ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2017 р.Справа № 916/1994/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

До відповідача: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"

За участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення

Суддя Н.В.Рога

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - на підставі довіреності №707 від 17.05.2017 р.

Від відповідача: ОСОБА_2 - на підставі довіреності №108 від 31.08.2017р.

ОСОБА_3 - на підставі довіреності №104 від 15.08.2017р.

Від третьої особи: ОСОБА_4 - на підставі довіреності №06/05 від 15.05.2017р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: ОСОБА_1 - на підставі довіреності №707 від 17.05.2017р.

Від відповідача: ОСОБА_3 - на підставі довіреності №104 від 15.08.2017р.

Від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ "Українська залізниця") , звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (далі-ДП "МТП "Чорноморськ") про стягнення штрафу у розмірі 29 885 грн. 00 коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19 вересня 2017 р. залучено участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат". Зазначена третя особа письмових пояснень до суду не надала. Представник третьої особи в судовому засіданні підтвердив отримання свого вантажу, відвантаженого ДП "МТП "Чорноморськ".

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд встановив:

22 березня 2017р. за накладною №42571638 зі станції Іллічівськ Одеської залізниці Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (Відправник) було відправлено вагон №53503132 з вантажем "Глина бентонитовая. Подготовленный бентонит для производства окатышей", із зазначенням станції призначення Грекувата Придніпровської залізниці, одержувач Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат".

Згідно п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напівввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Позивач зазначає, що при проходженні вагону через станцію П'ятихатки Придніпровської залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України (далі-Статут) залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній. Так, по прибутті вагону на станцію П'ятихатки Придніпровської залізниці при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що вказана маса вантажу у накладній №42571638 у вагоні №53503132 складає 68 550 кг, проте фактично маса вантажу складає 72 400 кг., що на 3 850 кг більше, ніж вказано у накладній та на 3 400 кг більше, ніж вантажопідйомність вагону.

Відповідно до ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.2.6 Правил оформлення перевізних документів, маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою та зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Позивач зазначає, що факт неправильного зазначення Відправником відомостей про масу вантажу був засвідчений актом загальної форми №1327 від 25.03.2017р., на підставі якого було направлено вагони на контрольну перевірку маси вантажу, що також було зафіксовано у Книзі обліку контрольних зважувань. За результатом контрольної перевірки було складено комерційний акт №456809/7/6 від 27.03.2017р.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те що відповідно до ст. 6 Статуту, накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. У відповідності до ст. 23 Статуту та згідно Правил перевезення вантажів, а саме: п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу. Маса вантажу згідно зі ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником. Правильність внесених у накладну відомостей представник відправника підтверджує своїм підписом. У накладній №42571638, правильність внесених відомостей підтвердив своїм підписом представник Відправника.

Відповідно до п.1.1 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове відвантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування.

Враховуючи вищезазначене, позивач зазначає, що саме на Відправника покладається обов'язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість, до укладання договору перевезення, перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ.

Враховуючи те, що вантажовідправником - ДП "МТП "Чорноморськ" у накладній

№42571638 неправильно зазначено масу вантажу, на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, позивач вважає, що з відповідача має бути стягнуто штраф у розмірі пятикратної провізної плати, що становить 29 885 грн. (5 977 грн. (провізна плата за вагон згідно графи 31 накладної від станції Іллічівськ Одеської залізниці до станції Грекувата Придніпровської залізниці) х 5 = 29 885 грн.).

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що на виконання п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, вантаж "глина бентонітова" було завантажено відправником - ДП "МТП "Чорноморськ" на вагонних вагах електромеханічних ВВ 7419-100-2НС (повірених в установленому порядку 01.02.2017р.), а відомості після зважування було внесено у накладну. Залізницею на попутній станції П'ятихатки Придніпровської залізниці було нібито встановлено неправильність, неповноту та невідповідність відомостей, зазначених у накладній, а саме: в накладній №42571638 у вагоні №53503132 вказана маса вантажу складає 68 550 кг, проте фактично маса вантажу складає 72 400 кг., що на 3 850 кг більше, ніж вказано у накладній та на 3 400 кг більше, ніж вантажопідйомність вагону. У зв'язку з чим вказані надлишки були перевантажені залізницею у власний вагон ПАТ "Укрзалізниця" №67679688 насипом, за залізничною транспортною накладною №46112348 від 01.04.2017р. В якості доказу надлишків вантажу в вагоні №53503132 додано комерційний акт №456809/7/6 від 27.03.2017р. на попутній станції П'ятихатки Придніпровської залізниці.

Відповідач вважає, що в порушення п.4.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, жодних змін до накладної №42571638 внесено не було, відсутні будь-які відомості про вагон (контейнер), у який було перевантажено вантаж, відсутній підпис працівника, який керував перевантаженням, та , взагалі, відсутні будь-які відомості щодо виявлення неправильності, неповноти та невідповідності відомостей, зазначених у накладній. Водночас, згідно п.22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідач також вважає, що комерційний акт №456809/7/6 від 27.03.2017р. складений з порушенням п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, згідно з яким комерційний акт обовязково мають підписати наступні три посадові особи: начальник станції або його заступник, начальник вантажного району або завідувач вантажного двору, завідувач вантажного складу, завідувач контейнерного відділу, завідувач контейнерного майданчика, завідувач сортувальної платформи; працівник станції, який особисто здійснював перевірку. Проте, комерційний акт №456809/7/6 від 27.03.2017р. підписаний начальником станції та двома невідомими особами.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до п.7 Правил складання актів, недостача або надлишок вантажу, відвантаженого одним відправником на адресу одержувача, який перевозиться навалом, насипом чи наливом з перевалкою чи перевантаженням у дорозі , оформлюється одним комерційним актом. Так, комерційний акт №456809/7/6 від 27.03.2017р. було складено лише відносно вагону №53503132, в той час як вивантаження надлишків вантажу в загальному розмірі 21 050 кг вивантаженні з партії, що складалася з 5 вагонів №№53503132, 60636864, 55329353, 61179404, 67192658 відвантажених одним відправником. Однак, в порушення вимог п.28 Правил видачі вантажів, до позовної заяви не додано схоронну записку про видачу одержувачу ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" надлишків вантажу у загальному розмірі 21 050 кг, які вивантажені з партії, що складалася з 5 вагонів №№53503132, 60636864,55329353, 61179404, 67192658, та про таку видачу надлишків відсутні відмітки у комерційному акті №456809/7/6 від 27.03.2017р. Будь-яких претензій щодо надлишків одержаного товару „глина бентоніт від одержувача - ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" , не надходило.

Відповідач також зазначає, що доказів того факту, що на станції прибуття (Грекувата Придніпровської залізниці) повторно перевірялася маса вантажу до або під час видачі вантажоодержувачу , відповідно до ст. 52 Статуту та п.12 Правил видачі вантажу, позивачем до матеріалів справи не надано. Напис, зроблений в розділі „Є комерційного акту №456809/7/6 від 27.03.2017р. про те, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено, не може прийматися до уваги як доказ перевірки вантажу, оскільки, комерційний акт №456809/7/6 від 27.03.2017р. складено лише відносно одного вагону №53503132, в якому встановлено надлишки 3 850 кг, в той час як вивантаження надлишків вантажу (глини бентонітової) в загальному розмірі 21050 кг вивантажені з партії, що складалася з 5 вагонів №№53503132, 60636864, 55329353, 61179404, 67192658.

Відповідач також зазначає, що у накладній №42571638 чітко зазначено, що товар перебуває під митним контролем, отже, правовідносини, що виникли між ПАТ "Укрзалізниця" та ДП "МТП "Чорноморськ" додатково регулюються Митним кодексом України та спільним наказом Державної митної служби України та Міністерства транспорту та зв'язку України від 18.09.2008р. №1019/1143 "Про затвердження інструкцій про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України". У відповідності до п.2.16 Інструкції працівники залізниць не мають права видавати товари (вантажі), що перебувають під митним контролем, виконувати з ними будь-які операції (навантаження, відвантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування або зміну ідентифікаційних знаків чи маркування, нанесених на упаковку) без дозволу митниці. Згідно з п.п.3 п.2 ст.191 Митного кодексу України перевізники зобовязані не розпочинати вивантаження чи перевантаження товарів без дозволу органу доходів і зборів. Однак, ПАТ "Укрзалізниця" не надано будь-яких дозвільних документів митних органів щодо зважування або перевантаження у інші вагони глини бентонітової. Крім того, у накладній та комерційному акті відсутні будь-які позначки (відбиток штампу, підпису уповноваженої особи) митниці щодо дозволу на перевантаження з вагону глини бентонітової.

Представник третьої особи ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" в судовому засіданні підтвердив факт отримання зазначеного у позові вантажу у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно з ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч.5 ст.306 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що законодавство Про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування… є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього

Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

У ст.23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами п. 1.2., п.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138) та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000р. за №863/5084 (далі Правила) встановлено, що накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів, передбачено, що у графі 55 Правильність внесених відомостей підтверджую представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 861/5082, передбачено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобовязаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012р. №442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.2012р. за №1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У ст.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення з відправника штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення за неправильно зазначені властивості вантажу.

Така ж норма передбачена у п.5.5. Правил оформлення перевізних документів, а саме встановлено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

У п. 6.1. Роз'яснень Президії Вищого Господарського суду України від 29.05.2002 р. за № 04-5/601 (із змінами та доповненнями від 29 вересня 2008 року N 04-5/225) визначено, що підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є акт загальної форми, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту.

Таким чином, підставою для стягнення з відправника штрафу на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України є належним чином доведений факт неправильного зазначення відправником у накладній властивостей вантажу, в даному випадку, маси вантажу.

За матеріалами справи, факт неправильного зазначення маси вантажу підтверджується актом загальної форми №1327 від 25.03.2017р., на підставі якого був складений комерційний акт №456809/7/6 від 27.03.2017р., в якому зазначено, що на станції П'ятихатки Придніпровської залізниці була проведена контрольна перевірка маси вантажу та було виявлено, що вказана маса вантажу у накладній №42571638 у вагоні №53503132 складає 68 550 кг, проте фактично маса вантажу складає 72 400 кг., що на 3 850 кг більше, ніж вказано у накладній та на 3 400 кг більше, ніж вантажопідйомність вагону.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено факт неправильного зазначення маси вантажу у накладній №42571638, нарахування штрафу у розмірі пятикратної провізної плати здійснено у відповідності до норм Статуту залізниць України.

За таких обставин, правомірною є вимога позивача щодо стягнення штрафу у сумі 29 885 грн.

За п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855 , комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Згідно з п.16 Правил складання актів у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень безпосередньо або через начальника станції. При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості, викладені у комерційному акті, а тому суд не приймає до уваги доводи відповідача, які стосуються невідповідності комерційного акту вимогам чинного законодавства.

Посилання відповідача у якості заперечень на те, що правовідносини, що виникли між ПАТ "Укрзалізниця" та ДП "МТП "Чорноморськ" додатково регулюються Митним кодексом України , судом сприймається критично, адже, матеріали справи не містять жодного доказу того, що завантажений у вагон №53503132 вантаж знаходився під митним контролем.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

За таких обставин, позовна заява Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст.44, 49 ГПК України

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ( 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) штраф у сумі 29 885 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30 жовтня 2017 р.

Суддя Н.В. Рога