донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.10.2017 справа №905/2929/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від ТОВ «Сван-1»: від ТОВ «Агро Інжинірінг»: від ТОВ «Маг -Трейд»:Будко Н.В. Дучал Н.М., Мартюхіної Н.О. Рудик Т.С. Федоренко О.І. - за довіреністю; ліквідатор Артеменко О.О. - за посвідченням; не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», м. Черкаси
на ухвалу господарського суду Донецької області
від06.09.2017 р.
у справі№ 905/2929/16 (суддя: Тарапата С.С.)
за позовною заявою до боржника (відповідача)Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», м. Черкаси Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг», м. Маріуполь
провизнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.2010 р.
В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.2010 р. - нежитлового приміщення магазину, а саме: приміщення першого поверху з № 1-1 по № 1-5, загальною площею 71,9 кв.м., (цегляні, обкладені плиткою), що знаходиться по вулиці Вернигори, 4, в м. Черкаси, укладеного між ТОВ «Сван-1» в особі генерального директора ОСОБА_9 та ТОВ «Агро Інжинірінг» в особі директора ОСОБА_10, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 13110.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.04.2017 р. вказану позовну заяву прийнято в межах справи про банкрутство ТОВ «Агро Інжинірінг» № 905/2929/16.

Ухвалою суду першої інстанції від 08.08.2017 р. залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Маг-Трейд», що є власником спірного приміщення.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.09.2017 р. у задоволенні позовної заяви ТОВ «Сван-1» до ТОВ «Агро Інжинірінг» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилового приміщення недійсним відмовлено.

Ухвала суду мотивована недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Сван-1» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду на оскаржувану ухвалу, в якій просить ухвалу господарського суду Донецької області скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що ухвалу суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Позивач стверджує, що спірний договір купівлі-продажу від 01.12.2010 р. укладений з порушенням норм цивільного законодавства України, майно було відчужене особою, яка не призначалась засновниками ТОВ «Сван-1» на посаду генерального директора товариства та не мала необхідних повноважень на укладення правочинів від імені ТОВ «Сван-1», учасники ТОВ «Сван-1» не надавали згоди на продаж спірного майна, тому такий договір, на думку позивача, має бути визнаний недійсним.

Крім того, позивач зазначає, що експертна оцінка справедливої (ринкової) вартості об'єкту перед здійсненням купівлі-продажу не проводилась, сам зміст оскаржуваного правочину суперечить вимогам Закону України «Про податок на додану вартість» в редакції, чинній на 01.12.2010 р. та не містить такої істотної умови договору, як кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташована нежитлова будівля.

Також, посилаючись на висновок експерта № 1/546 від 16.06.2015 р., позивач стверджує, що підписи під прізвищем засновника товариства ОСОБА_12 на протоколі Загальних зборів учасників ТОВ «Сван-1» № 30/11/10 від 30.11.2010 р. про призначення ОСОБА_9 генеральним директором ТОВ «Сван-1» та протоколі № 01/12/10 від 01.12.2010 р. про прийняття рішення щодо відчуження належних товариству нежитлових приміщень є підробленими, спірний договір укладений особою, яка не мала необхідних повноважень на його укладення, у зв'язку з чим, за доводами позивача, укладення оспорюваного договору купівлі-продажу не може створювати юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з недійсністю цього правочину.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2017 р. для розгляду справи № 905/2929/16 сформовано колегію суддів у складі: Будко Н.В. - головуючий, судді - Дучал Н.М., Мартюхіна Н.О.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 1756 від 28.09.2017 р. у зв'язку з перебуванням судді Мартюхіної Н.О. у відпустці на дату розгляду справи призначено повторний автоматизований розподіл справи № 905/2929/16.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.09.2017 р. визначено колегію суддів у складі: Будко Н.В. - головуючий, судді - Дучал Н.М., Сгара Е.В.

29.09.2017 р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання в.о. керівника ТОВ «Сван-1» ОСОБА_13 про відкладення розгляду апеляційної скарги та продовження строку розгляду апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу строком на 15 днів через неможливість прибуття ОСОБА_13 та представника ТОВ «Сван-1» у судове засідання, призначене на 02.10.2017 р. у зв'язку з відрядженням до іншого міста.

Вказане клопотання в.о. керівника ТОВ «Сван-1» ОСОБА_13 ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.10.2017 р. задоволено, продовжено строк розгляду апеляційної скарги ТОВ «Сван-1» на 15 днів та, відповідно, відкладено її розгляд на 26.10.2017 р.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 1986 від 25.10.2017 р. у зв'язку з перебуванням судді Сгара Е.В. у відрядженні на дату розгляду справи призначено повторний автоматизований розподіл справи № 905/2929/16.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.10.2017 р. визначено колегію суддів у складі: Будко Н.В. - головуючий, судді - Дучал Н.М., Мартюхіна Н.О.

Представник ТОВ «Сван-1» у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Ліквідатор ТОВ «Агро Інжинірінг» Артеменко О.О. у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник ТОВ «Маг-Трейд» у судові засідання не з'явився. 25.10.2017 р. до Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання ТОВ «Маг-Трейд» про зобов'язання ТОВ «Сван-1» надіслати ТОВ «Маг-Трейд» копію апеляційної скарги та додані до неї документи і перенесення розгляду вказаної апеляційної скарги у зв'язку з неотриманням учасником справи про банкрутство ТОВ «Агро Інжинірінг» примірника апеляційної скарги.

Розглянувши вказане клопотання ТОВ «Маг-Трейд» судовою колегією встановлено наступне.

На виконання приписів ст. ст. 94, 95 ГПК України ТОВ «Сван-1» у якості доказу направлення апеляційної скарги ТОВ «Маг-Трейд» надано фіскальний чек підприємства поштового зв'язку від 11.0.2017 р. За інформацією, що розміщена на веб-сайті ПАТ «Укрпошта» вбачається, що поштове відправлення № 790 12.09.2017 р. не було вручене під час доставки та 11.10.2017 р. повернуто за зворотньою адресою.

Таким чином, факт відправлення копії апеляційної скарги та надання відповідних доказів здійснення такого відправлення не може ставитись в залежність від факту отримання поштового відправлення адресатом, тому судова колегія дійшла висновку зазначене клопотання ТОВ «Маг-Трейд» відхилити.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.ст. 74-1, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ТОВ «Сван-1», ліквідатора ТОВ «Агро Інжинірінг», перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.10.2011 р. порушено провадження у справі № 10/5026/2337/2011 про банкрутство ТОВ «Сван-1», введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна боржника ліцензованого арбітражного керуючого ОСОБА_13

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.02.2012 р. у справі № 10/5026/2337/2011 керівника боржника - голову ліквідаційної комісії ТОВ «Сван-1» ОСОБА_14 відстронено від виконання повноважень. Виконання обов'язків керівника ТОВ «Сван-1» покладено на арбітражного керуючого-розпорядника майна боржника ОСОБА_13

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2013 р. у справі № 10/5026/2337/2011 вказана ухвала господарського суду Черкаської області залишена без змін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.10.2016 р. за результатами підготовчого засідання порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інжинірінг" введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, введена процедура розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів, розпорядником майна боржника призначений арбітражний керуючий ОСОБА_1

24.10.2016 р. за номером 36569 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інжинірінг".

За результатами попереднього засідання 27.12.2016 р. судом першої інстанції затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інжинірінг" на загальну суму основного боргу 533 720,87 грн., що складається з вимог ТОВ «Сван-1» в сумі 533 720,87 грн. - вимоги 4 черги. За даними автоматизованої системи документообігу суду «Діловодство спеціалізованого суду» інші кредитори з грошовими вимогами до боржника - відсутні. Дослідивши обставини належного повідомлення учасників провадження даної справи про банкрутство судова колегія дійшла висновку щодо відсутності порушень судом першої інстанції процесуального законодавства відносно належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду господарської справи.

Постановою господарського суду Донецької області від 09.02.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Інжинірінг" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено Артеменка О.О.

09.02.2017 р. за номером 40184 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет опубліковано повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інжинірінг" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Матеріали справи свідчать про те, що між ТОВ «Сван-1» в особі генерального директора ОСОБА_9, як продавцем, та ТОВ «Агро Інжинірінг» в особі директора ОСОБА_10, як покупцем, 01.12.2010 р. укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, за умовами якого продавець передав, а покупець прийняв у власність нежитлове приміщення магазину, а саме: приміщення першого поверху з № 1-1 по № 1-5, V, загальною площею 71,9 кв.м. (цегляні, обкладені плиткою), що знаходяться по вулиці Вернигори, буд. 4 (чотири), в місті Черкаси.

Умовами пунктів 2, 3 договору сторонами погоджено, що продаж нежилого приміщення становить 228 090 грн. в т.ч. ПДВ, які отримані продавцем від покупця в безготівковій формі до підписання цього договору.

Балансова вартість нежилого приміщення становить 231 796,25 грн., відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 28194282 від 01.12.2010 р., виданого КП «Черкаське обласне об'єднане БТІ».

Пунктом 5 договору сторонами підтверджено, що:

- вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними;

- укладення договору відповідає їх інтересам;

- волевиявлення є вільним і усвідомленим, і відповідає їх внутрішній волі;

- умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін;

- договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому.

Відповідно до п. 6 договору сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу нежилого приміщення. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового значення.

Згідно з п. 7 договору право власності на придбане нежиле приміщення у покупця виникає з моменту реєстрації цього договору в Державному реєстрі правочинів та реєстрації у КП «Черкаське обласне об'єднане БТІ».

За приписами п. 8 договору покупець зобов'язується протягом 3 робочих днів з дня укладення цього договору подати документи, необхідні для державної реєстрації права власності до КП «Черкаське обласне об'єднане БТІ». У разі невиконання покупцем цього обов'язку в обумовлений строк продавець не відповідає за неможливість державної реєстрації договору, що виникла внаслідок прострочення покупця.

Відповідно до п. 12 договору правові наслідки приховування реальної вартості нежилого приміщення, зміст ст.ст. 229, 230, 231, 233, 234, 235, 655, 657, 659, 660, 695 ЦК України, ст. 65 Сімейного кодексу України сторонам роз'яснено. Покупцеві роз'яснено.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстровано у реєстрі за № 13110, договір підписано представниками сторін без зауважень чи заперечень, підписи представників скріплені печатками підприємств.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 07.08.2017 р. власником нежитлового приміщення магазину, а саме: приміщення першого поверху під літ. «А-4» з № 1-1 по № 1-5, V, загальною площею 71,9 кв. м. за адресою: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Вернигори, б. 4, є ТОВ «Маг-Трейд», .

Посилаючись на порушення прав та законних інтересів позивача шляхом укладання та виконання вищевказаного договору, оскільки, на думку позивача, договір укладено з порушенням вимог Податкового кодексу України, інших актів цивільного законодавства, інтересів держави і суспільства, його моральним засадам, ТОВ «Сван-1» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст.207 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно з ст. 217 Цивільного кодексу України правочин не може бути визнано недійсним, якщо закону не відповідають лише окремі його частини і обставини справи свідчать про те, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної його частини. У такому разі господарський суд може визнати недійсною частину правочину. Недійсними частини правочину визнаються за загальними правилами визнання правочинів недійсними із застосуванням передбачених законом наслідків такого визнання. Якщо недійсна частина правочину виконана будь-якою із сторін, господарський суд визначає наслідки такої недійсності залежно від підстави, з якої вона визнана недійсною (п.2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Згідно з частиною першою статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким із моменту його вчинення.

Щодо доводів позивача відносно того, що спірний договір підписано від імені ТОВ «Сван-1» ОСОБА_9 без необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки вказана особа не призначалась засновниками Товариства на посаду генерального директора ТОВ «Сван-1» та не мала необхідних повноважень на вчинення правочину від імені товариства, судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 92 ЦК України (в редакції чинній на момент укладання оспорюваного договору) юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Частинами 3, 5 ст.65 ГК України визначено, що для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Крім того, на підтвердження доводів про ненадання згоди зборами учасників ТОВ «Сван-1» на продаж об'єктів нерухомості, що належали товариству, та відсутність подальшого схвалення вищим органом товариства оспорюваного правочину, позивач посилається на висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Черкаській області від 16.06.2015 р., складеного за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи в межах кримінального провадження №0000218, відповідно до п.п.5 та 6 якого підпис від імені гр. ОСОБА_12 в графі "Секретар загальних зборів учасників ОСОБА_12 та ОСОБА_19." у протоколах загальних зборів учасників ТОВ "Сван-1" №30/11/10 від 30.11.10р. та №01/12/10 від 01.12.10р. виконаний не ОСОБА_12, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису (підписів) гр. ОСОБА_12

Частинами 1, 2 ст.4 Закону України "Про господарські товариства", акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту, повне і командитне товариство - засновницького договору. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок підписання установчих документів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Отже, статут товариства з обмеженою відповідальністю повинен містити визначення обсягу повноважень виконавчого органу, порядок прийняття ним рішень та вчинення інших юридично значимих дій на зразок права на укладання (підписання) договорів та обмежень, які стосуються цього питання.

Згідно п. і) ст.41, ст.59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю відноситься затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства. Відповідно до ч.1 ст.23 Закону, управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства.

Повноваження виконавчого органу саме товариства з обмеженою відповідальністю врегульовано ст.62 Закону, відповідно до якої: у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган - колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор); дирекцію очолює генеральний директор; членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства; дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників; загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора); дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України "Про господарські товариства" та ч.1 ст.145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.

Статтею 97 ЦК України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу (ч.1 ст.98 ЦК України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно п.3.3 розділу III Статуту ТОВ "Сван-1" в редакції від 22.02.2002р., учасниками Товариства є: ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_12.

Відповідно до п.4.3 Статуту Товариство має право, у відповідності з законодавством України, продавати, передавати (в тому числі під заставу), обмінювати, здавати в оренду іншим фізичним і юридичним особам належне йому нерухоме і рухоме майно, а також у встановленому порядку списувати його з балансу та знищувати або утилізувати.

Пунктом.7.1. розділу VII Статуту, зокрема, визначено, що вищим органом управління Товариства є збори Учасників.

Згідно п.7.6 розділу VII Статуту збори можуть приймати рішення з будь-яких питань діяльності Товариства.

Виключною компетенцією зборів, зокрема, є внесення змін і доповнень до цього Статуту; обрання та відкликання генерального директора та ревізійної комісії (підпункти 7.7.2. та 7.7.7 п.7.7 розділу VII Статуту).

Положення п.п.7.18, 7.19, 7.20 Статуту передбачено, що генеральний директор вирішує всі питання діяльності Товариства, крім тих, що відносяться до виключної компетенції зборів Учасників; генеральний директор підзвітний зборам учасників та не має права приймати рішення, виконання яких обов'язкове для учасників Товариства; генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства, в тому числі укладання кредитних договорів та договорів застави.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства "Сван-1" №30/11/10 від 30.11.2010 р., згідно з порядком денним загальних зборів учасників прийняті наступні рішення:

- про звільнення ОСОБА_17 за згодою сторін з посади генерального директора Товариства з 30.11.2010 р. на підставі його заяви;

- про призначення ОСОБА_9 на посаду генерального директора Товариства з 01.12.2010 р.;

- про уповноваження генерального директора Товариства здійснити необхідні дії щодо внесення відповідних відомостей до Державного реєстру щодо зміни керівництва самостійно або видати довіреність представнику.

Протокол №30/11/10 від 30.10.2010 р., яким оформлені прийняті на загальних зборах учасників Товариства рішення, складений та підписаний ОСОБА_16 (голова зборів) та ОСОБА_12 (секретар зборів), яких, відповідно, обрано головою та секретарем загальних зборів.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства "Сван-1" №01/12/10 від 01.12.10р., згідно з порядком денним загальних зборів учасників були прийняті рішення:

- про відчуження нерухомого майна Товариства, в тому числі нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори, 4, та яке є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу від 01.12.2010 р.;

- про уповноваження генерального директора Товариства ОСОБА_9 здійснити всі необхідні дії щодо відчуження нерухомого майна Товариства, в тому числі нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори, 4, та яке є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу від 01.12.2010 р.

Протокол №01/12/10 від 01.12.2010 р., яким оформлені прийняті на загальних зборах учасників Товариства рішення, складений та підписаний ОСОБА_16 (голова зборів) та ОСОБА_12 (секретар зборів), яких, відповідно, обрано головою та секретарем загальних зборів.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції чинній на момент укладання оспорюваного договору) в Єдиному державному реєстрі серед інших містяться відомості про прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) та реєстраційні номери облікових карток платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Пунктом п.5 ст.89 ЦК України встановлено, що зміни до установчих документів юридичної особи набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Зазначена законодавча норма є загальною нормою, однак законодавство, яке регулює правовий статус товариства з обмеженою відповідальністю, не містить спеціальної норми набрання чинності змін до установчих документів такого товариства, у тому числі щодо зміни учасників чи директора товариства. А тому зміна учасників Товариства, або його керівника набуває чинності з моменту внесення змін до установчих документів, крім третіх осіб, для яких ці зміни набувають чинності з дня їх державної реєстрації.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.07.2015 р., державним реєстратором 01.12.2010 р. до Єдиного державного реєстру внесено запис №1001629 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна відомостей про підписантів.

Тобто, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, особа яка мала право вчиняти дії від імені юридичної особи - ТОВ "Сван-1" на момент укладення оспорюваного правочину, був її керівник ОСОБА_9, який фактично і підписав договір купівлі-продажу нежилого приміщення від імені ТОВ "Сван-1".

Отже, згідно з рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленим протоколом №30/11/10 від 30.11.2010 р. обов'язки генерального директора Товариства покладено на ОСОБА_9 з 01.12.2010 р., що також підтверджується і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.07.2015 р., відповідно до якого керівником юридичної особи ТОВ "Сван-1" та підписантом є ОСОБА_9

Відомостей про наявність обмежень у керівника щодо представництва інтересів від ТОВ "Сван-1" станом на 01.12.2010 р. в реєстр не внесено.

В матеріалах справи відсутні докази того, що на момент укладення оспорюваного правочину до Єдиного державного реєстру було внесено відомості про реєстраційну дію щодо обмеження повноважень керівника ТОВ "Сван-1" (у вигляді внесення змін до відомостей про юридичну особу).

Як визначено п.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.12р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", висновки експертиз, які було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Наведеним висновком доводи позивача стосовно підписання оспорюваного договору ОСОБА_9 - особою без відповідних на це повноважень, не підтверджуються, з огляду на те, що судова почеркознавча експертиза у кримінальному провадженні №0000218 від 12.09.2013 р. призначалась для встановлення справжності підпису ОСОБА_18 на протоколах загальних зборів засновників/учасників ТОВ "Сван-1", в тому числі на протоколах загальних зборів учасників ТОВ "Сван-1" №30/11/10 від 30.11.2010 р. та №01/12/10 від 01.12.2010 р.

Таким чином, висновком встановлено обставини, з якими закон пов'язує недійсність рішень загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколами №30/11/10 від 30.11.2010 р. та №01/12/10 від 01.12.2010 р.

В даному випадку предметом спору в даній справі є вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р., в той час як доказів скасування чи визнання недійсними, у встановленому законом судовому порядку, рішень загальних зборів учасників ТОВ "Сван-1", оформлених протоколами №30/11/10 від 30.11.2010 р. та №01/12/10 від 01.12.2010 р. позивачем до матеріалів справи не надано. За вказаних обставин таке рішення створює відповідні правові наслідки для сторін, оскільки воно є дійсним.

Доказів визнання протиправною та скасування реєстраційної дії у судовому порядку "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документа" за №1001629 від 01.12.2010 р., "змін відомостей про керівника юридичної особи, змін відомостей про підписантів", позивачем до справи також не надано.

Отже, оспорюваний правочин укладено в той період, коли рішення загальних зборів учасників Товариства були дійсні та реєстраційні зміни за №№1001629 від 01.12.2010 р. не скасовані.

Обставини щодо дійсності протоколу загальних зборів учасників Товариства та наявність в Єдиному державному реєстрі відповідних записів мають правове значення, оскільки підтверджують наявність/відсутність чи обмеження повноваження директора щодо представництва юридичної особи станом на час укладення оспорюваного договору.

Таким чином, оспорюваний договір підписаний ОСОБА_9, який діяв від імені ТОВ "Сван-1" на підставі рішень загальних зборів Товариства №30/11/10 від 30.11.2010 р. та №01/12/10 від 01.12.2010 р., якими вирішено призначити його на посаду генерального директора Товариства та продати нерухоме майно. Відтак, ОСОБА_9 мав повноваження на розпорядження майном Товариства, в тому числі шляхом укладання та підписання будь-яких угод від імені ТОВ "Сван-1", що також спростовує доводи кредитора про те що майно вибуло з власності Товариства поза його волею.

Щодо відсутності у спірному договорі посилання на відповідність земельної ділянки її цільовому призначенню та відсутності посилання на кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований об'єкт нерухомості, що є предметом договору купівлі-продажу, судова колегія звертає увагу на таке.

Згідно ст.625 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України, ст.180 ГК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписом ст.628 ЦК України, ст.180 ГК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, за змістом п.3 ст.180 ГК України, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч.6 ст.120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Згідно з ч.2 ст.377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

З аналізу умов спірного договору вбачається, що договір не містить відомостей про земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно та підлягає відчуженню на користь покупця, а також не містить кадастрового номеру земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Враховуючи вимоги ст.1 ГПК України та ст.15 ЦК України позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів порушення прав та інтересів ТОВ "Сван-1" або його кредиторів у зв'язку з відсутністю (незазначенням) у договорі купівлі-продажу нежилого приміщення відомостей про земельну ділянку та зазначеної умови (кадастровий номер земельної ділянки), а також не визначено у чому саме за обставин відсутності таких відомостей у договорі полягає порушення законних прав позивача.

Щодо доводів позивача про реалізацію нерухомого майна за ціною, значно нижчою від ринкової та балансової вартості об'єкта нерухомості, що, на думку позивача, призвело до порушення принципів діяльності Товариства, передбачених ст.79 ГК України та Статутом Товариства, оскільки укладання оспорюваного договору направлено не на отримання прибутку (про що свідчить реалізація майна не за справедливою (ринковою) вартістю), судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 3 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених Законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Як зазначено вище, умовами договору визначено ціну, за якою продано об'єкт нерухомості - 228 090 грн. та сторонами договору підтверджено, що умови договору відповідають реальній домовленості сторін.

Згідно тверджень позивача, ціна продажу об'єкту нерухомості відповідно до п.7.1. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" повинна була становити: 231796,25грн. + (231796,25грн. х 20%) = 278155,50грн., оскільки обрахована органами БТІ балансова вартість нежитлового приміщення становила 231769,25грн. без урахування ПДВ.

Втім, такі обставини не можуть бути підставою для висновку, що ціна продажу об'єкта нерухомості, узгоджена у договорі купівлі-продажу в сумі 228090,00грн., не може вважатися справедливою ціною за визначенням та свідчить про невідповідність умов договору купівлі-продажу нежилого приміщення положенням п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509, а також ч.1 ст.627 ЦК України щодо розумності та справедливості, оскільки за змістом вказаних норм сторони є вільними в укладенні договору, а тому за відсутності обов'язковості проведення незалежної оцінки майна (нежилого приміщення) - об'єкту продажу, а також доказів дійсної ринкової вартості переданого майна, правомірно на власний розсуд встановили вартість відчужуваного майна у розмірі 228090,00грн.

Обсяг повноважень керівника чи іншого представника юридичної особи визначається статутом та внутрішніми документами юридичної особи, яку він представляє.

Закон допускає обмеження повноважень такого представника шляхом погодження чи надання дозволу вищим органом управління такої юридичної особи. Якщо такі обмеження встановлені статутом, такі положення є обов'язковими для застосування при укладенні договору.

Відповідно до п.і ч.5 ст.41 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів належить, зокрема, затвердження договорів (угод, укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Положення Статуту ТОВ "Сван-1" не містять обмежень чи заборон генеральному директору (директору) товариства поряд з іншим - укладати угоди, контракти, договори, інші правочини, які стосуються діяльності товариства, в тому числі без попередньої згоди зборів учасників.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що чинним законодавством не передбачено визнання недійсними договорів (правочинів) в залежності від отримання збитків або прибутку по тому чи іншому договору.

Ст.204 ЦК України визначено принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Пунктом 2.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.13р. роз'яснено про те, що в силу припису ст.204 ЦК України, правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Таким чином, інші доводи позивача щодо створення умов неплатоспроможності ТОВ "Сван -1" та порушення інтересів його кредиторів у справі №14-10/5026/2337/2011 про банкрутство ТОВ "Сван-1" в силу вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не є підставами для визнання спірної угоди недійсною в межах даної справи про банкрутство ТОВ "Агро Інжинірінг", тому підстави для задоволення позову в даному випадку відсутні.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах відмовив у задоволенні позовних вимог.

З огляду на наведене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому, підлягає залишенню в силі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального Кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.09.2017 року у справі № 905/2929/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 06.09.2017 року у справі № 905/2929/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.В. Будко

Судді Н.М. Дучал

Н.О. Мартюхіна