КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" листопада 2017 р. справа №911/3011/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.10.2017 р.

у справі № 911/3011/17 (суддя - Шевчук Н.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Національні інвестиції»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагма Трейд»

про стягнення 708569,84 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.10.2017 р. у справі № 911/3011/17 клопотання Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення, а позовну заяву з доданими до неї документами повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач 25.10.2017 р. подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати. Окрім цього, позивачем також подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що у зв`язку із введенням у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Національні інвестиції» процедури ліквідації. відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку» кошти із державного бюджету на сплату судового збору не передбачені. Також, заявник зазначає, що станом на 29.09.2017 р. на накопичувальному рахунку банку залишок коштів складає 3,82 грн. На підтвердження зазначених обставин заявником до клопотання додано довідки про залишок коштів на накопичувальному рахунку № 1026 та довідку про закриття кореспондентського рахунку № 1.

Розглянувши вищезазначене клопотання та додані до нього документи, колегія суддів прийшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Також, згідно з п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 ЗУ «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Разом з цим, позивачем до апеляційної скарги у якості доказів неможливості сплати судового збору додано лише довідку стосовно закриття кореспондентського рахунку № 1, а також довідки про відсутність коштів на накопичувальному рахунку № 1026, відкритому у Національному банку України. При цьому, заявником не надано до скарги будь яких фінансових та бухгалтерських документів (баланс (звіт про фінансовий стан), звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід), та інше), що унеможливлює оцінку загального майнового стану скаржника.

До того ж, згідно Положення «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку», затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 р., фонд та/або уповноважена особа фонду на ліквідацію банку вживають заходи, зокрема, зі складання та виконання кошторис витрат банку, пов'язаних зі здійсненням його ліквідації (п. 2.17 розділу V положення). Фонд або уповноважена особа фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) здійснює витрати на ліквідацію неплатоспроможного банку за рахунок коштів банку в межах кошторису витрат банку на здійснення ліквідації, затвердженого виконавчою дирекцією фонду (п. 3.5 розділу V положення).

Окрім цього, згідно з п. п. 1.1 та 1.2 розділу VI положення під час здійснення фондом виведення неплатоспроможного банку з ринку (тимчасової адміністрації або ліквідації банку) фінансування витрат неплатоспроможного банку здійснюється відповідно до кошторису витрат, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації або ліквідації банку. Уповноважена особа фонду на тимчасову адміністрацію або ліквідацію (у разі делегування відповідних повноважень) складає та подає фонду кошторис витрат банку, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації або ліквідації банку, на період тимчасової адміністрації та щокварталу на період ліквідації банку (з розподілом за місяцями) протягом 3 робочих днів після прийняття рішення виконавчою дирекцією фонду про здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку та призначення відповідно уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію або ліквідацію.

Разом з цим, ані кошторису витрат на здійснення ліквідації банку, ані звіту про виконання такого кошторису, як передбачено Положенням «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку», скаржником до клопотання про відстрочення сплати судового збору не додано.

Відтак, дослідивши усі наявні обставини та проаналізувавши доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» про відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Проте, як уже було зазначено, Публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 р. - 1600,00 грн.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України).

При цьому, колегія суддів зазначає, що після усунення вказаних обставин, апеляційна скарга може бути подана повторно в силу ч. 4 ст. 97 вказаного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.10.2017 р. у справі № 911/3011/17 з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду, а матеріали справи до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов