порядку денного зазначених загальних зборів, були прийняті рішення , які оформленні Протоколом загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ №14/03/17 від 14.03.2017р.

Згідно п.2.12. Постанови Пленуму ВГСУ №4 від 25.02.2016р. „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства"); відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства"); відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства"). Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення (п.2.13. Постанови Пленуму ВГСУ №4 від 25.02.2016р. „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Пункт 2.14. Постанови Пленуму ВГСУ №4 від 25.02.2016р. „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України „Про господарські товариства" (в редакції станом на дату прийняття оскаржуваних рішень) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

У відповідності до положень ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом. Право брати участь в управлінні товариством може бути реалізовано учасником товариства при прийнятті участі у загальних зборах товариства, на яких вирішують ті чи інші питання діяльності товариства.

Положення ч.5 ст.61 Закону України „Про господарські товариства" передбачають, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п.7.11 Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ про проведення засідання загальних зборів учасники повідомляються письмово (або іншим способом) не менше як за 30 днів до початку загальних зборів з повідомленням часу та місця його проведення ,а також порядку денного.

За матеріалами справи, повідомлення про дату , час, місце проведення та порядок денний загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ , призначених на 14.03.2017р., було направлено відповідачем на єдину відому адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, зазначена адреса є адресою реєстрації ) кур'єрською службою 16.02.2017р., та повернуто 21.02.2017р. з відміткою „за вказаною адресою адресат не знаходиться. Телефон відключений". Але, не отримавши зазначеного повідомлення, представник позивача все ж таки був присутнім на загальних зборах, що відбулися 14.03.2017р., голосував по кожному з птань порядку денного . Отже, представник ОСОБА_1 мав позицію щодо обговорюваних питань. При цьому, у Протоколі загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ №14/03/17 від 14.03.2017р. не зафіксовано будь-якої пропозиції представника ОСОБА_1 щодо перенесення зборів у зв'язку із непідготовленістю до розгляду питань порядку денного. Крім того, позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів того, що про дату, час, місце проведення та порядок денний загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ №14/03/17 від 14.03.2017р. їй стало відомо саме 12.03.2017р. , а не будь-яку інше дату.

Згідно п.2.27 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 „Про деякі питання практики вирішення спорів , що виникають з корпоративних відносин" якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

Учасники (акціонери) можуть брати участь у загальних зборах особисто або через представника. Довіреність представника повинна відповідати загальним вимогам, передбаченим цивільним законодавством, зокрема частиною третьою статті 247 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно ч.3 ст.244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За матеріалами справи, на загальних зборах учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, що відбулися 14.03.2017р. ОСОБА_5 представляв ОСОБА_9, що діяв на підставі довіреності, посвідченої ПНОМНО ОСОБА_10 від 30.03.2016р. , зареєстрованої в реєстрі за №516. Зазначеною довіреністю , зокрема, передбачено право ОСОБА_9 приймати участь у загальних зборах товариства, з правом голосу відповідно до належної поручителю частки у статутному капіталі тощо. Дійсно, дана довіреність надана без права розпорядження належним довірителю майном , частками у статутному капіталі иа майном товариства. Але, виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_5 особисто здійснив розпорядження своїми грошовими коштами у розмірі 668 000 грн. шляхом їх внесення у якості вкладу у статутний капітал Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, а також ОСОБА_5 особисто був укладений з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Компанії . Отже, безпідставним є посилання позивача на те, що ОСОБА_9 розпорядився майном ОСОБА_5

Відповідно до ст.53 Закону України „Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права.

Відповідно до п.4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" закон не обмежує це право необхідністю отримати згоду інших учасників товариства на передачу частки.

Законодавством не встановлено форму та зміст повідомлення учасника товариства про умови продажу частки.

Повідомлення про проведення загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ , призначених на 14.03.2017р. , містило інформацію про розгляд питання щодо відчуження шляхом укладання договору купівлі-продажу , належної пану ОСОБА_3 частини частки у статутному капіталі Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ. Отже, ОСОБА_1 була обізнана про продаж ОСОБА_3 частини своєї частки у статутному капіталі , але, не скористалася своїм правом на викуп цієї частки в ході проведення загальних зборів 14.03.2017р.

Слід зауважити, що спосіб відступлення учасником товариства своєї частки іншим учасникам обирається її власником, і прийняття загальними зборами рішення про перерозподіл часток у статутному капіталі ставиться в залежність від волевиявлення власника перерозподіленої частки, а не способу відступлення частки учасником товариства, оскільки закон допускає відступлення як шляхом укладення угод, так і іншим чином. При з'ясуванні змісту положення "іншим чином" треба виходити з того, що для прийняття зборами рішення важливо, що власник частки може реалізувати своє право на її часткове зменшення у будь-який спосіб, не заборонений законом. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду України від 22.12.2009р. у справі № 33/45-09-1388, яка в силу ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для застосування.

За матеріалами справи, рішенням загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, що відбулися 31.03.2016р., вирішено збільшити розмір статутного капіталу товариства на 4 000 000 грн. та затвердити його на рівні 4 500 000 грн. за рахунок особистих додаткових внесків учасників (засновників) пропорційно їх часткам у статутному капіталі товариства у таких розмірах: особистий додатковий внесок учасника (засновника) пана ОСОБА_5- 668 000 грн.; особистий додатковий внесок учасника (засновника) пана ОСОБА_2- 800 000 грн.; особистий додатковий внесок учасника (засновника) пана ОСОБА_3 - 532 000 грн. ; особистий додатковий внесок учасника (засновника) пані ОСОБА_4 - 1 332 000 грн.; особистий додатковий внесок учасника (засновника) пані ОСОБА_1 - 668 000 грн. Для здійснення особистих додаткових внесків було встановлено строк у два місяці. У встановлений строк всіма учасниками (засновниками) товариства, окрім пані ОСОБА_1, рішення загальних зборів учасників (засновників) від 31.03.2016р. було виконано.

Слід зауважити, що рішенням господарського суду Одеської області від 18.07.2016р. у справі №916/1249/16, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2016р., відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову щодо визнання недійсними рішення загальних зборів учасників (засновників) Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ, що відбулися 31.03.2016р., у частині збільшення розміру статутного капіталу за рахунок особистих додаткових внесків учасників (засновників) пропорційно їх часткам у статутному капіталі товариства, розподілу часток учасників (засновників), затвердження, підписання та державної реєстрації Статуту товариства у новій редакції.

Відповідно до положень п.5.2 Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ учасники товариства зобов'язані , зокрема, виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариством, виконувати свої зобов'язання перед товариством , в тому числі і пов'язані з майновою участю , а також вносити вклади у розмірі, порядку та засобами, передбаченими Статутом. Зазначені положення Статуту повністю співвідносяться з положеннями ст.117 Цивільного кодексу України та ст.11 Закону України" Про господарські товариства".

Отже, не виконавши свої зобов'язання щодо виконання рішення загальних зборів учасників (засновників) від 31.03.2016р. у частині внесення особистого додаткового внеску учасника (засновника) у розмірі 668 000 грн., пані ОСОБА_1 фактично поставила товариство у ситуацію, коли під загрозою опинилося питання щодо виконання всіма учасниками Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ рішення загальних зборів учасників (засновників) від 31.03.2016р. у частині збільшення розміру статутного капіталу товариства на 4 000 000 грн. за рахунок особистих додаткових внесків учасників (засновників) та затвердження його на рівні 4 500 000 грн.

Згідно п.4.2 Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ статутний капітал товариства формується за рахунок внесків учасників. Статутний капітал формується у відповідності до вимог чинного законодавства ( п.4.2 Статуту) . Відповідно до положень п.4.13 Статуту статутний капітал товариства може збільшуватися . Збільшення статутного капіталу можливе лише за умови остаточного внесення всіма учасниками своїх вкладів. Згідно п.4.7 Статуту Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ подальші можливі зміни у статутному капіталі товариства (збільшення або зменшення) вносяться за рішенням загальних зборів. При збільшенні або зменшенні статутного капіталу за рахунок особистих додаткових майнових або грошових внесків учасників (засновників) відбувається перерозподіл часток учасників (засновників) у статутному капіталі товариства.

Чинне законодавство України не містить заборони на фактичне формування попередньо збільшеного статутного капіталу за рахунок особистого вкладу одного учасника у зв'язку з тим, що інший учасник даного обов'язку не виконав, та подальшого перерозподілу часток.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсними рішень загальних зборів Компанії „СПІВДРУЖНІСТЬ" ТОВ від 14.03.2017р., оформлених протоколом №14/03/2017.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду. Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06 листопада 2017 р.

Суддя Н.В. Рога