ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2017 р. Справа № 911/2685/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП»;

2. селянського (фермерського) господарства «Тереза»

про солідарне стягнення 1 012,60 грн.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. від 02.06.2016;

відповідач 1 не зявився;

відповідач 2 не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп (відповідач-1) та селянського (фермерського) господарства Тереза (відповідач-2) про солідарне стягнення 1 012,60 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.09.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.10.2017.

19.09.2017 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просить солідарно стягнути з відповідачів суму боргу, яка становить курсову різницю в розмірі 8 321,68 грн.

Ухвалою суду від 09.10.2017 розгляд справи було відкладено на 23.10.2017, у звязку з неявкою в судове засідання представників відповідачів.

В судове засідання 23.10.2017 відповідачі повторно не забезпечили явку своїх повноважних представників, хоча були повідомлені належним чином про дату та час проведення судового засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвали суду надсилалась відповідачам за адресою вказаною в позовній заяві та Спеціальному витягу з ЄДРПОУ, що свідчить про те, що вони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Відповідачі не скористались правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надали.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позову та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 55 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) поряду.

Враховуючи те, що у відповідності до вищезазначених норм законодавства, ціну позову вказує позивач, суд зазначає, що має місце нова ціна позову 8 321,68 грн., виходячи з якої й вирішується спір.

Відповідно до частини 2 статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 23.10.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд,-

встановив:

15 травня 2008 року між ТОВ «Тридента Агро» та СФГ «Тереза» було укладено договір №ЗУФ-83/05/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу. Відповідно до умов даного Договору ним визначалися умови купівлі-продажу засобів захисту рослин.

Стаття 694 ЦК України встановлює особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу.

У відповідності до Додатку до договору укладеного сторонами, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору, сторони для визначення суми яка підлягає оплаті, використовують наступну формулу: S=(A1/A2)*B, де S це ціна на момент оплати, В ціна на момент підписання, А2 курс НБУ долара США до гривні на день підписання договору; А1 курс НБУ долара США до гривні на день перерахування грошей.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення курсової різниці, позивач вказує на те, що оскільки курс долара на день проведення оплати товару (09.04.2009) порівняно з курсом долара, який існував на момент укладення договору значно зріс, ним було здійснено перерахунок курсової різниці, що дорівнює 8 321,68 грн., яку і просить стягнути з відповідача.

Частинами 1,2 ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до листа НБУ №24-211/113 від 23.03.1999 щодо курсу гривні до іноземних валют, Нацбанк України повідомив всіх користувачів що актуальну інформацію про курс гривні можна отримати в мережі Інтернет. За інформацією, що міститься на офіційному сайті НБУ, офіційний курс долара США до гривні на день укладення та підписання договору становив 5,05 грн./дол.США. На день перерахування грошей (станом на 09.04.2009), розмір долара США до гривні склав 7,70 грн.

Таким чином, зважаючи, що відповідачем-2 вчасно оплата товару згідно укладеного договору здійснена не була, а курс долара відносно гривні на день оплати товару значно зріс, вимога позивача, з якою він звернувся до суду, щодо застосування курсової різниці на момент оплати, на підставі укладеного між сторонами Додатку до договору, є правомірною та обґрунтованою, а сума курсової різниці підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню повністю.

26 січня 2011 року між ТОВ „Тридента Агро (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) було укладено Угоду №330-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України), відповідно до умов якого з моменту укладення даної Угоди, новий кредитор наділяється всіма (будь-якими) правами первісного кредитора, що можуть випливати у майбутньому та випливають із умов договору №ЗУФ-83/05/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 15 травня 2008 року, по відношенню до Боржника - пункт 2.3. Угоди.

На виконання умов даної Угоди (п. 4.1.), ТОВ „Тридента Агро було передано ФОП ОСОБА_1 перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання СФГ «Тереза» обумовленого зобов'язання.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобовязується або не зобовязується їх оплатити.

У відповідності до ч. 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пізніше, 02.07.2012 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було укладено Угоду №330/07-12 про заміну кредитора у зобовязані, згідно якої ФОП ОСОБА_1 відступає ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» право вимоги виконання Селянським (фермерським) господарством «Тереза» грошового зобовязання згідно договору №ЗУФ-83/05/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 15 травня 2008 року.

Таким чином, позивачу передано вищезазначені вимоги у відповідності до норм чинного законодавства України та із дотриманням положень статті 514 ЦК України.

Заявляючи позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості з боржників, позивач посилається на укладений між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (кредитор) та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) укладено Договір поруки №31-08-2016.

Разом з тим, зі змісту укладеного договору вбачається, що поручитель поручається перед кредитором за невиконання боржником (СФГ «Тереза») зобовязань, на підставі Договору №ЗУФ-132/09/08 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008року. При цьому, доказів існування поруки за Договором №ЗУФ-83/05/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 15 травня 2008, за яким утворилась заборгованість у відповідача-2, суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та курсова різниця в розмірі 8 321,68 грн. підлягає стягненню з Селянського (фермерського) господарства «Тереза» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс». В частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості суд відмовляє.

Також, посилаючись на приписи ст. 44 ГПК України, позивач просить покласти на відповідачів 1300,00 грн. адвокатських витрат.

На підтвердження зазначеної вимоги, до позову додані копія Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 25-63/03 від 25.03.2013, укладеного між адвокатом ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», акт прийому-передачі документів від 25.03.2013, додаткову угоду № 1 від 01.12.2016 до Договору про надання адвокатських послуг, акт прийому-передачі документів, акт здачі прийняття виконаних робіт від 25.01.2017, платіжне доручення № 272 від 29.03.2013, копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 3888.

Склад судових витрат визначений ст. 44 ГПК України і складається з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК (п. 6.3 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»),

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав па вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Зважаючи на вищевикладене та те, що в частині заявленого позову про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів відмовлено, витрати на послуги адвоката, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, покладаються судом на сторін (позивача та відповідача-2) порівну, у звязку з чим з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню 650,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Відшкодування витрат зі сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, покладається судом також порівну на сторін у звязку з відмовою в солідарному стягненні заборгованості та з відповідача-2 на користь позивача підлягає 800,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Тереза» (47262, Тернопільська обл., Зборівський район, с. Осташівці, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, код 38039872) - 8 321 (вісім тисяч триста двадцять одну) грн. 68 коп. заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці).

3. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Тереза»(47262, Тернопільська обл., Зборівський район, с. Осташівці, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, код 38039872) 650 (шістсот пятдесят) грн. 00 коп. адвокатських витрат, 800 (вісімсот) грн. 00 коп. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 03.11.2017

Суддя О.В. Щоткін