ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р. Справа № 925/930/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В., за участю представників сторін: позивача - ОСОБА_1 особисто, відповідача - Коновала В.І. за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення 36 078 грн. 70 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернулася в господарський суд з позовом до Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради (далі - відповідач), в якому, на підставі договору підряду № 97 від 04.04.2016 року, укладеного відповідачем і суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3, договору про відступлення права вимоги № 5 від 11.07.2017 року, додаткової угоди № 1 від 14.07.2017 року до цього договору, укладених суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 і позивачем, просив стягнути з відповідача на свою користь 26663 грн. 10 коп. основної заборгованості, 736 грн. 34 коп. 3% річних, 4826 грн. 02 коп. інфляційних втрат, 3852 грн. 64 коп. пені, що разом складає 36 078 грн. 70 коп., та відшкодувати понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх обов'язків, визначених договором підряду № 97 від 04.04.2016 року, щодо порядку розрахунків за виконані підрядні роботи.

Ухвалою від 31.07.2017 року позовна заява прийнята до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/930/17, справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою господарського суду від 27.07.2017 року за ініціативою суду в порядку ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_3.

Відповідачем в порядку ст. 59 ГПК України подано письмовий відзив на позовну заяву від 14.09.2017 року вхідний № 19604/17 (а.с. 48-49), за змістом якого відповідач підтвердив укладення і часткове виконання договору підряду № 97 від 04.04.2017 року із третьою особою, проте заперечував проти задоволення позову судом з мотивів недоказаності позовних вимог, оскільки подані позивачем первині документи не є належними доказами внаслідок порушення правил щодо їх оформлення. Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач 14.09.2017 року за вх. № 19605 (а.с. 51-52) подав клопотання про призначення судової оціночної, будівельно - технічної експертизи, яке ухвалою суду від 05.10.2017 року (в протоколі судового засідання), з урахуванням заперечень позивача, поданих 27.09.2017 року за вх. №20559/17 (а.с.78-79), залишено без задоволення.

Третя особа на вимогу суду подав 04.10.2017 року за вх. №21188/17 письмові пояснення (а.с. 97-98), за змістом яких підтвердив доводи позивача щодо обґрунтування позову, позов підтримав і заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з неможливістю прибуття в судове засідання.

В засіданнях суду позивач позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримала і просила суд задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнав і просив суд у його задоволенні відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позов. Третя особа - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 в засідання суду не з'явився, явку своїх представників не забезпечив, його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна і резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позовні вимоги задовольняє повністю з наступних підстав.

04.04.2016 року між відповідачем - Комунальним підприємством "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради, як замовником, та третьою особою - суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3, як виконавцем, був укладений договір підряду № 97 (а.с. 28-29), згідно із п.п. 1.1. та 1.2. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по виконанню робіт з поточного ремонту покрівлі житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, виконавець зобов'язується виконувати весь комплекс робіт з поточного ремонту згідно з вимогами нормативно-правових актів, що діють у сфері житлово-комунального господарства та у відповідності з вимогами ДСТУ БД.1.1/1:2013.

Сторонами погоджено усі істотні умови договору: порядок та строк виконання робіт (п. 2), порядок розрахунків (п. 3), права та обов'язки сторін (п. 4), гарантійні зобов'язання (п. 5), відповідальність сторін (п. 6), форс-мажорні обставини (п. 7), термін дії договору (п. 8), інші умови договору (п. 9), конфіденційність та персональні данні (п. 10). Зокрема у п.п. 3.2, 3.4. , 3.6. встановлено, що замовник після пред'явлення виконавцем рахунку на оплату роботи здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на умовах відстрочки платежу до 60 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками замовника та виконавця актів виконаних робіт; здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за відповідним актом, який замовник розглядає протягом трьох робочих днів, погоджуючись з ним або повертає виконавцю із вмотивованими зауваженнями; підставою для оплати вартості робіт є підписаний уповноваженими представниками сторін акт про виконані роботи.

Пунктами 4.2., 4.3 зазначеного договору встановлено, що замовник зобов'язаний забезпечувати фінансування та своєчасно проводити розрахунки за виконані роботи з поточного ремонту, а виконавець має право вимагати своєчасного розгляду і підписання акту виконаних робіт та оплату робіт в установлений строк.

Пунктом 6.2. договору сторони погодили, що у випадку затримки оплати за виконані роботи замовник сплачує виконавцю пеню.

Договір набрав чинності з моменту підписання його сторонами 04.04.2016 року та діє до 30.12.2016 року, або до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Із Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2016 року форми КБ-3, Акту приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 року форми № КБ-2в вбачається, що на підставі договору підряду № 97 від 04.04.2016 року, виконавцем виконано і передано замовнику, а замовником прийнято передбачених договором будівельних робіт по поточному ремонту покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_1 всього по будові з урахуванням ПДВ на суму 33 363 грн. 10 коп. (а.с. 30, 32-35).

Платіжними дорученнями № 6977 від 24.06.2016 року і № 6939 від 21.06.2016 року відповідачем була проведена часткова оплата робіт за договором № 97 від 04.04.2016 року на суму (5000+170) 6700 грн. (а.с. 42, 43).

11.07.2017 року між третьою особою, як первісним кредитором, та позивачем, як новим кредитором, укладений договір № 5 про відступлення права вимоги, згідно з п.п. 1.2. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступив новому кредитору, а новий кредитор набув відступлене право і стає кредитором в зобов'язаннях, які спрямовані на забезпечення виконання зобов'язання боржника на підставі основного договору, відступлене право переходить в повному обсязі і на умовах, передбачених договором, на підставі якого виникло відступлене право, зокрема право на отримання 21 697 грн. основної заборгованості, інфляційних втрат, 3 % річних та штрафних санкцій за несвоєчасне виконання боржником свого зобов'язання.

Предметом договору про відступлення права вимоги є права третьої особи за договором підряду № 97 від 04.04.2017 року, який іменується в даному договорі як основний договір, які спрямовані на забезпечення виконання зобов'язань відповідача за зазначеним договором (п.п. 1.1.).

Відступлене право, а також право на пред'явлення позовів з метою захисту та/або здійснення відступленого права перейшли від первісного кредитора до нового з моменту підписання договору - 11.07.2017 року (п.п. 1.3, 1.4.).

Сторонами у договорі № 5 про відступлення права вимоги від 11.07.2017 року погоджено усі істотні умови. Зокрема, права та обов'язки сторін (п. 2), відповідальність сторін і вирішення спорів (п. 3).

14.07.2017 року між позивачем та третьою особою була укладена додаткова угода № 1 до договору № 5 про відступлення права вимоги від 11.07.2017 року (а.с.15), якою сторони внесли зміни до договору , а саме у п. 1.2. до відступленого права включили право на отримання основної заборгованості у розмірі « 26663 грн. 10 коп.».

Про укладення договору № 5 про відступлення права вимоги від 11.07.2017 року та додаткової угоди № 1 до нього позивач повідомив відповідача повідомленням № 314 від 26.07.2017 року (а.с.17) із рахунком № 306 від 26.07.2017 року про сплату 26663 грн. 10 коп. заборгованості за договором № 97 від 04.04.2016 року (а.с. 16).

Заперечуючи проти позову, представник відповідача у відзиві на позов та у засіданнях суду стверджував, що ним була проведена оплата, крім зазначеного позивачем, на суму 10000 грн. і на підтвердження надано копію платіжного доручення № 12545 від 22.06.2016 року (а.с.50).

Із платіжного доручення № 12545 від 22.06.2016 року вбачається, що в розділі «призначення платежу» платіжного доручення платником (відповідачем) зазначено: за послуги по поточному ремонту згідно договору № 97 від 31.05.2016 року.

Третя особа - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях на адресу позивача і суду (а.с. 77, 97-98) стверджував, що оплата, проведена платіжним дорученням № 12545 від 22.06.2016 року на суму 10000 грн., була здійснена саме за договором № 97 від 31.05.2016 року і не має жодного відношення до договору підряду № 97 від 04.04.2017 року, жодних повідомлень про зміну призначення платежу чи вимог щодо повернення вказаної суми від відповідача на його адресу не надходило.

Відтак, дане платіжне доручення не може вважатися належним і допустимим доказом оплати підрядних робіт за договором підряду № 97 від 04.04.2017 року.

За розрахунком позивача (а.с. 20), станом на 26.07.2017 року заборгованість відповідача по договору № 97 від 04.04.2017 року складає 26663 грн. 10 коп. основної заборгованості, на які нараховані 736 грн. 34 коп. 3% річних, 4826 грн. 02 коп. інфляційних втрат, 3852 грн. 64 коп. пені, а разом - 36078 грн. 70 коп.

В засіданні суду позивач пояснила, що на час розгляду справи спірна заборгованість відповідачем не сплачена, вимога позивача про її стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Таким чином, спірні правовідносини сторін виникли із договору підряду № 97 від 04.04.2016 року, договору № 5 від 11.07.2017 року про відступлення права вимоги та додаткової угоди № 1 від 14.07.2017 року до нього, вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті прав та обов'язків сторін за цими договорами.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов'язань підряду, загальні положення про підряд, як окремий вид зобов'язань, визначені параграфом 1 глави 61 ЦК України, ст. 324 ГК України, про зобов'язання і договір - розділом І і ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини - главою 16 розділу IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 розділу I книги 5 ЦК України, розділом V ГК України. Крім того, спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання спеціального нормативного акту - Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» (далі - Загальні умови) із наступними змінами.

Вищезазначеними Загальними умовами, зокрема, встановлено, що:

п. 5. - договір підряду укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору підряду, зокрема, є предмет договору підряду, договірна ціна, строки початку та закінчення робіт, порядок забезпечення робіт проектною документацією, ресурсами та послугами, джерела та порядок фінансування робіт, порядок розрахунків за виконані роботи, порядок здачі-приймання закінчених робіт (об'єкта будівництва), відповідальність сторін за порушення умов договору підряду, порядок внесення змін до договору підряду та його розірвання;

п. 11. - договір підряду вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і скріплення підписів печатками;

п. 96. - підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами;

п. 98. - оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду;

п. 99. - розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи. Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, застосування штрафних санкцій; майнові права та майнові обов'язки суб'єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов'язує виникнення майнових прав та обов'язків суб'єктів господарювання.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами статей 837, 853 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За змістом ст.ст. 193, 202 ГК, ст.ст. 509, 525, 526, 598, 599 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер цього виду відповідальності. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N 6-38цс11). Отже, заходи відповідальності, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі N 6-42цс11).

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України) (абзац перший підпункту 1.10 пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» із змінами, внесеними згідно з постановою пленуму Вищого господарського суду України від 10.07.2014 р. N 6.

З огляду на викладені обставини справи, умови договору і норми законодавства суд вважає, що строк виконання відповідачем зобов'язання по оплаті виконаних і переданих за договором робіт настав через 60 днів після підписання акта виконаних робіт за травень 2015 року, наявність і розмір основного боргу в сумі 26663 грн. 10 коп. позивачем підтверджені належними і допустимими доказами, відповідачем не спростовані, тому вимоги позивача як про стягнення основного боргу, так і про стягнення 736 грн. 34 коп. - 3% річних, 4826 грн. 02 коп. - інфляційних втрат, 3852 грн. 64 коп. - пені з простроченої суми грошового зобов'язання є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Клопотання позивача від 27.09.2017 року за вх. №20554/17 про винесення окремої ухвали в порядку ст. 90 ГПК України суд залишає без задоволення через його необґрунтованість.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Відтак, за наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що вимоги позивача як в частині стягнення основного боргу, так і в частині стягнення інфляційних втрат і 3% річних, які є похідними від основної вимоги, та пені, право на стягнення якої передбачено договором підряду, є обґрунтованими, доказаними, тому підлягають задоволенню із зазначених у ньому підстав повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради, місцезнаходження: 18005, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Ільїна, 330/5, на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, місцезнаходження: АДРЕСА_2, індифікаційний номер НОМЕР_1 - 26663 грн. 10 коп. основної заборгованості, 736 грн. 34 коп. 3% річних, 4826 грн. 02 коп. інфляційних втрат, 3852 грн. 64 коп. пені та 1600 грн. 00 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення підписано 31.10.2017 року.

Суддя В.М. Грачов