ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.10.2017р. Справа №905/1909/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Преторіянець», м.Барвінкове,

до відповідача: Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва», м.Миколаївка,

про стягнення 172189,77 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преторіянець», м.Барвінкове звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва», м.Миколаївка про стягнення заборгованості за договором підряду №04/10 від 06.10.2014р. в сумі 169400 грн, інфляційних втрат у розмірі 701,27 грн, 3% річних у розмірі 2088,50 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору підряду №04/10 від 06.10.2014р., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 169400 грн, що стало підставою для нарахування інфляційних та 3% річних.

Відповідач у судові засідання 14.09.2017р., 04.10.2017р. не зявився, будь-яких пояснень по суті спору не надав, витребуваних судом документів до матеріалів справи не представив, про розгляд справи був обізнаний, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №656.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач, зокрема, у судове засідання, 04.10.2017р. не зявився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Крім того, судом враховано, що згідно з ухвалою господарського суду від 14.09.2017р. присутність сторін у судовому засіданні 04.10.2017р. обовязковою не визнавалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як свідчать матеріали справи, 06.10.2014р. між Комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Преторіянець» (підрядник) було підписано договір підряду №04/10.

За змістом розділу 2 вказаного договору замовник доручає а підрядник приймає на себе зобовязання виконувати власними силами, або з залученням третіх осіб роботи на обєкті: «Капітальний ремонт даху житлового 5-ти поверхового будинку на вул.Ювілейна, 6, м.Миколаївка Донецької області», відповідно затвердженої кошторисної документації, яка підписана замовником та підрядником, забезпечити виконання робіт по реконструкції обєкту згідно з діючими будівельними нормами та правилами, здавати робочій комісії роботи по даному договору, ліквідувати недоробки та дефекти, які виникли по його вині і, які виявились у ході прийомки робіт та в строки гарантійної експлуатації. Замовник приймає та оплачує виконані роботи. Власником результату виконаних робіт по реконструкції є замовник.

За змістом п.4.1 договору №04/10 від 06.10.2014р. вартість робіт, які доручаються підряднику по цьому договору, визначається затвердженим локальним кошторисом та договірною ціною, які є невідємною частиною цього договору, і складає 169400 грн, у тому числі ПДВ 28233,33 грн.

Строк дії договору визначений з моменту його підписання та до повного виконання сторонами усіх взятих на себе зобовязань, але не довше 31.12.2014р. (п.17.2 договору №04/10 від 06.10.2014р.).

З огляду на визначений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги вказаний вище договір як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до п.п.12.1 12.3 договору №04/10 від 06.10.2014р. підрядник зобовязаний здати, а замовник прийняти роботу, яка виконана згідно з кошторисом, будівельними нормами і правилами, технічними умовами та іншими нормативними документами з будівництва. Вартість матеріалів, які використовує підрядник для виконання робіт по реконструкції та предявляє до оплати, не повинна завищувати середню ціну, яка склалася у регіоні на момент виконання робіт. Прийом виконаних робіт здійснюється уповноваженими представниками замовника по акту форми КБ-2, КБ-3 за підписом обох сторін, який служить документом до розрахунку замовника з підрядником. Прийом роботи інших осіб, які можуть бути залучені до виконання окремих робіт, здійснює підрядник та включає їх до свого акту виконаних робіт, а також несе відповідальність в межах умов п.5.1. Акт виконаних робіт складає підрядник та передає замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця на паперовому носії. Останній протягом 5 робочих днів перевіряє реальність акту та підписує його у частині фактично виконаного обєму робіт.

Виходячи зі змісту матеріалів справи, у грудні 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Преторіянець» були виконані роботи з капітального ремонту даху житлового 5-ти поверхового будинку на вул.Ювілейна, 6, м.Миколаївка Донецької області та оформлені акт б/н від 31.12.2014р. приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року на суму 169400 грн, довідка б/н від 31.12.2014р. про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за грудень 2014 року.

Вищевказані документи підписані представниками сторін без зауважень стосовно якості та обсягу виконаних робіт, скріплені печатками підприємств, містять посилання на договір №04/10 від 06.10.2014р., що свідчить про виконання робіт саме за вказаним правочином.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст.34, 36 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами виконання робіт з капітального ремонту даху житлового 5-ти поверхового будинку на вул.Ювілейна, 6, м.Миколаївка Донецької області на суму 169400 грн в межах договору підряду №04/10 від 06.10.2014р.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1 ст.854 вказаного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п.п.11.2, 11.3 договору №04/10 від 06.10.2014р. розрахунки за виконані роботи між замовником та підрядником здійснюються в межах коштів, які передбачені договірною ціною. У випадку завищення підрядником договірної ціни по факту виконаних робіт без складання додаткової угоди, оплата даних робіт буде проводитись замовником тільки у випадку надання додаткового цільового фінансування. Оплата виконаних робіт здійснюється на розрахунковий рахунок підрядника згідно акту прийому-передачі виконаних робіт за формами 2КБ, 3КБ та рахунку, по мірі отримання фінансування замовником.

Як зазначалось, акт (форма КБ-2) та довідка (форма КБ-3), які підтверджують виконання робіт на загальну суму 169400 грн, були підписані сторонами 31.12.2014р.

Доказів виставлення позивачем відповідачу рахунку на оплату на вказану суму матеріали справи не містять.

Проте, за висновками суду, виходячи з того, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні норм ст.613 вказаного нормативно-правового акту, внаслідок чого наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обовязку оплатити роботи, які він прийняв.

Разом з тим, за змістом листа №01/04 від 25.04.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Преторіянець» повідомило замовника, що станом на 25.04.2016р. у відповідача наявна заборгованість за договором №04/10 від 06.10.2014р. в сумі 169400 грн.

У листі б/н від 27.05.2015р. Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва» вказувало, що станом на 25.05.2015р. розрахунки за проведені будівельні роботи за договором №04/10 від 06.10.2014р. не здійснювались.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, 16.01.2017р. на адресу Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва» позивачем було надіслано листа №20/16 від 20.12.2016р. з вимогою перерахувати на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Преторіянець» оплату у розмірі 169400 грн за виконані будівельні роботи за договором підряду №04/10 від 06.10.2014р.

Відповідно до інформації, яка наявна у розділі «Відстеження пересилання поштових відправлень» офіційного веб-порталу Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», лист №20/16 від 20.12.2016р. (поштове відправлення за номером №629) було отримано замовником 18.01.2017р.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, за висновками суду, строк виконання відповідачем зобовязання з оплати будівельних робіт за договором №04/10 від 06.10.2014р. на суму 169400 грн настав.

При цьому, як вказує позивач та проти чого відповідач в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не заперечує, Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва» після остаточної здачі робіт за виконані будівельні роботи не розрахувалось.

Ухвалами господарського суду від 18.08.2017р., 14.09.2017р. відповідача було зобовязано надати, в тому числі, докази часткової чи повної оплати відповідачем, визначеної позивачем заборгованості (за наявності) та представити суду відзив на позовну заяву.

Відповідачем вимоги суду виконано не було, правової позиції по суті спору не висловлено, витребуваних доказів не представлено, факт наявності заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Преторіянець» не спростовано.

Водночас, за змістом листа №10-01 від 30.01.2017р. Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва» замовник вказував, що роботи по капітальному ремонту даху житлового 5-ти поверхового будинку на вул.Ювілейна, 6, м.Миколаївка Донецької області не були в переліку обєктів плану використання коштів на 2014 рік, затвердженого рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради; договору підряду №04/10 від 06.10.2014р. на підприємстві не зареєстровано, кредиторської заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Преторіянець» за виконані роботи станом на 01.01.2015р. не значиться.

Водночас, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, ст.617 Цивільного кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

За змістом п.5 Оглядового листа №01-06/374/2013 від 18.02.2013р. Вищого господарського суду України відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі №11/446, постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012р. у справі №15/5027/715/2011 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р.

Тобто, відповідач, як юридична особа відповідає за своїми зобовязаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб. Зазначене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, яка викладена у постанові від 26.10.2016р. у справі №910/1459/16.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №04/10 від 06.10.2014р. виконав належним чином, зауважень щодо якості та обсягу виконаних будівельних робіт за договором підряду №04/10 від 06.10.2014р. від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Преторіянець» до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва» про стягнення основного боргу у сумі 169400 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З огляду на вищенаведене, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 2088,50 грн за період з 01.02.2017р. по 30.06.2017р.

За розрахунком суду, сума процентів річних (в межах визначеного позивачем періоду) становить 2088,49 грн.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преторіянець» просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 701,27 грн за період з лютого по червень 2017 року.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних, суд встановив, що їх сума є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 701,27 грн.

Таким чином, дослідивши обставини виконання підрядних робіт за договором №04/10 від 06.10.2014р., настання строку виконання замовником обовязку стосовно оплати виконаних будівельних робіт, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних збитків, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягненя 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 2088,49 грн з одночасним задоволенням вимог про стягнення інфляційних на заявлену позивачем суму у розмірі 701,27 грн.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2582,85 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Преторіянець», м.Барвінкове до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва», м.Миколаївка про стягнення заборгованості за договором підряду №04/10 від 06.10.2014р. в сумі 169400 грн, інфляційних втрат у розмірі 701,27 грн, 3% річних у розмірі 2088,50 грн, задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївське управління капітального будівництва» (84180, Донецька область, Слов'янський район, м.Миколаївка, вул.Віце-Адмірала Синецького, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преторіянець» (64703, Харківська область, Барвінківський район, м.Барвінкове, вул.Григорія Данилевського, буд.56, ) заборгованість за договором підряду №04/10 від 06.10.2014р. в сумі 169400 грн, інфляційні втрати у розмірі 701,27 грн, 3% річних у розмірі 2088,49 грн, а також судовий збір в сумі 2582,85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

У судовому засіданні 04.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 09.10.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця