ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.11.2017р. Справа №905/1842/17

за позовом Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь в особі

Єнакієвського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства,

м.Єнакієве

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу»,

м.Добропілля

про стягнення заборгованості в сумі 2431106,58 грн.

Головуючий суддя Левшина Г.В.

Суддя Паляниця Ю.О.

Суддя Попов О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3-по дов., ОСОБА_4-по дов.

від відповідача: ОСОБА_5-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь в особі Єнакієвського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Єнакієве, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу», м.Добропілля, про стягнення заборгованості в розмірі 2431106,58 грн., у тому числі основний борг в сумі 2248346,92 грн., інфляція в сумі 147397,00 грн., три проценти річних в сумі 35364,66 грн.

Згідно із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою від 02.10.2017р. №2130 зменшив предмет позову, заявивши вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 2430789,58 грн., у тому числі основний борг в сумі 2248346,92 грн., інфляція в сумі 147080,00 грн., три проценти річних в сумі 35362,66 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №343/1 від 13.12.2013р., договору №765-КД-ДЦ від 13.12.2016р. в частині повної та своєчасної оплати послуг з водопостачання за листопад-грудень 2015р., січень, серпень, вересень, жовтень-грудень 2016р., січень-березень 2017р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 21.09.2017р., в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на припинення зобовязань між сторонами внаслідок насильницького захоплення та інвентаризації майна підприємства, втрату контролю над всіма своїми підприємствами на неконтрольованій владою України території. Крім цього, за твердженням відповідача, при нарахуванні суми основного боргу позивачем не було враховано всі проведені відповідачем оплати, підписані сторонами договори про переведення боргу, угоди про залік зустрічних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

13.12.2013р. між сторонами був підписаний договір №343/1 на послуги з централізованого водопостачання, за умовами якого позивач (виробник) зобовязався надавати відповідачу (споживачу) послуги по централізованому питному водопостачанню в обємах, відповідно помісячному графіку (п.2.3 договору), в межах технічних можливостей постачальника, а споживач зобовязується своєчасно сплачувати послуги на умовах, передбачених договором.

Обсяг надання послуг водопостачання на 2014 рік становить 497,0 тис. куб. м. (п.2.3 договору).

Відповідно до п.4.6 договору відповідач зобовязаний мати прилад обліку для розрахунку з позивачем за воду, що була відпущена.

Договір вступає в силу при досягненні сторонами узгодження по всім істотним умовам та діє до 31.12.2014р. (п.11.1 договору).

Договір вважається пролонгованим та діє на тих самих умовах на період оформлення та узгодження розбіжностей наступного договору (п.11.2 договору).

Додатковими угодами від 30.12.2014р., від 25.12.2015р. сторонами внесено зміни до договору, зокрема, щодо обсягів послуг водопостачання, режиму надання послуг, розміру та порядку оплати послуг, продовження строку його дії до 31.12.2016р.

13.12.2016р. сторонами також був підписаний договір №765-КД-ДЦ, за яким позивач (виробник) зобовязався надавати відповідачу (споживачу) послуги по централізованому питному водопостачанню в обємах, відповідно помісячному графіку (п.2.3 договору), в межах технічних можливостей постачальника, а споживач зобовязується своєчасно сплачувати послуги на умовах, передбачених договором.

Обсяг надання послуг водопостачання на 2017 рік становить 394,8 тис. куб. м. (п.2.3 договору).

Відповідно до п.4.6 договору відповідач зобовязаний мати прилад обліку для розрахунку з позивачем за воду, що була відпущена.

Договір вступає в силу при досягненні сторонами узгодження по всім істотним умовам та діє до 31.12.2017р. (п.11.1 договору).

Договір вважається пролонгованим та діє на тих самих умовах на період оформлення та узгодження розбіжностей наступного договору (п.11.2 договору).

Як встановлено, протягом листопада-грудня 2015р., у січні, серпні, вересні, жовтні-грудні 2016р., протягом січня-березня 2017р. позивачем були надані відповідачу послуги з централізованого питного водопостачання за вказаними вище договорами.

В підтвердження вказаних обставин позивачем до матеріалів справи надано акти зняття показань електронного приладу обліку води, які були підписані сторонами без будь-яких зауважень або заперечень.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до розділів 5 договорів відповідач самостійно сплачує позивачу послуги водопостачання у відповідності з встановленими тарифами. Споживач оплачує послуги за договором: кожного 10 числа місяця за період з 1 по 10 число поточного місяця, кожного 20 числа за період з 11 по 20 число поточного місяця, в передостанній банківський день поточного місяця. Остаточний розрахунок за надані послуги за минулий місяць відповідач здійснює самостійно на підставі рахунку, який є, одночасно, актом прийому-передачі наданих послуг, платіжним дорученням, з урахуванням поточних оплат не пізніше останнього банківського дня місяця.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів за надані послуги за договорами №343/1 від 13.12.2013р., №765-КД-ДЦ від 13.12.2016р. на суму 2248346,92 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за період з лютого 2016р. по квітень 2017р. інфляцію в сумі 147080,91 грн. та три проценти річних в сумі 35362,66 грн. за період з 28.11.2015р. по 31.05.2017р.

Розрахунок інфляції та трьох процентів річних, проведений позивачем, є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач у відзиві на позов стверджує про припинення зобовязань між сторонами внаслідок насильницького захоплення та інвентаризації майна підприємства, втрати контролю над всіма своїми підприємствами на неконтрольованій владою України території. Крім цього, як вказує відповідач, при нарахуванні суми основного боргу позивачем не було враховано всі проведені відповідачем оплати, підписані сторонами договори про переведення боргу, угоди про залік зустрічних вимог.

Проте, твердження відповідача щодо невірного нарахування суми основного боргу спростовуються наданими позивачем до справи актами звіряння розрахунків, розрахунками суми основного боргу, до яких включено всі визначені відповідачем оплати, укладені договори про переведення боргу, про залік зустрічних однорідних вимог.

Одночасно, щодо посилань на припинення зобовязань між сторонами суд виходить з того, що вже під час дії зазначених відповідачем обставин сторони за власним волевиявленням вчиняли дії, направлені на виконання умов укладених договорів, продовжували дію договору №343/1 від 13.12.2013р. Більш того, відповідачем на користь позивача проводилися відповідні платежі, що спростовує посилання відповідача на неможливість виконання своїх зобовязань. Відповідних доказів розірвання, припинення дії договорів відповідачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що заперечення відповідача проти позову є необґрунтованими, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 2430789,58 грн., у тому числі основний борг в сумі 2248346,92 грн., інфляція в сумі 147080,00 грн., три проценти річних в сумі 35362,66 грн., підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

При цьому, враховуючи зменшення позивачем позовних вимог, згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, судовий збір в сумі 04,70 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь в особі Єнакієвського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Єнакієве до ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу», м.Добропілля про стягнення заборгованості в розмірі 2430789,58 грн., у тому числі основний борг в сумі 2248346,92 грн., інфляція в сумі 147080,00 грн. та три проценти річних в сумі 35362,66 грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу» (85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Київська, 1, рах.№0467 ПАТ «ПУМБ» м.Київ, МФО 334851, ) на користь Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу (87547 м.Маріуполь, вул.К.Лібкнехта, буд.177-А, ) в особі Єнакієвського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (86402 м.Єнакієве, вул..Жовтневої революції, 135, ) основний борг в сумі 2248346,92 грн., інфляцію в сумі 147080,00 грн. та три проценти річних в сумі 35362,66 грн., всього заборгованість в сумі 2430789,58 грн., судовий збір в сумі 36461,90 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Комунальному підприємству Компанія Вода Донбасу (87547 м.Маріуполь, вул.К.Лібкнехта, буд.177-А, ) в особі Єнакієвського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (86402 м.Єнакієве, вул..Жовтневої революції, 135, ) з державного бюджету України судовий збір в сумі 04,70 грн., сплачений згідно платіжного доручення №1430 від 09.06.2017р.

В судовому засіданні 02.11.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 02.11.2017р.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя Ю.О.Паляниця

Суддя О.В. Попов