ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" жовтня 2017 р. Справа № 909/436/17
Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого-судді Костів Т.С.
суддів Марко Р.І.
Желік М.Б.
при секретарі Кобзар О.В.
розглянувши апеляційні скарги заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, м. Івано-Франківськ, вх. №01-05/4139/17 від 04.09.2017 року та Міністерства оборони України, м. Київ, вх.№01-05/4159/17 від 04.09.2017 року
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2017 року
у справі №909/436/17
за позовом: заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, м. Івано-Франківськ, в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є:
позивач 1: Міністерство оборони України, м. Київ,
позивач 2: Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частину району, м. Івано-Франківськ,
позивач 3: 417 управління начальника робіт, м. Івано-Франківськ
до відповідача 1: Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ
до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "КСА Груп", м. Івано-Франківськ
про: визнання за державою Україна в особі Міністерства оборони України права власності на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0,5952 га по вул. Чорновола, 163Б у м. Івано-Франківську, кадастровий номер :25:009:0033; визнання недійсним договору оренди землі (земельної ділянки площею 0,5952 га по вул. Чорновола, 163Б у м. Івано-Франківську, кадастровий номер :25:009:0033) б/н від 28.01.2016, укладеного між Івано-Франківською міською радою та ТОВ "КСА ГРУП",

За участю представників сторін:
від прокуратури: Майорчак В.М.-прокурор, посвідчення № 033498 від 18.05.2015 року;
від позивача 1: Матлай Й.І. представник на підставі довіреності №220/437/д від 24.12.2016 року;
від позивача 2: не з`явився;
від позивача 3: не з`явився;
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: не з`явився;
В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2017 року у справі №909/436/17 (суддя Деделюк Б.В.) у позовних вимогах заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, м. Івано-Франківськ, в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є: позивач 1 Міністерство оборони України, позивач 2 Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частину району, позивач 3 417 управління начальника робіт, до відповідача 1 Івано-Франківської міської ради, до відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю "КСА Груп", про визнання за державою Україна в особі Міністерства оборони України права власності на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0,5952 га по вул. Чорновола, 163Б у м. Івано-Франківську, кадастровий номер :25:009:0033; визнання недійсним договору оренди землі (земельної ділянки площею 0,5952 га по вул. Чорновола, 163Б у м. Івано-Франківську, кадастровий номер :25:009:0033) б/н від 28.01.2016, укладеного між Івано-Франківською міською радою та ТОВ "КСА ГРУП", відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2017 року у справі №909/436/17, позивачі заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону та Міністерство оборони України подали апеляційні скарги.
Зокрема, скаржники у поданих апеляційних скаргах посилаються на те, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки, яка була надана в користування військовій частині НОМЕР_1 відповідно до рішення Ради Міністрів УРСР від 12.07.1981 р. №435 РС та на яку в зв`язку з цим Виконавчим комітетом Івано-Франківської районної (міської) Ради депутатів трудящих Івано-Франківської області було видано державний акт на право користування землею Б№024749 від 1982 р..
Згідно з інформацією, викладеною в архівній довідці територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 01.06.17 №179-2/882 та в листі ГУОМП ГШ ЗСУ від 06.06.17 №322/1/2551 правонаступником військової частини НОМЕР_1 на сьогодні є військова частина НОМЕР_2 (підпорядкування ПС ЗСУ), яка, будучи правонаступником землекористувача, до участі в розгляді справи судом не залучалась, доказів, які б свідчили про надання військовою частиною НОМЕР_2 згоди на вилучення земельної ділянки судом зібрано не було.
З введенням в дію з 15 березня 1991 року Земельного кодексу Української РСР від 18.12.1990р. № 561-ХІІ, яким вперше було передбачене таке цільове призначення земель як землі оборони, відповідна земельна ділянка в силу вимог ст.ст.2, 70 відповідного кодексу набула статусу земельної ділянки земель оборони та відповідно до ст.4 відповідного кодексу як землі оборони стала відноситись до земель державної власності. Однак, суд першої інстанції, на думку апелянтів, не врахував норми Закону України «Про використання земель оборони».
Відповідно до Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 р. № 1919, процес відчуження розпочинається у військових частинах з формування переліків військового майна, у тому числі і земельних ділянок, облік яких ведеться квартирно-експлуатаційними відділами та частинами, та визначається технічний стан цього майна, а в подальшому здійснюється його передача, списання, зняття з обліку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного частиною другою цієї статті.
Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Посилання суду на те, що земельна ділянка вилучена «за згодою», обумовлене отриманням Івано-Франківською міською радою листа командира військової частини А 1889 №71 від 27.04.2005 р., відповідно до якого військова частина не заперечує проти передачі земельної ділянки ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт», та незважаючи на відсутність згоди Міністра оборони України, як це передбачено Положенням про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 22.12.1997 р. № 483.
Крім того, безпідставним, на думку апелянтів, є посилання на договір купівлі-продажу від 23.09.2004 р., оскільки за даним договором військовою частиною НОМЕР_3 продане ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт» рухоме майно, а саме: кран баштовий, кран козловий та комплект сховища СРМ (сховище розбірне металеве), а не об`єкт нерухомості, для обслуговування якого необхідна земельна ділянка.
Крім того, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2015 р. у справі № 909/770/15 визнано за державою в особі Міністерства оборони України право державної власності на земельну ділянку загальною площею 12,2114 га у с.Крихівці Івано-Франківської області, яка входить до складу більшої земельної ділянки (тієї ж, до якої входить спірна ділянка в даному провадженні) площею 351,6 га, наданої в користування військовій частині 13709 відповідно до вищезгаданого державного акта на право користування землею Б№024794 від 1982 р.
На підставі викладеного апелянти просять скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2017 р. у справі № 909/436/17 та задовольнити позов.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2017р. справу №909/436/17 призначено судді-доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..
Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 р., поновлено пропущений строк на оскарження рішення в апеляційному порядку, подані скаржниками матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 19.09.2017 р..
Ухвалами суду від 19.09.2017 року від 03.10.2017 року та від 24.10.2017 року розгляд справи відкладався з мотивів, наведених у них.
Представникам сторін роз`яснено їх права та обов`язки згідно т..22 ГПК України.
В судове засідання 31.10.2017 року з`явились представники апелянтів, подані апеляційні скарги підтримали в повному обсязі, надали усні пояснення по суті спору.
Представники позивачів 2,3 та відповідачів 1,2 в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.
Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.
Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:
як встановлено судом першої інстанції, спірна земельна ділянка по вул. В.Чорновола, 163-б, кадастровий номер земельної ділянки :25:009:0033, знаходиться в межах земельної ділянки, яка була надана в користування військовій частині НОМЕР_1 відповідно до рішення Ради Міністрів УРСР від 12.07.1981 р. №435 РС та на яку в зв`язку з цим Виконавчим комітетом Івано-Франківської районної (міської) Ради депутатів трудящих Івано-Франківської області було видано державний акт на право користування землею Б№024749 від 1982 р.. Те, що вказана земельна ділянка входить до земельної ділянки, наданої вказаним рішенням, підтверджується фактом видачі державного акту на право користування землею Б№024749 від 1982 р. та не заперечується сторонами.
Згідно з інформацією, викладеною в архівній довідці територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 01.06.17 р. №179-2/882 та в листі ГУОМП ГШ ЗСУ від 06.06.17 р. №322/1/2551 правонаступником військової частини НОМЕР_1 на сьогодні є військова частина НОМЕР_2 (підпорядкування ПС ЗСУ).
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2015 р. у справі № 909/770/15 за позовом першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України, Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району до відповідачів: ТзОВ "Лайт Констракшн" та Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТзОВ "Лайт Констракшн" - ТзОВ "Актуаріс" визнано за державою в особі Міністерства оборони України право державної власності на земельну ділянку загальною площею 12,2114 га у с.Крихівці Івано-Франківської області, яка входить до складу більшої земельної ділянки (тієї ж, до якої входить спірна ділянка в даному провадженні) площею 351,6 га, наданої в користування військовій частині НОМЕР_1 відповідно до вищезгаданого державного акта на право користування землею Б№024794 від 1982 р..
Зазначеним судовим рішенням, зокрема, встановлено, що спірна у вказаній справі земельна ділянка була відведена Міністерству оборони постановою Ради Міністрів №695/024 від 16.05.1947 р., і з його володіння та користування не вибувала і досі перебуває на обліку в КЕВ м. Івано-Франківська. У 1982 р. виданий державний акт на право постійного корстування землею Б №024794, який посвідчує безстрокове і безоплатне право землекористування .
Зазначені обставини не були досліджені судом першої інстанції. Оскаржуване рішення суд першої інстанції мотивував лише тим, що 17.08.2004 р. між військовою частиною НОМЕР_3 (продавець) та закритим акціонерним товариством "Прикарпаттянафтопродукт" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 1, згідно умов якого продавець продав а покупець прийняв кран баштовий С-981 випуск 1979 року з підкрановими шляхами, кран козловий ККЕ-12,5 випуск 1986 року з підкрановими шляхами та комплект сховища СРМ випуск 1982 року. Однак, жодних доказів відчуження цьому суб`єкту серед іншого об`єктів нерухомого майна суду надано не було. 06.07.2006 р. Івано-Франківською міською радою прийнято рішення "Про вилучення та надання земельних ділянок" № 139/08-04, згідно п. 28 якого вилучено, за згодою, земельну ділянку площею 0,5952 га на вул. Чорновола, 157, у в/ч А 1889 МОУ. 28.01.2016 р. між Івано-Франківською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "КСА Груп" (орендар) укладено договір оренди землі, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02 згідно КВЦПЗ), яка знаходиться по вул. В.Чорновола, 163-б, кадастровий номер земельної ділянки :25:009:0033, термін дії договору до 28.01.2026 р..
Оскільки позивачем не ставилось питання про припинення права комунальної власності територіальної громади міста на спірну земельну ділянку та не скасовано у встановленому порядку рішення органу місцевого самоврядування про вилучення земельної ділянки за згодою землекористувача - військової частини А 1889, суд першої інстанції вважав неможливим визнання права власності на об"єкт нерухомого майна, щодо якого вже є зареєстрований у встановленому порядку власник.
Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки останній не дослідив підстави стверджуваного перебування земельної ділянки у складі земель комунальної власності. Доказів такої підставності матеріали справи не містять.
Щодо вилучення земельної ділянки зі складу земель оборони, то відповідно до Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1919, процес відчуження розпочинається у військових частинах з формування переліків військового майна, у тому числі і земельних ділянок, облік яких ведеться квартирно-експлуатаційними відділами та частинами, та визначається технічний стан цього майна, а в подальшому здійснюється його передача, списання, зняття з обліку.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного частиною другою цієї статті. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Посилання суду першої інстанції на те, що земельна ділянка вилучена «за згодою», обумовлене отриманням Івано-Франківською міською радою листа командира військової частини А 1889 №71 від 27.04.2005, відповідно до якого військова частина не заперечує проти передачі земельної ділянки ЗАТ «Прикарпаттянафтопродукт», та незважаючи на відсутність згоди Міністра оборони України, як це передбачено Положенням про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 22.12.1997 № 483.
З урахуванням вищенаведеного, рішення органу місцевого самоврядування, яким було вилучено земельну ділянку, не відповідає закону. Щодо права на оскарження такого рішення, то визначення предмету позову є виключною прерогативою позивача. У даному випадку, враховуючи, що таке рішення органу місцевого самоврядування є правовим актом індивідуального характеру, яке вичерпує свою обов`язковість одноразовим застосуванням, було повністю реалізоване, а відтак не порушує прав позивача.
Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб"єктів права власності. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки правом передачі в оренду земельної ділянки користується лише власник, передача земельної ділянки із земель оборони в оренду Івано-Франківською міською радою суперечить вимогам закону. Відтак, цей договір підлягає визнанню недійсним.
Окрім того, колегія суддів зазначає про те, що що згідно договору купівлі-продажу від 11.06.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Чичила А.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1341, ЗАТ "Прикарпаттянафтопродукт" (продавець) передав, а ТОВ "КСА Груп" (покупець) прийняв у власність нерухоме майно адміністративний будинок, що знаходиться за адресою: вул. Чорновола, 163Б, м. Івано-Франківськ і даний об"єкт розташований на земельній ділянці площею 0,5952 га, за адресою: вул. Чорновола, 163Б, м. Івано-Франківськ, кадастровий номер земельної ділянки :25:009:0033, не впливає на характер спірних відносин. Відносини щодо користування земельною ділянкою із земель оборони власником розташованого на ній нерухомого майна можуть регулюватись відповідними договорами між відповідними суб`єктами.
Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.
Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. У встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування судового рішення були доведені суду належними доказами.
Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні, не відповідають наявним в матеріалах справи доказам, а відтак, рішення господарського Івано-Франківської області від 31.07.2017 р. у справі № 909/436/17 у відповідності до ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103-105 ГПК Львівський апеляційний господарський суд , -
П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційні скарги заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, м. Івано-Франківськ, вх. №01-05/4139/17 від 04.09.2017 року та Міністерства оборони України, м. Київ, вх.№01-05/4159/17 від 04.09.2017 року задоволити.
2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2017 року у справі №909/436/17 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю.
3.Визнати за державою Україна в особі Міністерства оборони України права власності на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0,5952 га по вул. Чорновола, 163Б у м. Івано-Франківську, кадастровий номер :25:009:0033. Визнати недійсним договір оренди землі (земельної ділянки площею 0,5952 га по вул. Чорновола, 163Б у м. Івано-Франківську, кадастровий номер :25:009:0033) б/н від 28.01.2016, укладеного між Івано-Франківською міською радою та ТОВ "КСА ГРУП".
4.Стягнути з Івано-Франківської міської ради (вул. Грушевського,21, м.Івано-Франківськ, ) в дохід Державного бюджету України (Отримувач коштів: УДКСУ у Личаківському районі м.Львова, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38007620, Банк отримувача ГУДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО) 825014, рахунок отримувача 2006, код класифікації доходів бюджету 22030101) 880,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
5.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КСА Груп" (вул. Бельведерська,27 а, м.Івано-Франківськ, 76010, ) в дохід Державного бюджету України (Отримувач коштів: УДКСУ у Личаківському районі м.Львова, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38007620, Банк отримувача ГУДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО) 825014, рахунок отримувача 2006, код класифікації доходів бюджету 22030101) 880,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

6.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.
7.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 06.11.2017 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.