ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 листопада 2017 рокуСправа № 921/889/15-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирила І.М. розглянув матеріали скарги № 14/5-912В від 29.08.2017 (вх. №16597 від 05.09.2017) ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу ДВС (Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві) у справі

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006

про cтягнення заборгованості в загальній сумі 16 240 392 грн 26 коп.

За участі представників:

Позивача (скаржника/боржника): ОСОБА_2 - уповноваженого, довіреність № 14-174 від 23.10.2017.

Відповідача (стягувача): не прибув

Органу ДВС: не прибув

В судовому засіданні 25.09.2017 представникам сторін розяснювались процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

В порядку ст. 81-1 ГПК України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходилась справа №921/889/15-г/8 за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006, про стягнення заборгованості.

05.09.2017 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в порядку ст. 1212 ГПК України, звернулося до господарського суду із скаргою за № 14/5-912В від 29.08.2017 на дії органу ДВС, згідно якої просило:

1. Прийняти до розгляду скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

2. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 08.08.2017 в межах виконавчого провадження ВП №50882895:

- постанови про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 6 913,36 грн;

- постанови про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 457,92 грн.

3. Визнати недійсними постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби від 08.08.2017, винесені в межах виконавчого провадження ВП №50882895, про:

- стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 6 913,36 грн;

- стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 457,92 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2017 судове засідання для розгляду скарги № 14/5-912В від 29.08.2017 (вх. №16597 від 05.09.2017) ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії органу ДВС (Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві) у справі №921/889/15-г/8 було призначено на 12:10 год. 25.09.2017.

25.09.2017 на адресу суду від ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" надійшла заява б/н від 21.09.2017 (вх. №17528 від 25.09.2017) про збільшення вимог скарги на дії органу державної виконавчої служби (в порядку вимог ст. 22 ГПК України), згідно якої, окрім раніше заявлених вимог, заявник просив суд:

1. Визнати незаконною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві стосовно не закінчення виконавчого провадження ВП №50882895, у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з наказом Господарського суду Тернопільської області від 01.02.2016 № 921/889/15-г/8;

2. Зобовязати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 50882895 у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з наказом Господарського суду Тернопільської області від 01.02.2016 №921/889/15-г/8.

Ухвалою суду від 25.09.2017 судове засідання по розгляду скарги було відкладено на 12:00 год. 28.09.2017, яке, відповідно, згідно ст. 77 ГПК України, було відкладено на 09:10 год. 18.10.2017 та, відповідно, на 14:00 год. 06.11.2017 з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду. В судовому засіданні 06.11.2017, у відповідності до ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 16:45 год. 06.11.2017.

Також, ухвалою суду від 28.09.2017 заяву б/н від 21.09.2017 (вх. №17528 від 25.09.2017) про збільшення вимог скарги № 14/5-912В від 29.08.2017 (вх. №16597 від 05.09.2017) ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без розгляду.

Повноважний представник скаржника (боржника за виконавчим документом/позивача) в судове засідання 06.11.2017 прибув, викладені у скарзі №14/5-912В від 29.08.2017 (вх. №16597 від 05.09.2017) на дії органу ДВС (Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві) вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ній та з урахуванням долучених до матеріалів справи документів.

Повноважний представник стягувача ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" за виконавчим документом (відповідача) в судове засідання 06.11.2017 не прибув, хоча про час та дату його проведення був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України, про свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали суду від 18.10.2017. Поряд з цим, 25.09.2017 надав до суду письмові пояснення по суті скарги НАК "Нафтогаз України" №14/5-912В від 29.08.2017, згідно яких, зокрема, зазначив, що: враховуючи наявність між сторонами взаємних вимог про стягнення коштів у справі №921/889/15-г/8 за договором купівлі-продажу природного газу №01/2013-Н від 04.01.2013, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" погоджено та зараховано зустрічні однорідні вимоги на суму 69 133,68 грн, які проведено по бухгалтерському обліку та зменшено на вказану суму заборгованість ПАТ "Тернопільгаз" перед НАК "Нафтогаз України" по штрафних санкціях за рішенням суду у даній справі.

Представник органу ДВС у судове засідання 06.11.2017 не прибув, причин неприбуття не повідомив, витребуваних в ухвалі суду від 18.10.2017 документів не надав, хоча про час та дату його проведення був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України, про свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали суду від 18.10.2017. Поряд з цим, згідно наданих суду заперечень №50882895/28 від 27.09.2017, орган ДВС з приводу заявлених скаржником доводів заперечує в повному обсязі. При цьому, посилається на те, що боржником після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження вимоги виконавчого документа виконано не було. Звертає увагу суду на те, що під час винесення органом ДВС постанов про стягнення виконавчого збору та виконавчих витрат державний виконавець керувався нормами Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999. Окрім того, просить розгляд скарги проводити без участі представника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу №14/5-912В від 29.08.2017 ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії органу ДВС та долучені до неї документи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення повноважних представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступне:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №921/889/15-г/8 від 17.11.2015 позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 03353503, на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, ідентифікаційний код 20077720: 536 761 грн 69 коп. пені; 1 286 104 грн 40 коп. 3% річних; 5 179 093 грн 34 коп. інфляційних нарахувань; 33 923 грн 43 коп. в повернення сплаченого позивачем судового збору. В задоволенні решти частини позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 апеляційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" задоволено, рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.11.2015 у справі №921/889/15-г/8 скасовано щодо стягнення 1 124 463 грн 22 коп. - 3% річних; 5 179 093 грн 34 коп. - інфляційних нарахувань. В решті рішення суду щодо стягнення боргу в розмірі 161 641 грн 18 коп. 3% річних та 536761 грн 69 коп. пені залишено без змін. Разом з тим, стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз (вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 03353503) на користь ПАТ НАК Нафтогаз України (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, ідентифікаційний код 20077720) 5 558,11 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та стягнуто з ПАТ НАК Нафтогаз України (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, ідентифікаційний код 20077720) на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз (вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 03353503) 69 133,68 грн судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

01.02.2016 Господарським судом Тернопільської області, на підставі ст. 116 Господарського процесуального кодексу України та постанови Львівського апеляційного Господарського суду від 20.01.2016, видано відповідні накази.

05 квітня 2016 постановою Вищого господарського суду України постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 залишено без змін.

Згідно ст. 115 ГПК України, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов"язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду (надалі Закон України №606-XIV), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Ст. 11 Закону України №606-XIV визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України №606-XIV, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України №606-XIV).

Ч. 1 ст. 27 Закону України №606-XIV встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків, розпочинає примусове виконання рішення.

28.03.2016 стягувач ПАТ "Тернопільгаз", керуючись ч. 3 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент звернення), звернувся до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві із заявою за №03/281 від 14.03.2016 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 01.02.2016 по справі №921/889/15-г/8 про стягнення 69 133,68 грн судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

20.04.2016, на підставі заяви стягувача та наказу Господарського суду Тернопільської області від 01.02.2016 у справі №921/889/15-г/8, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 було прийнято постанову, якою відкрито виконавче провадження № 50882895, а також надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду 7 днів з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження та постановлено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій. Зазначена постанова надіслана органом ДВС на адресу сторін, в т.ч. боржника, згідно супровідного листа за № 846/28 від 20.04.2016 та отримана останнім 27.05.2017 (вх. № 7092/12-16).

В подальшому, 08.08.2017 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження № 50882895 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 01.02.2016, на підставі ст. ст. ст. 3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження", було винесено постанову про стягнення з боржника ПАТ "НАК "Нафтогаз України" виконавчого збору в сумі 6 913,36 грн.

Окрім того, 08.08.2017 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження № 50882895 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 01.02.2016, на підставі ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про стягнення з боржника ПАТ "НАК "Нафтогаз України" витрат на проведення виконавчих дій в сумі 457,92 грн.

Також, 09.08.2017 державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми стягнення 7 017 828,98 грн по зведеному виконавчому провадженні №38095514, до складу якого включено, зокрема, виконавче провадження №50882895 на загальну суму стягнення 76 504,96 (69 133,68 грн - борг за рішенням суду + 6 913,36 грн - виконавчий збір + 457,92 грн - витрати виконавчого провадження).

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (боржник за виконавчим документом) дії державного виконавця щодо винесення постанов від 08.08.2017 в межах виконавчого провадження ВП № 50882895 про стягнення виконавчого збору у розмірі 6913,36 грн та витрат виконавчого провадження у розмірі 457, 92 грн вважає незаконними, такими, що вчинені всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження" та, відповідно, просить суд визнати недійсними зазначені постанови.

В обґрунтування своїх доводів, зокрема, зазначає, що наказ суду був виконаний боржником шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за його заявою №26-7567/1.2-16 від 01.11.2016, у зв'язку із чим до органу ДВС була подана відповідна заява № 14/5-277В від 13.03.2017 про закінчення виконавчого провадження. Однак органом ДВС вказана заява проігнорована. За твердженнями заявника, оскільки органом ДВС не вчинялось жодних дій, спрямованих на примусове виконання наказу суду у даній справі, правові підстави для стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні.

В судовому засіданні встановлено, що рішення (наказ) суду у даній справі боржником у визначений органом ДВС строк для його самостійного виконання виконано не було.

Разом з тим, з 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404- VІІІ (надалі - Закон № 1404- VІІІ).

За приписами п. 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404- VІІІ визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Враховуючи те, що органом ДВС питання про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в межах виконавчого провадження №50882895 до 05.10.2016 вирішено не було, з огляду на положення п. 7 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VІІІ, суд вважає, що при розгляді даної скарги, зокрема, правомірності винесення органом ДВС постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, слід застосовувати норми саме Закону України "Про виконавче провадження" від 05.06.2016 №1404-VІІІ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ).

Нормами, зазначеними в ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VІІІ, передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону , якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Водночас, п. 8 розділу ІІI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5) визначено, що про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Таким чином, правовий аналіз наведеним вище норм законодавства свідчить про те, що питання про стягнення з боржника виконавчого збору може бути вирішено державним виконавцем або на стадії відкриття виконавчого провадження (про що зазначається у відповідній постанові про відкриття виконавчого провадження), або (якщо виконавчий збір не стягнуто) при поверненні виконавчого документа стягувачу чи закінченні виконавчого провадження.

Окрім того, згідно ст. 42 Закону № 1404-VIII, витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 2 розділу VI Інструкції, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону. У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Відтак, за змістом наведених положень законодавства, питання про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження може бути вирішено державним виконавцем або на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, згідно з вимогами законодавства, або при поверненні виконавчого документа стягувачу чи закінченні виконавчого провадження.

В силу приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З наявних в матеріалах справи копій документів виконавчого провадження №50882895 вбачається, що станом на 08.08.2017 (дата винесення оскаржуваних постанов) питання про повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження державним виконавцем вирішено не було, як і не було вчинено дій щодо примусового стягнення з боржника грошових коштів. Відтак, на даній стадії виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а відповідні дії держаного виконавця положенням законодавства не відповідають.

При цьому, суд звертає увагу, що пунктом 2 Розділу VI Інструкції визначено, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження.

Зі змісту оскаржуваної ПАТ "НАК "Нафтогаз України" постанови від 08.08.2017 ВП №50882895 про стягнення з боржника ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 457,92 грн витрат виконавчого провадження, в порушення наведених приписів Інструкції, види та суми таких витрат державним виконавцем не зазначено.

Враховуючи наведене вище, суд вважає вимоги скаржника про визнання незаконними дій Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва щодо винесення 08.08.2017 в межах виконавчого провадження №50882895 постанов про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 6 913,36 грн та витрат виконавчого провадження у розмірі 457,92 грн, а також визнання даних постанов недійсними обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Поряд з цим, слід зазначити, що в межах поданої скарги суд розглядає вимоги скаржника виключно про визнання незаконними дій державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження та визнання недійсними відповідних постанов. Питання дій/бездіяльності органу ДВС при здійсненні виконавчого провадження, з урахуванням поданої боржником заяви від 13.03.2017 про закінчення виконавчого провадження, не є предметом розгляду даної скарги (ухвалою суду від 28.09.2017 заяву б/н від 21.09.2017 (вх. №17528 від 25.09.2017) про збільшення вимог скарги (№ 14/5-912В від 29.08.2017 (вх. №16597 від 05.09.2017) ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") на дії органу ДВС залишено без розгляду), а тому відповідні доводи скаржника судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом ст. 43 ГПК України.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 86, 87, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1 Скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України" на дії Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 08.08.2017 в межах виконавчого провадження ВП № 50882895 постанови про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 6 913,36 грн.

3. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 08.08.2017 в межах виконавчого провадження ВП № 50882895 постанови про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 457,92 грн.

4. Визнати недійсною постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.08.2017, винесену в межах виконавчого провадження ВП № 50882895 про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 6 913,36 грн.

5. Визнати недійсною постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.08.2017, винесену в межах виконавчого провадження ВП № 50882895 про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» витрат виконавчого провадження у розмірі 457,92 грн.

6. Копію ухвали направити сторонам по справі та Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ, вул. Саксаганського, 110, м. Київ, 01032.

Суддя І.М. Гирила