РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017Справа №910/10713/17

За позовомКиївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України;
До Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту";
Простягнення 24 480,00 грн. та зобов'язання вчинити дії
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Тацишина О.П., представник за довіреністю від 02.10.2017 № 21;
Від відповідача: Товмач С.М., представник за довіреністю від 26.12.2016 № 402;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту" 24 480,00 грн. пені за порушення строків сплати штрафу у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції та про зобов'язання вчинити певні дії (фактично виконати п. 4 рішення відділення від 15.12.2015 № 56).

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/10713/17 від 04.07.2017, яку призначено до розгляду на 19.09.2017.

26.10.2017 від позивача до суду надійшов супровідний лист з документами на виконання вимог ухвали віл 04.07.2017.

У судове засідання, призначене на 19.09.2017, відповідач уповноваженого представника не направив, подавши до відділу діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи зважаючи на зайнятість представника в інших судових засіданнях.

Ухвалою від 19.09.2017 розгляд справи було відкладено на 05.10.2017 у зв'язку з задоволенням клопотання відповідача.

05.10.2017 в судовому засіданні було оголошено перерву до 12.10.2017.

12.10.2017 під час розгляду спору по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, а саме: стягнути з відповідача 24 480,00 грн. пені за 24 дні прострочення сплати штрафу, постановленого до сплати рішенням Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 № 56 "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", а також зобов'язати відповідача в особі Київ-Петрівської філії припинити порушення (зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колії №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції) законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення вартості послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій № 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка до економічно обґрунтованого рівня.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилався на прострочення відповідачем сплати штрафу та невиконання п. 4 рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 № 56 протягом тривалого часу, незважаючи на неодноразові письмові вимоги позивача.

Представник відповідача подав суду заяву про сплив строків позовної давності, а також відзив на позовну заяву.

Згідно з поданим відзивом, заявою про сплив строків позовної давності та усними запереченнями представника відповідача, позовні вимоги в частині стягнення пені мають бути відхилені судом з огляду на пропуск позивачем строків спеціальної позовної давності, що встановлені у п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, а в частині вимог про зобов'язання вчинити дії - через недоведеність позивачем факту порушення чи оспорювання його прав і охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2015 Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України винесено рішення "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" № 56 у справі № 140-03/12.14 згідно з яким:

- Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту" в особі Київ-Петрівської філії у період з 01.01.2013 по 15.04.2015 було визнане таким, що займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, оскільки не мало жодного конкуренту на цьому ринку;

- визнано дії відповідача в особі Київ-Петрівської філії, що полягають у встановлені економічно необґрунтованої вартості послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівська, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50 та п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колії №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції;

- накладено на відповідача в особі Київ-Петрівської філії штраф у розмірі 68 000,00 грн.;

- зобов'язано відповідача в особі Київ-Петрівської філії припинити порушення (зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колії №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції) законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення вартості послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій № 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка до економічно обґрунтованого рівня.

Частиною 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" установлено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Матеріалами справи підтверджується, що Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту" скористалося правом на оскарження рішення позивача і звернулося з відповідним позовом до суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 у справі № 910/2843/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 у задоволенні позовних вимог про визнання недійним рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.12.2015 № 140-03/12.14 було відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 у справі № 910/2843/16 залишено без змін.

Згідно з ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Штраф на виконання рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відповідач сплатив 16.06.2016, що підтверджується платіжним дорученням № 58710. Як вказує позивач, це платіжне доручення відповідач надіслав листом від 20.09.2016 № 3271.

За твердженнями позивача, станом на день подання позовної заяви Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не отримувало від відповідача документів, що підтверджують виконання п. 4 резолютивної частини рішення від 15.12.2015 № 56.

Відповідач такі твердження не заперечив та не спростував, доказів зворотнього не надав.

Таким чином, спір у справі виник через прострочення сплати відповідачем штрафу та невиконання ним п. 4 резолютивної частини рішення від 15.12.2015 № 56, що і зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Пеню в розмірі 24 480,00 грн. позивачем було нараховано за 24 дні прострочення, а саме: 23 дні з 07.06.2016 по 29.06.2016 (проміжок часу між ухваленням судового рішення про оскарження рішення позивача та прийняттям судом апеляційної інстанції до провадження скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016) та за 15.09.2016 (проміжок часу між ухваленням судом апеляційної інстанції постанови від 14.09.2016 та датою сплати відповідачем штрафу).

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені зупиняється під час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 № 15 вказується, що тривалість зупинення нарахування пені визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення у ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови п. 20.2).

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Матеріалами справи підтверджується, що копію рішення разом із супровідним листом від 22.12.2015 № 02-07/2622 було вручено представнику відповідача за довіреністю 23.12.2015 під розписку.

Також, з поданих суду доказів слідує, що позивач неодноразово звертався до відповідача з листами щодо необхідності повідомлення про виконання п. 4 резолютивної частини рішення від 15.12.2015 № 56 та сплати пені (лити від 03.10.2016 № 02-08.1/3392 та від 20.04.2017 № 02-08/1549). Відповіді на такі звернення до матеріалів справи приєднано не було.

Отже, строк сплати штрафу, накладеного рішенням позивача закінчився 23.02.2016.

Таким чином, враховуючи вищевикладені приписи законодавства, нарахування пені зупинялося на час фактичного розгляду справи № 910/2843/16 Господарським судом міста Києва, а саме: з 22.02.2016 (дата винесення ухвали про порушення провадження у справі) по 06.06.2016 включно (дата винесення рішення судом першої інстанції), та на час фактичного розгляду справи № 910/2843/16 Київським апеляційним господарським судом, а саме: з 30.06.2016 (дата прийняття апеляційної скарги Київським апеляційним господарським судом) по 14.09.2016 (дата винесення постанови).

Сума штрафу, накладеного на відповідача становила 68 0000,00 грн., розмір пені за один день склав 1 020,00 грн. (1,5%), за 24 дні прострочення 24 480,00 грн. відповідно, у зв'язку з чим розрахунок позивача є арифметично вірним.

Відповідач не виконав зобов'язання щодо сплати штрафу у строк, встановлений ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а тому заявлені позовні вимоги про стягнення пені в сумі 24 480,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, який перевірений судом та визнаний вірними.

Поряд з цим, суд не вбачає підстав для застосування наслідків пропуску спеціального строку позовної давності за п. 1 ч. 2 ст. 258 (один рік для заявлення вимог про стягнення неустойки) та ч. 4 ст. 267 (сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові) Цивільного кодексу України, оскільки між сторонами заявленого спору не виникало цивільних правовідносин, що характеризуються рівністю сторін та використовують диспозитивний метод правого регулювання.

Наслідки спливу позовної давності, які відповідач просить застосувати суд та відмовити позивачеві у позові в частині стягнення пені - це наслідки пропуску однорічного строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Застосування позивачем до відповідача штрафних санкцій за порушення законодавства про захист економічної конкуренції не потягло за собою виникнення між позивачем та відповідачем немайнові та/або майнових відносини (цивільні відносини), заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Решта заперечень відповідача проти позову в частині зобов'язання виконати п. 4 резолютивної частини рішення від 15.12.2015 № 56 судом також відхиляються як безпідставні, адже право, відповідні повноваження і компетенція на звернення позивача до суду з такими позовними вимогами закріплені на законодавчому рівні.

Так, у ч. 7 і 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вказується, що у разі несплати штрафу в строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню у судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Комітету та стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Зважаючи на викладене, позов задовольняється повністю, а судові витрати у справі покладаються на відповідача в порядку приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту" (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, 37, ідентифікаційний код 04737111) на користь Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Липківського, 45, ідентифікаційний код 21602826) 24 480 (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн. пені та 3 200 (три тисячі двісті) грн. судового збору.

3. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту" (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, 37, ідентифікаційний код 04737111) виконати пункт 4 рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 15.12.2015 № 56 шляхом приведення вартості послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій № 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка до економічно обґрунтованого рівня.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 06.11.2017 р.