ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 листопада 2017 року Справа № 01/500

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гури І.І., при секретарі судового засідання - Євтушенко Б.В., за участю: ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Голінного А.М., учасника комітету кредиторів - ОСОБА_2, окремих кредиторів, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду клопотання ліквідатора банкрута-арбітражного керуючого Голінного А.М. про припинення провадження у справі за заявою ОСОБА_3 до кредитної спілки «Імперія» про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2017 ліквідатор банкрута - арбітражний керуючий Голінний А.М. подав до суду клопотання про припинення провадження у справі.

Клопотання мотивоване тим, що:

- відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) боржник - юридична особа -суб'єкт підприємницької діяльності;

- ч. 3 ст. 209 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єктом банкрутства може бути лише суб'єкт підприємницької діяльності;

- ст. 42 ГК України передбачено, що підприємництво - це господарська діяльність з метою одержання прибутку.

- ст. 52 ГК України визначено, що некомерційне господарювання - це господарська діяльність без мети одержання прибутку;

- ч. 2 ст. 130 ГК України встановлено, що кредитною спілкою є неприбуткова організація. Кредитна спілка є юридичною особою;

- отже, виходячи із вищевикладеного, вбачається, що кредитна спілка є некомерційним (непідприємницьким) суб'єктом господарювання;

- з цього слідує, що кредитна спілка не може бути суб'єктом банкрутства - банкрутом в розумінні ГК України та боржником в розумінні Закону в новій редакції;

- таким чином провадження у справі здійснюється безпідставно, а , отже, дана справа не може розглядатися господарськими судами України;

- звертає увагу на п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 29.08.2017 клопотання призначено до розгляду у судове засідання на 12.09.2017, викликано ліквідатора банкрута, учасників комітету кредиторів, ініціюючого кредитора. Розгляд клопотання відкладався.

Учасник комітету кредиторів - ОСОБА_2 подав відзив на клопотання ліквідатора банкрута-арбітражного керуючого Голінного А.М. про припинення провадження у справі, у якому вказав, що:

- у клопотанні є логіка, адже, боржник є громадською безприбутковою негосподарською організацією і не займається підприємницькою діяльністю. В такому випадку суд не повинен був приймати справу до провадження;

- однак, в даному випадку, коли провадження у справі триває 9 років, і коли боржником не відшкодовані зовсім кошти кредиторам, коли ліквідатором боржника самоправно продано 45 млн. активів боржника лише за 4 тис. грн., коли за його зловживання судом звільнено арбітражного керуючого Голінного А.М. від виконання повноважень ліквідатора, то , подавши до суду клопотання про припинення провадження у справі, він хоче, таким чином, уникнути відповідальності;

- припиняти провадження у справі ні за яких умов не можна, оскільки кошти кредиторам не повернуті.

У судовому засіданні:

- ліквідатор банкрута-арбітражний керуючий Голінний А.М. підтримав своє клопотання;

- учасник комітету кредиторів - ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення клопотання ліквідатора банкрута про припинення провадження у справі;

- кредитори, що з'явились, заперечили щодо задоволення клопотання ліквідатора банкрута про припинення провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження у справі, вважає клопотання ліквідатора банкрута -арбітражного керуючого Голінного А.М. про припинення провадження у справі таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Відповідно ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Враховуючи викладене, Закон за своєю суттю є законодавчим актом, який містить спеціальні норми, що мають пріоритет перед нормами загальними щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство, таким чином, господарський суд, розглядаючи справу про банкрутство, повинен керуватися Законом і застосовувати лише ті статті або відповідні частини статей Господарського процесуального кодексу України, які мають універсальний характер для будь-якої форми судового процесу.

Підстави для припинення провадження у справі в Господарському процесуальному кодексу викладені в ч.1 ст.80, пунктом 1 частини 1 згаданої статті передбачена така підстава як "спір не підлягає вирішенню в господарських судах".

Закон, в свою чергу, також передбачає припинення провадження у справах про банкрутство в ст. 83 Закону та вирізняє такі підстави:

1) боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

2) юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того ж боржника;

4) затверджений звіт керуючого санацією боржника в порядку, передбаченому цим Законом;

5) затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом;

6) затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом;

7) боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами;

8) до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог;

9) згідно із законом справа не підлягає розгляду в господарських судах України;

11) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника;

12) в інших випадках, передбачених законом.

Провадження у справі про банкрутство може бути припинено у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5, 9 і 10 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом); у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 7, 8 і 11 частини першої цієї статті - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Згідно ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи про банкрутство за письмовою заявою будь-кого з кредиторів, боржника.

Згідно ст. 12 ГПК господарським судам підвідомчі справи про банкрутство.

Згідно ч. 5 ст. 2 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону не застосовуються до юридичних осіб - казенних підприємств.

Отже , аналізуючи норми законодавства, наведені у клопотанні ліквідатора банкрута обставини не свідчать , що спір не підлягає вирішенню в господарських судах, тому його клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Голінного А.М. про припинення провадження у справі.

Повне рішення складено 09 липня 2017 року.

Суддя І.І. Гура