КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2017 р. справа№ 910/12375/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників: позивача - Пасічник Д.В.

відповідача - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа"

на рішення Господарського суду м. Києва від 30.08.2017 р.

у справі № 910/12375/17 (суддя - Трофименко Т.Ю.)

за позовом Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа"

про стягнення 34650,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" (далі - позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 34 650,00 грн за договором про надання в експлуатацію фіксованих місць для денного паркування № 1.1-04.15 від 01.06.2015 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.08.2017 р. у справі № 910/12375/17 позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача 34 650,00 грн заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 30.08.2017 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що послуги за договором № 1.1-04.15 від 01.06.2015 р. в період з червня 2015 року по грудень 2015 року не надавались, акти виконаних робіт не передавались, податкові накладні не виписувались, а тому відсутні правові підстави для сплати заборгованості за укладеним договором.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 31.10.2017 р.

31.10.2017 р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із сімейними обставинами.

Розглянувши в судовому засіданні вказані клопотання, колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Згідно з п 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Отже, саме лише посилання сторони на неможливість представника юридичної особи бути присутнім у судовому засіданні не є перешкодою для розгляду справи по суті, оскільки учасники судового процесу не обмежуються законом у праві направити в судове засідання будь-якого іншого представника, а також забезпечити присутність в засіданні безпосередньо керівника юридичної особи чи іншої посадової особи підприємства.

Враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" було належним чином повідомлене про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується зворотним повідомленням по вручення поштового відправлення, поважність причин відсутності представника відповідача не доведена, колегія суддів відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи як необґрунтоване та розглядає скаргу на підставі наявних в справі документів, яких достатньо для її вирішення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.06.2015 р. між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" (далі - сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (далі - сторона-2) було укладено договір про надання в експлуатацію фіксованих місць для денного паркування № 1.1-04.15 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору сторона-1 надає стороні-2 в експлуатацію 33 (тридцять три) фіксованих місця для денного паркування автотранспортних засобів, на паркувальному майданчику за адресою: вул. Саперно-Слобідська, 10 в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва.

Згідно з п. 1.3 договору об`єкт вважається переданим в експлуатацію сторони-2 з моменту підписання договору сторонами.

Як передбачено п. 2.2.4 договору, сторона-2 зобов'язується своєчасно та в повному обсязі перерахувати стороні-1 кошти згідно умов договору.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що плата сторони-2 стороні-1 згідно умов договору становить 350,00 грн за одне фіксоване місце на місяць в тому числі: - вартість полуги без ПДВ та збору за місця для паркування транспортних засобів - 185,27 грн; - ПДВ - 37,05 грн; - збір за місця для паркування транспортних засобів - 127,68 грн за одне фіксоване місце на місяць. Загальна сума щомісячних платежів за використання 33 (тридцяти трьох) фіксованих місць для паркування автотранспортних засобів складає 11 550,00 гривень на місяць, в тому числі: - вартість послуги без ПДВ та збору за місця для паркування транспортних засобів - 6 113,80 грн; - ПДВ - 1 222,76 грн; - збір за місця для паркування транспортних засобів - 4 213,44 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору розрахунок між сторонами здійснюється щомісячно шляхом оплати стороною-2 у розмірі 100% місячної вартості послуг стороні-1 не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа поточного місяця.

Згідно з п. 3.3 договору сторони погодили, що сторона-1 зобов`язана не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати та передати стороні-2 в двох примірниках акт здачі-прийняття наданих послуг.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що сторона-2 зобов`язана протягом двох робочих днів з дня отримання акту здачі-прийняття наданих послуг підписати його та повернути стороні-1 один примірник акту.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.06.2015 р. і діє до 31.12.2015 р. (п. 5.1 договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу в експлуатацію 33 фіксованих місця для денного паркування авторанспотних засобів на паркувальному майданчику за адресою: вул. Саперно-Слобідська, 10 в межах ІІІ територіальної зони паркування в м. Києві.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору, свої зобов'язання щодо оплати за надані послуги вчасно не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 34 650,00 грн.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, 23.02.2016 р. позивач направив на адресу відповідача листа № 581 з актом звірки взаєморозрахунків та акти здачі-приймання наданих послуг за жовтень, листопад та грудень 2015 року на загальну суму 34 650,00 грн

Вказаний лист був отриманий представником відповідача 02.03.2016 р.

Стосовно доводів скаржника про те, що послуги за договором № 1.1-04.15 від 01.06.2015 р. в період з червня 2015 року по грудень 2015 року не надавались, акти виконаних робіт не передавались, податкові накладні не виписувались, а тому відсутні правові підстави для сплати заборгованості за укладеним договором, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.3 договору сторона-1 зобов`язана не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати та передати стороні-2 в двох примірниках акт здачі-прийняття наданих послуг.

Листом № 581 від 23.02.2016 р. позивач направив на адресу відповідача акти звірки взаєморозрахунків та акти здачі-прийняття наданих послуг за жовтень, листопад, грудень 2015 р на загальну суму 34 650,00 грн.

Вказаний лист був отриманий відповідачем 02.03.2016 р., проте відповіді на адресу позивача не надав, вказані акти не підписав.

Згідно з п. 3.4 договору сторона-2 зобов`язана протягом двох робочих днів з дня отримання акту здачі-прийняття наданих послуг підписати його та повернути стороні-1 один примірник акту.

Як передбачено п. 3.5 договору, якщо в установлений строк сторона-1 не одержить підписаний акт здачі-прийняття наданих послуг або мотивовану відмову від його підписання, послуги вважаються прийнятими без зауважень.

Вбачається, що жодних претензій щодо наданих послуг відповідно до договору від відповідача на адресу позивача не надходило.

Таким чином, враховуючи те, що акти наданих послуг відповідач не підписав, а також не подав позивачу письмових зауважень щодо наданих послуг, вказаний акт вважається узгодженим, а послуги на суму 34 650,00 грн - наданими.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 34 650,00 грн заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 30.08.2017 р. у справі № 910/12375/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 30.08.2017 р. у справі № 910/12375/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/12375/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Ю.Л. Власов

В.В. Андрієнко