ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Справа № 905/359/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівАлєєвої І.В., Корсака В.А.
за участю представників:
позивача Тищенка Ю.Г.
відповідача не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином
розглянувши матеріали касаційної скаргиПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 23.05.2017
у справі№905/359/17 господарського суду Донецької області
за позовомПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"
до ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"
простягнення штрафу у розмірі 32465,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про стягнення штрафу у розмірі 32465,00 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.03.2017 (суддя Бойко І.А.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.05.2017 (головуючий суддя Марченко О.А., судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.), позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 12986,00грн. та витрати по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 09.03.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.05.2017 і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На думку заявника, приймаючи рішення та постанову у справі, суди надали неповну та невірну юридичну оцінку обставинам справи, порушили і неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2017 справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Корсак В.А., Алєєва І.В.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.09.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача та присутнього у судовому засіданні касаційної інстанції представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 24.10.2016 Публічне акціонерне товариство "ДТЕК "Добропільська ЦЗФ" (вантажовідправник) на адресу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Запорізька ТЕС" (вантажоодержувач) у вагоні №60509064 за залізничною накладною № 51897130 зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію призначення Енергодар Придніпровської залізниці відправило вантаж - вугілля кам'яне марки г-газовий. За накладною вага вантажу у вагоні - 70000кг., брутто - не зазначено, тари - 20000кг.

При прибутті зазначеного вагону з вантажем на станцію Енергодар Придніпровської залізниці (станція призначення) було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу.

При контрольному переважуванні вагону з вантажем на станції Енергодар Придніпровської залізниці на справних електронних 150-тонних вагонних вагах №0213 (держ. повірка 14.09.2016р.), виявилось, що у вагоні № 60509064 маса брутто - 88900 кг., тара по документу - 20000кг., нетто - 68900кг., що менше на 1100 кг, ніж вказано у накладній. При комерційному огляді виявлено: навантаження в вагоні навалом, на рівні бортів, вантаж маркований однією поздовжньою борозною катка ущільнювача, без виїмок та поглиблень. Двері люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг. Дана телеграма. Начальник вантажного району за штатом відсутній.

Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом РА №015157/990 від 26.10.2016, який підписаний належними особами, зокрема: начальником станції, прийомоздавальником.

У підтвердження наведених обставин позивачем також надано до матеріалів справи технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (зввт) № 0213, що містить дані про здійснення періодичної повірки ваг.

На підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем відповідачу нарахований штраф у сумі 32465,00грн. із розрахунку: 6493,00грн. (тариф) х 5.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Частиною 3 статті 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Статут залізниць України визначає права, обов'язки і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезення вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Як зазначено в статті 6 Статуту, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Правилами перевезення вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011) а саме пункт 1.1 розділу 4 "Правил оформлення перевізних документів", а також статті 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме пункт 2.1 та пункт 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюється вантажовідправником. Маса вантажу згідно зі статтею 37 Статуту та пунктом 5 "Правил приймання вантажів до перевезення", визначається відправником.

Відповідно до додатку 3 "Правил оформлення перевізних документів" визначено, що "маса вантажу визначена відправником" заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом).

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено пунктом 2.3 "Правил оформлення перевізних документів", своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесення зазначених відомостей до накладної №51897130 підтвердив представник Відповідача ОСОБА_1

Відповідно до пункту 11 "Правил приймання вантажів до перевезення", у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) - додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування. Тобто, відповідач мав можливість і зобов'язаний був запобігти подібних порушень і провадити чітке зважування та вказувати у перевізних документах вірну інформацію стосовно маси вантажу.

Згідно з пунктами 5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 за №442, та інших нормативно - правових актів. Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до частини 2 статті 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Підставою для накладення на відправника відповідальності згідно статті 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Частиною 1 статті 24 Статуту передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту.

У відповідності до статей 118, 122 Статуту штраф за неправильно зазначену масу вантажу складає п'ятикратний розмір провізної плати.

Відповідно до Роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 в редакції від 29.09.2008 № 04-5/225, при застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Необхідність з'ясовування наявності чи відсутності складу цивільного правопорушення у даному випадку відсутня, оскільки позивач звернувся з позовом про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу, а не про стягнення збитків.

Більш того, в даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, якими чітко визначено розмір штрафу.

За таких обставин, касаційний суд вважає висновки судів попередніх інстанцій щодо правомірності вимог позивача про стягнення з відповідача суми штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній обґрунтованими.

Одночасно, враховуючи відсутність доказів негативних наслідків від неправильного зазначення ваги вантажу в накладній, а також те, що порушення зобов'язання у даній справі не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин (протилежного суду не надано), місцезнаходження відповідача (місто Добропілля Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р), колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про застосування пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, статті 233 та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та зменшення розміру стягуваного штрафу до розміру двох провізних плат.

Таким чином, належна до стягнення з відповідача сума штрафу з урахуванням такого зменшення становить 12986,00 грн.

Посилання заявника про підписання комерційного акта не уповноваженими особами, колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 10 Правил складання актів, затв. наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Судами попередніх судів встановлено, що комерційний акт РА №015157/990 від 26.10.2016 підписаний начальником станції, прийомоздавальником та одержувачем.

При цьому, зі штатного розпису станції Енергодар судами встановлено, що посада начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), не передбачена.

Також, жодним нормативно - правовим актом не передбачено обов'язкову наявність підписів трьох працівників залізниці.

Тобто, комерційний акт підписаний належними, уповноваженими на те особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Відповідно до приписів 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Колегія суддів касаційної інстанції перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, вважає висновки судів попередніх інстанцій обґрунтованими та правомірними.

Натомість, викладені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції і не є такими, що тягнуть за собою скасування оскаржуваних рішень.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у справі № 905/359/17 господарського суду Донецької області залишити без змін.

Головуючий суддя М. Данилова

Судді І. Алєєва

В. Корсак