ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Справа № 925/1033/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Гончаренко І.В. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі Смілянського міського РЕМ до Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина № 14" МОЗ України про стягнення 238 235,59грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 238 235,59грн. за договором №153 від 30.05.2012року та №153 від 28.09.2016року про постачання електричної енергії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договорами поставки електричної енергії щодо оплати за використану електричну енергію.

Відповідач, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, свого представника не направив, причини неявки не повідомив. 06 вересня 2017 року відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував повністю. Заперечення вмотивовано відсутністю коштів в бюджеті для оплати заявленого у позові боргу.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позові.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Між публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго" від імені якого діє Смілянський міський район електричних мереж (позивач) та Державним закладом "Спеціалізована медико-санітарна частина № 14" МОЗ України (відповідач) були укладені договори №153 від 30.05.2012року та №153 від 28.09.2016року про постачання електричної енергії.

Відповідно до умов договорів постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача в межах дозволеної потужності 360 кВт. Величини якої по обєктах споживача визначені в п. 6 додатку „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії„, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до підпунктів 2.3.3., 2.3.4. Договору Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

П..1 „Порядку розрахунків (додаток до договорів №3) , визначено, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії та інші платежі вважається період часу з 10 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Споживач протягом перших п"яти днів поточного календарного місяця здійснює на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків. Повну попередню плату вартості договірної величини споживання електричної енергії, заявленої на розрахунковий період, згідно з додатком до договору „Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та Субспоживачу одним платежем за діючими тарифами.

П. 3 „Порядку розрахунків (додаток до договорів №3) сторони передбачили, що остаточний розрахунок споживач здійснює на підставі виставлених постачальником рахунків відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ на протязі пяти операційних днів після закінчення розрахункового періоду.

На підставі укладених договорів №153 від 30.05.2012р. та №153 від 28.09.2016р., (останній пролонгований на 2017 рік) позивач поставив електричну енергію відповідачу.

Станом на 01.08.2017р. відповідач за отриману електричну енергію заборгував позивачу 238235,59 грн.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 712 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладених договорів поставки електричної енергії №153 від 30.05.2012р. та №153 від 28.09.2016р.. Договори виходячи з їх умов, є договорами поставки. Свої зобовязання за цими договорами по постачанню електроенергії відповідачу позивач виконав належним чином та поставив відповідачу електроенергію.

Однак, відповідач свої зобовязання щодо оплати за отриману електроенергію належним чином не виконав. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на час прийняття рішення становить 238235,59 грн.. Заборгованість відповідача перед позивачем також підтверджується підписаним сторонами актом звірки.

Заперечення відповідача з посиланням на відсутність у бюджеті коштів щодо оплати боргу за використану електричну енергію не ґрунтуються на законі, а тому не приймаються судом.

Пунктом 1.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 1 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" роз'яснено, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобовязання суди не повинні приймати доводи боржника з посилання на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 29 червня 2004 року у справі ОСОБА_1 проти України та від 18 жовтня 2005 року у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України вказав, що відсутність відповідних асигнувань у Державному бюджеті не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивач належними та допустимими доказами довів суду порушення відповідачем грошових зобовязань за договорами поставки електричної енергії щодо оплати за використану електричну енергію, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина № 14" МОЗ України (вул. Рєпіна, 26а, м. Сміла, Черкаська область, 20700, код 14281014 на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі відокремленого підрозділу Смілянський міський район електричних мереж, вул. Мазура, 10, м. Сміла, 20700, код 25204548 238235 грн. 59 коп. боргу, 3573 грн. 53 коп. витрат на оплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.10.2017р.

СУДДЯ К.І.Довгань