номер провадження справи 19/25/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.11.2017 Справа № 908/578/15-г

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя Топчій О.А., суддя Смірнов О.Г., суддя Сушко Л.М.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 19-12/16-20 від 19.12.2016 р.;

від відповідача: не зявився;

від ВДВС: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» про зміну способу виконання рішення

по справі № 908/578/15-г

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» (04073, м. Київ, проспект Московський, 9 корпус 5, офіс 101)

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (87525, м. Маріуполь Донецької області, вул. Бахчиванджи, буд. 2)

про про витребування майна

Заінтересована особа Приморський відділ державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (87517, м. Маріуполь Донецької області, пр. Дніпропетровський, буд. 15)

Встановив:

31.10.2017 р. до Господарського суду Запорізької області звернулось ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» (позивач у справі) з заявою вих. № 578-10/17 від 26.10.2017 про зміну способу виконання рішення по справі № 908/578/15-г, в якій заявник на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України просить суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво Альком» та передати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» наступне майно: тандемний коток HD 110 фірми HAMM, серійний номер Н1810271.

31.10.2017р. автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл справи, заяву призначено до розгляду головуючому судді Давиденко І.В., склад колегії суддів: Смірнов О.Г., Сушко Л.М.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Запорізької області № П-798/17 від 31.10.2017р. для розгляду заяви, враховуючи перебування у відпустці по догляду зав дитиною головуючого судді Давиденко І.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/578/15-г.

31.10.2017р. автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено повторний автоматичний розподіл справи, заяву призначено до розгляду головуючому судді Топчій О.А. та колегії суддів: Смірнов О.Г., Сушко Л.М.

Ухвалою суду від 01.11.2017р. колегією суддів прийнято заяву ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» про зміну способу виконання судового рішення у справі № 908/578/15-г до розгляду, судове засідання призначено на 08.11.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 08.11.2017 р. надав уточнення до заяви про зміну способу виконання рішення, відповідно до якої просить суд: постановити ухвалу у справі № 908/578/15-г, якою змінити спосіб виконання рішення у справі № 908/578/15-г з зобовязання повернути предмет лізингу на витребувати з незаконного володіння ТОВ «Шляхове будівництво Альтком» предмет лізингу у справі № 908/578/15-г та передати його ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3». Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 08.11.2017 р. підтримав вимоги викладені в заяві з урахуванням уточнення та просив суд заяву задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 08.11.2017 р. не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, а саме: телефонограмой, про що свідчить витяг з журналу реєстрації телефонограм та факсограм, та повідомленням на офіційному сайті, та надісланням на його адресу ухвали суду.

Представник Приморського Відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання 08.11.2017 р. не зявився, електронною поштою 03.11.2017 р. направив до суду заперечення на заяву про зміну способу виконання рішення, відповідно до якої вказав, що зміна способу виконання рішення не може бути здійснено, оскільки це буде суперечити договірним зобовязанням на підставі яких винесено рішення суду у справі № 908/578/15-г та просив суд відмовити в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення по справі № 908/578/15-г, та розглядати справу без участі представника Приморського Відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» про зміну способу виконання рішення у справі № 908/578/15-г, суд її задовольнив, з огляду на наступне.

Заявник обґрунтовує подану заяву про зміну способу виконання рішення тим, що 05.05.2016 р. державним виконавцем Приморського відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження № 51002584. 07.07.2017 р. заступником начальника відділу Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що державним виконавцем вжито всі заходи, передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», але рішення не може бути виконано без участі боржника. Боржник продовжує користуватися власністю ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» та не сплачує лізингові платежі. При набранні рішенням законної сили воно є обовязковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобовязана прийняти всіх необхідні заходи для його виконання. На підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 121 Господарського процесуального кодексу України ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» просить суд постановити ухвалу у справі № 908/578/15-г, якою витребувати з незаконного володіння ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» та передати ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» наступне майно: тандемний коток HD 110 фірми HAMM, серійний номер Н1810271.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судом іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно до ч.2. ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Виконання рішення суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Запорізької області від 09.12.2015 у справі № 908/578/15-г позовні вимоги ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» до ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» задоволено. Зобовязано ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» повернути на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» тандемний коток HD 110 фірми НАММ, серійний номер Н1810271, стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» 6 830,15 грн. судового збору.

25.01.2016 на виконання рішення видано відповідні накази.

05.05.2016р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51002584.

12.05.2016р. державним виконавцем здійснено перевірку виконання виконавчого провадження № 51002584, за результатами перевірки складено ОСОБА_4 державного виконавця від та встановлено, що рішення суду боржником у строк для добровільного виконання не виконано.

23.05.2016р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу № 51002584.

02.06.2016р. державним виконавцем здійснено повторну перевірку виконання виконавчого провадження № 51002584, за результатами перевірки складено ОСОБА_4 державного виконавця та встановлено, що рішення суду боржником у строк для добровільного виконання не виконано.

02.06.2016р. державним виконавцем винесено постанову № 51002584 про накладення штрафу у розмірі 2040,00 грн.

01.03.2017р. за №121 до Приморського ВП ГУНП в Донецькій області надіслано подання про притягнення до кримінальної відповідальності керівництва ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком».

07.07.2017р. державним виконавцем винесено постанову № 51002584 про закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що державним виконавцем вжито всі заходи, передбачені ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», але рішення не може бути виконано без участі боржника.

07.07.2017р. державним виконавцем у звязку із закінченням виконавчого провадження складено доповідну на імя начальника Відділу про виділення накладених на боржника та несплаченим останнім штрафів (в порядку ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у т.ч. коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Резолютивна частина рішення господарського суду Запорізької області від 09.12.2015 р., яка дублюється в наказі господарського суду Запорізької області від 25.01.2016р. по справі № 908/578/15-г, передбачає такий спосіб виконання рішення, як зобовязання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» повернути на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» тандемний коток HD 110 фірми НАММ, серійний номер Н1810271.

Визначений у рішенні суду та в наказі спосіб захисту порушеного права передбачений нормами цивільного законодавства України.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що на стадії виконання рішення суду про зобовязання повернути майно, останнє, що реалізуються в порядку визначеному розділом VIII «Виконання рішень немайнового характеру» Закону України «Про виконавче провадження» та пунктами 1, 2 розділу 9 «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5.

Так, пунктами 1, 2 розділу 9 «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 передбачено, що виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом 3 робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Визначений в рішенні господарського суду від 09.12.2015р. спосіб виконання рішення передбачає добровільне його виконання за участі боржника.

Разом з тим, як вже зазначалось вище статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено один з таких заходів примусового виконання рішень як: вилучення в боржника і передача стягувачу предметів.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено такий захід примусового виконання рішення, як передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 60 зазначеного Закону, під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до пп. 23, 24 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої постановою Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис.

В акті зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акт підписуються виконавцем та сторонами виконавчого провадження, а також іншими особами, які беруть участь у передачі майна. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в акті.

У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Судом враховано, що спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено таких спосіб захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення. Зокрема, до вказаного способу захисту належить витребування майна (повернення майна, як рухомого так і нерухомого) з чужого незаконного володіння, яким керувався суд задовольняючи позов про витребування майна від боржника на користь стягувача.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

У пункті 7.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Таким чином, правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення.

В свою чергу, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 Цивільного кодексу України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Рішенням господарського суду від 09.12.2015р. визначено спосіб добровільного виконання рішення, який не дозволяє державному виконавцю належним чином виконати рішення за відсутності боржника, що не призводить до відновлення порушених прав стягувача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3».

Разом з тим, рішення господарського суду може бути виконано в інший порядок з урахуванням положень статей 10, 60 Закону України «Про виконавче провадження», пп. 23, 24 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, тобто без участі боржника.

Також, суд звертає увагу, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. N 11-рп/2012).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hor№sby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II). Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 р. у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (рішення від 17.05.2005 р. у справі «Чіжов проти України» п. 40, заява N 6962/02). Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі «Comi№gersoll S. A.» проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне заяву позивача задовольнити, змінити спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 09.12.2015р. у справі № 908/578/15-г з зобовязання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» повернути на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» тандемний коток HD 110 фірми HAMM, серійний номер Н1810271, на інший спосіб виконання рішення суду, а саме: витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» предмет лізингу, а саме: тандемний коток HD 110 фірми HAMM, серійний номер Н1810271 та передати його ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3».

Заперечення Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області на заяву про зміну способу виконання рішення до уваги суду не приймаються, оскільки відповідно до п. 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом ДСА України № 28 від 20.02.2013 р., документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі. Зазначені заперечення не були підписані електронним цифровим підписом, їх оригінали у паперовому вигляді також до суду не надходили.

Керуючись ст., ст. 22, 86, 121 Господарського процесуального кодексу, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» про зміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області від 09.12.2015 року у справі № 908/578/15-г задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 09.12.2015 року у справі № 908/578/15-г, а саме: витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво Альтком» (83060, м. Донецьк, Куйбишевський район, вул. Шахтарів Донбасу, буд. 163; адреса 87525 м. Маріуполь Донецької області, вул. Бахчиванджи, б. 2, ) предмет лізингу, а саме: тандемний коток HD 110 фірми HAMM, серійний номер Н1810271 та передати його ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3» (04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ).

Дана ухвала є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення 08.11.2017р.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 3 років з дня її винесення до 08.11.2020р.

Головуючий суддя О.А. Топчій

Суддя О.Г. Смірнов

Суддя Л.М. Сушко