ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р.Справа № 922/2896/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Шляхове ремонтно-будівельне управління №33", м. Харків
до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: - Служба автомобільних доріг у Харківській області Державного агентства автомобільних доріг України (УКРАВТОДОР), м. Харків
про стягнення 4104124,00 грн.
за участю представників сторін :

позивача - ОСОБА_1 довіреність б/н від 28.08.2017р., ОСОБА_2 довіреність №116 від 31.10.2017р.;

відповідача - ОСОБА_3 довіреність №37 від 06.01.2017р.;

третьої особи - ОСОБА_4 довіреність №2611/09 від 30.10.2017р.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Шляхове ремонтно-будівельне управління №33" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором підряду №ДРС-1701 від 17.01.2012р., який був укладений між позивачем та відповідачем у сумі 4104124,00 грн. Крім того, позивач просить судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов'язання за вищезазначеним договором підряду щодо повної та своєчасної оплати вартості виконаних позивачем робіт за серпень 2017 року.

05.10.2017р. відповідачем у справі наданий відзив на позовну заяву за вх.№32746, в якому відповідач проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, зазначив, що з моменту укладання між сторонами договору підряду про який зазначає позивач пройшло майже 6 років. Про виконання робіт позивачем відповідач дізнався у серпні 2017 року після отримання актів виконаних робіт. Згідно п.14.4. договору та ч.4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття замовником робіт оформлюється актом прийому передачі виконаних робіт, у разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною, акт підписаний однією стороною може бути визнаний судом недійсним у разі надання мотивованої відмови від підписання такого акту. Таким чином на думку відповідача передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту можливе лише у разі реального виконання робіт, проте відповідач зазначає, що роботи позивачем у серпні 2017р. не проводились. Також, відповідач зазначав, що договір підряду №ДРС-1701 від 17.01.2012р., на який посилається позивач є неукладеним.

У судовому засіданні 09.10.2017р. оголошувалась перерва до 17.10.2017р. о 11:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2017р. клопотання позивача про продовження строку розгляду справи задоволено та продовжено строк розгляду справи до 14.11.2017р. Залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Службу автомобільних доріг у Харківській області Державного агентства автомобільних доріг України (УКРАВТОДОР). Розгляд справи відкладено на "01" листопада 2017 р. о 11:30.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Присутній представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує та просить у задоволенні позову відмовити. Також, відповідачем у справі надані доповнення до відзиву на позовну заву, в яких відповідач зазначив, що за умовами п.5.1. договору розрахунки між сторонами повинні проводитися субпідрядником щомісячно на підставі проміжних актів виконаних робіт. На думку відповідача, у зв'язку із тим, що роботи про які зазначає позивач у серпні 2017 року не проводились, акти прийняття передачі робіт направлені по результатам виконання робіт у серпні 2017 року не були прийняті відповідачем, тому мають бути визнані судом недійсними.

Присутній представник третьої особи у судовому засіданні зазначав, що замовником будівництва по даному об'єкту за дорученням Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор) була Служба автомобільних доріг у Харківській області, генеральним підрядником - ДП «Харківський облавтодор». Оплата робіт по об'єктах реконструкції та поточного середнього ремонтів у частини виконаних та неоплачених робіт у попередні роки, що були визначені постановами Кабінету Міністрів України та планами здійснювалась Службою автомобільних доріг у Харківській області у відповідності з планом фінансування, затвердженого Державною службою автомобільних доріг України за рахунок коштів, залучених Укравтодором під державні гарантії. Згідно з умовами договору № Т2-ПР/12 від 12.01.2012р. про закупівлю послуг за державні кошти, укладеного між третьою особою та відповідачем, останній як генеральний підрядник мав змогу залучати для виконання окремих спеціальних робіт супідрядні організації. Прийняття та оплата супідрядним організаціям виконаних будівельних робіт здійснювалось генеральним підрядником самостійно. Також, третя особа повідомила, що роботи на автомобільної дорозі Старий Салтів - Гончарівка (через Хотомлю) на ділянках км 0+000 - км 0+544, км 1+286 - км 1+668, км 2+130 - км 2+725; на автомобільній дорозі Дергачі - П'ятихатки км 7+727 - км 9+000; на автомобільній дорозі Шестакове - Перемога - Рубіжне на ділянках км 0+275-км 0+420, км 1+105 - км 1+755, км 5+885 - км 6+515, км 6+657 + км 6+826, км 7+215 - км 7+760, км 8+242 - км 10+103 не виконувалося жодних будівельних робіт з 01.01.2017р. по теперішній час, оскільки на роботи на вищезазначеними ділянками робіт були відсутні бюджетні кошти і не передбачені у видатках Державного бюджету України. Також, третьою особою надано до суду довідку від 17.03.2016р. комісії працівників Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), ДП «Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції» (ДП «Дорцентр», Служби автомобільних доріг у Харківській області за участю співробітників ГУ КЗЕ СБУ України в Харківської області, та акт Державної фінансової інспекції в Харківській області (акт ревізії № 06-12/5 від 26.06.2015р.) якими встановлено, що будівельні роботи на зазначених вище об'єктах ПАТ «Шляхове ремонтно-будівельне управління № 33» були виконані.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

17.01.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Шляхове ремонтно - будівельне управління №33" (далі по тексту - позивач) та Дочірнім підприємством "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (далі по тексту - відповідач) було укладено договір підряду №ДРС-1701 (далі по тексту - договір підряду) на виконання робіт по поточному ремонту автомобільної дороги загального користування місцевого значення на наступних об'єктах:

- автомобільна дорога Шестаково - Перемога - Рубіжне на ділянках км 0+275-км 0+420, км 1+105 - км 1+755, км 5+885 - км 6+515, км 6+657 + км 6+826, км 7+215 - км 7+760, км 8+242 - км 10+103

- автомобільна дорога Старий Салтів - Гонтарівка (через Хотомлю) на ділянках км 0+000 - км 0+544, км 1+286 - км 1+668, км 2+130 - км 2+725;

- автомобільна дорога Дергачі - П'ятихатки км 7+727 - км 9+000.

За умовами зазначеного договору підряду позивач взяв на себе зобов'язання виконати роботи на зазначених об'єктах, види та обсяги яких обумовлені в проектно-кошторисній документації, яка є невід'ємною частиною даного договору, а відповідач - прийняти і оплатити виконані роботи (п.2.3. договору підряду).

У відповідності до п.3.1. договору підряду договірна ціна робіт є динамічною зазначається з урахуванням податку на додану вартість відповідно до ДБН Д.1.1-2000 і складає і 722 483,00 грн.

Відповідно до п.4.1. в редакції додаткової угоди від 31.12.2016р. роботи по даному договору повинні розпочатись у строк після передачі субпідряднику проектної, дозвільної іншої документації та будівельного майданчику і завершитись в строк до 31 грудня 2017 року з правом дострокового виконання).

У відповідності до п.20.1. в редакції Додаткової угоди від 31.12.2016р. строк дії договору підряду сторони визначили - до 31.12.2017р.

Відповідно до п.14.1 договору підряду здавання - прийняття робіт здійснюється за проміжними актами після закінчення усього комплексу робіт на актом про здачу робіт за договором. Оформлення проміжних та кінцевого актів, а також додатків і необхідних документів до них здійснюється субпідрядником.

Відповідно до п.5.1. договору підряду, субпідрядник проводить розрахунки із субпідрядником щомісячно на підставі проміжних актів виконаних робіт за звітний місяць - "ОСОБА_3 приймання виконаних підрядних робіт" (форма КБ-2в), виконаних у програмі Будівельні технології - СМЕТА або інших програмних комплексів, схвалених Мінрегіонбудом програмний комплекс АВК-5), та "Довідки про вартість виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-3) згідно п.2 сумісного наказу Держкомстату та Держбуду України від 21.06.2002р. 1237/5, - не пізніше 10 робочих днів з моменту їх підписання, але в будь - якому випадку - після отримання грошових коштів від замовника.

Згідно із термінами, визначеними розділом 1 договору підряду, замовник - Служба автомобільних доріг у Харківській області, зареєстроване як юридична особа, діє відповідно до законодавства України.

Відповідно до зазначеного договору підряду позивач зазначає, що виконав роботи, передбачені його умовами у повному обсязі та надає в підтвердження виконання робіт акти приймання - передачі виконаних робіт 3 акти підтвердження виконаних робіт від 01.11.2012р.; 2 акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року. Які прийняті відповідачем у справі та оплачені, в підтвердження оплати позивачем надані платіжні доручення, які містяться у матеріалах справи.

Також, позивач зазначає про виконання робіт у 2012 році надає довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2017р. на загальну суму 4104124,00 грн. ОСОБА_1 зазначає про направлення актів виконаних робіт на суму 4104124,00 грн. на адресу відповідача, які у серпні 2017 року, які відповідачем отримані. Проте вказані акти не прийняті відповідачем без будь-якого обґрунтування та відповідачем не оплачені, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідач зазначає, що сторони при укладенні договору не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, та договір підряду про який зазначає позивач згідно ч. 8 статті 181 ГК України є неукладеним. Оскільки проектно-кошторисна документація у вигляді окремого документу сторонами не складалася, відсутній додаток №1 до договору - договірна ціна, який є невід'ємною частиною договору; початок будівельних робіт, що згідно п.9.1 договору складається відповідним актом, сторонами оформлений не був; календарний графік з виконання будівельних робіт всупереч п.4.1. договору відсутній, хоча він є додатком № 2, який є невід'ємною частиною договору; документів про передачу проектної документації від «генпідрядника» до «субпідрядника» та її повернення після закінчення робіт не має; здача-прийняття робіт актом прийняття об'єкту в порушення пункту 14.1, 14.3. договору та розділу 16 ДБН В. 2.3-4-2000 не здійснена.

Твердження відповідача, що договір підряду є неукладеним спростовується підписаним сторонами актами виконаних робіт за 2012 рік, за 2015 рік, що містяться у матеріалах справи, та здійсненням відповідачем у справі оплати за платіжними дорученнями: №378_СU013/ від 30.12.2015р. на суму 25105,40 грн., №188_С8034/ на суму 4547070,00 грн.

Згідно п. 8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Отже, якщо при укладенні господарського договору сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, то на стадії укладення договору може мати місце визначення договору як неукладеного, однак доказів того, що договір підряду ДРС-1701 від 17.01.2012р. не містить істотних умов господарського договору суду не представлено.

В той же час, згідно висновків Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 25.06.2011 у справі №7/221-09, 23 вересня 2015 року у справі № 3-502гс15 визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.

Факт виконання договору підряду №49/1 від 21.09.2015 підтверджений матеріалами справи, що свідчить про помилковість доводів відповідача, що договір є неукладеним.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень учасників судового процесу, користуючись принципом обєктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір є договором підряду. Зобов'язання за договором підряду регулюються главою 61 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з вимогами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Позивач зазначає, що виконав роботи по ремонту автомобільної дороги у серпні 2017 року на загальну суму 4104124,00 грн., про що зазначено у довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (арк. спр. №37)

У матеріалах містяться 3 акти приймання виконаних будівельних робіт (кінцевий) за серпень 2017 року арк. справи: №38-41, за яким виконувались роботи на автомобільній дорозі Старий Салтів - Гончарівка (через Хотомлю) на ділянках км 0+000 - км 0+544, км 1+286 - км 1+668, км 2+130 - км 2+725; аркуш справи № 42-45 за яким виконувались роботи на автомобільній дорозі Дергачі - П'ятихатки км 7+727 - км 9+000; №46-49 за яким виконувались роботи на автомобільній дорозі Шестакове - Перемога - Рубіжне на ділянках км 0+275-км 0+420, км 1+105 - км 1+755, км 5+885 - км 6+515, км 6+657 + км 6+826, км 7+215 - км 7+760, км 8+242 - км 10+103.

Інших доказів фактичного виконання позивачем ремонтних робіт на автомобільних дорогах вказаних у актах приймання виконаних будівельних робіт (кінцевий) за серпень 2017 року позивачем до суду не надано.

Позивач зазначає, що роботи по ремонту вказаних у актах приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року автомобільних робіт фактично виконані позивачем у 2012 році.

Як вбачається із матеріалів справи, акти за серпень 2017року відповідачем не підписані та відповідач у доповненнях до відзиву зазначає, що роботи позивачем на виконання договору підряду № ДРС-1701 від 17.01.2012р. не виконувались, та просить вказані акти визнати недійсними.

Суд вважає, що відповідач обґрунтовано заперечує проти підписання актів виконаних робіт датованих серпнем 2017 року, роботи за якими виконувались у 2012 році.

Відповідно ч.4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене та те, що за умовами п.5.1. договору сторони при укладанні договору погодили, що відповідач проводить розрахунки із позивачем щомісячно на підставі проміжних актів виконаних робіт за звітний місяць, позивач зазначає, що виконав роботи у 2012 році, а акти прийняття робіт, що є підставою для стягнення з відповідача суми боргу датовані 2017 року, що унеможливлює прийняття робіт відповідачем після спливу строку більш ніж 5 років, тому акти виконаних робіт за серпень 2017 року підлягають визнанню недійсними.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оскільки підставою для звернення до суду позивач зазначив акти прийняття виконаних робіт за серпень 2017 року, які визнані судом недійсними, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 06.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_5