ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 р. Справа № 909/828/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.,

секретар судового засідання Тузін Г.П.,

за участю представника позивача СозонникТ.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТС-Партнер", (смт. Вигода, вул. Драгоманова, буд.19, Долинський район, 77552),

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_1

про стягнення 28 971,42 грн.,

встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю "ТС-Партнер" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 28 971,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач всупереч приписам ГК України, ЦК України та усним домовленостям не передав позивачу оплачену частину товару. Факт оплати товару підтверджує квитанцією до прибуткового касового ордеру №01/10 від 10.10.2016р., платіжними дорученнями №7250 від 06.10.2016р.; №7385 від 28.10.2016р.; №7455 від 07.11.2016р.; №7459 від 09.11.2016р.; №7537 від 30.11.2016р. та №7568 від 03.12.2016р.

25.08.2017р. Господарським судом Івано-Франківської області винесено ухвалу про порушення провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.09.2017р.

Господарський суд Івано-Франківської області неодноразово відкладав розгляд справи та витребовував документи необхідні для розгляду справи.

За клопотанням представника позивача, 23.10.2017р. судом продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, письмового відзиву на позовну заяву не подавав, причин неявки суду не повідомляв, хоча про час і дату судових засідань був належним чином повідомлений ухвалами суду, направленими йому за місцем проживання.

Суд, враховуючи приписи ст. 75 ГПК України, зокрема, право суду розглянути справу, у випадку неподання відзиву на позовну заяву, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, вважає, що позов слід задоволити, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покласти на відповідача.

При цьому суд врахував наступне:

в жовтні - грудні 2016 року, між товариством з обмеженою відповідальністю "ТС-Партнер" (надалі покупець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - продавець) виникли правовідносини з купівлі-продажу лісопродукції.

На виконання домовленостей, відповідач передав позивачу лісоматеріали хвойні в асортименті (надалі- товар) на суму 150831,58 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями накладних №01/10 від 05.10.2016р., №01/11 від 05.11.2016р. та №06/12 від 06.12.2016р., натомість, позивач оплатив товар на загальну суму 179353,00 грн., в підтвердження чого надав суду квитанцією до прибуткового касового ордеру №01/10 від 10.10.2016р., платіжні доручення №7250 від 06.10.2016р.; №7385 від 28.10.2016р.; №7455 від 07.11.2016р.; №7459 від 09.11.2016р.; №7537 від 30.11.2016р. та №7568 від 03.12.2016р.

Згідно ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст. 193 ГК України.

Згідно вимог ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 670 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Враховуючи викладене та те, що відповідач в судові засідання не з"являвся, доводів позивача не спростував належними і допустимими доказами, на вимогу позивача про повернення коштів ( вимога вих.№27/07/17 від 28.07.2017р.), кошти не повернув, вимога товариства з обмеженою відповідальністю "ТС-Партнер" про стягнення 28971,42 грн. є обґрунтованою.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, згідно приписів ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.49, 82 - 85Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_2 іден. код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТС-Партнер" (вул. Драгоманова, буд.19, смт. Вигода, Долинський район, 77552, ) - 28971,42 грн. (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят одну гривню сорок дві копійки) та 1600,00 (одну тисячу шістсот гривень) судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Скапровська І.М.

Повне рішення складено 02.11.17