ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" жовтня 2017 р.Справа № 924/1387/13

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., розглянувши скаргу ПАТ „Полонський гірничий комбінат м. Полонне на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у справі

за позовом приватного підприємства "Феррі" смт. Клесів Сарненського району Рівненської області

до публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" м. Полонне Хмельницької області

про стягнення 315 794,46 грн. заборгованості, з яких 287817,07 грн. основного боргу, 4849,52 грн. 3% річних, 23127,87 грн. пені

Представники сторін:

позивача: не зявився

відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю від 26.07.2016р.

від відділу ДВС: ОСОБА_2 за довіреністю №021-20/17/24 від 04.01.2017р.

31.08.2017р. на адресу господарського суду Хмельницької області від ПАТ „Полонський гірничий комбінат м. Полонне, Хмельницької області надійшла скарга на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, в якій скаржник просить: визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_3 в частині прийняття постанови від 10.03.2016р., складання акту передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 10.03.2016р. та акту державного виконавця від 05.07.2017р. із виконання наказу №924/1387/13, а також бездіяльність щодо не зупинення виконавчого провадження; визнати недійсними: постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 10.03.2016р.; акт передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 10.03.2016р. та акт державного виконавця від 05.07.2017р. на виконання наказу №924/1387/13.

В обґрунтування скарги посилається на те, що державний виконавець мав право передавати лише те майно (лот), який виставлявся на торги, і не мав права передавати його меншу кількість, оскільки це не відповідає закону, а також на те, що державний виконавець не мав права передавати майно за спірним актом від 05.08.2017р. з огляду на мораторій у справі про банкрутство про введення якого розпорядником майна та судом орган ДВС повідомлявся.

Представник стягувача (позивача) в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких повідомив, що дана скарга подана безпідставно та необґрунтована. Вважає, що в ході примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 05.12.14р. по справі державним виконавцем було здійснено ряд процесуально-виконавчих дій, а саме: відкрито виконавче провадження, накладено арешт на рахунки та майно боржника, звернуто стягнення на належне боржнику майно, а саме: відсів фракції 0-5 в кількості 1000000 тонн вартістю 5,83 грн. за одну тонну шляхом реалізації його на електронних торгах. Вказує, що постанова державного виконавця від 10.03.2016р. та акт передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 10.03.2016р. згідно з приписами Закону України „Про виконавче провадження є підставою для набуття права власності на майно, а саме відсів фракції 0-5. А тому просить в задоволенні скарги відмовити.

Заявник (боржник) в судовому засіданні просить задовольнити вимоги викладені у скарзі у зв'язку з їх правомірністю та обґрунтованістю.

Представник відділу ДВС в судовому засіданні та в своєму запереченні по справі повідомив, що боржником строк на оскарження пропущено, оскільки представник неодноразово 07.06.2016р., 17.06.2016р., 07.09.2016р. ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження. Крім того, повідомив, що в межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем 22.07.2015 року проведено опис та накладено арешт на відсів фракції 0x5 в кількості 1000000 т. 19.08.2015 року призначено спеціаліста (експерта) для визначення вартості описаного та арештованого 22.07.2015 року відсіву. 28.10.2015 року передано на реалізацію відсів фракції 0*5 в кількості 1000000 тон вартістю 5.83 грн. за 1 кг. У зв'язку з тим що майно (відсів фракції 0x5 в кількості 1000000 т. вартістю 5,83 грн. за 1 тонну) не реалізовано, державним виконавцем 12.02.2016 направлено стягувачам повідомлення з пропозицією вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. Частина стягувачів (в тому числі ПП «Феррі») виявили бажання залишити майно в рахунок погашення боргу. Отже, відповідно до ст. 62 Закону України „Про виконавче провадження державним виконавцем 10.03.2016р. складено постанови про передачу в рахунок погашення боргу нереалізований відсів на суму заборгованості згідно виконавчих документів. А тому, проти скарги заперечує та просить відмовити в її задоволенні.

Під час розгляду матеріалів скарги суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.11.2013р. позов приватного підприємства „Феррі смт. Клесів, Сарненського району Рівненської області до публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат м. Полонне, Хмельницької області про стягнення 315 794,46 грн. заборгованості, з яких 287817,07 грн. основного боргу, 4849,52 грн. 3% річних, 23127,87 грн. пені задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат м. Полонне на користь приватного підприємства „Феррі смт. Клесів, Сарненського району Рівненської області - 287817,07 грн. основного боргу, 4849,52 грн. 3% річних, 23112,10. пені, 6315,57 грн. судового збору. В позові в частині стягнення 15,77 грн. пені відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення 05.12.2013р. господарським судом Хмельницької області видано відповідний наказ, який був пред'явлений до виконання.

10.04.2015р. державним виконавцем відділу ДВС Полонського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №43376708 з виконання наказу господарського суду Хмельницької області №924/1387 у зв'язку із направленням наказу до виконання за належністю до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області.

20.08.2015р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №924/1387/13 виданого 05.12.2013р. Виконавчому провадженню присвоєно №48512949.

Постановою державного виконавця від 04.12.2015р. вирішено приєднати виконавче провадження №48512949 з примусового виконання наказу №924/1387/13 до зведеного виконавчого провадження №47533673, яке веде Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області.

Під час виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Хмельницької області №924/1387/13 державним виконавцем вчинено ряд дій, спрямованих на його виконання зокрема, 22.07.2015р. державним виконавцем проведено опис та накладено арешт на майно ПАТ "Полонський гірничий комбінат", а саме відсів фракції 0-5 вагою 1000000 тонн, вартість 3грн. за 1тонну. Загальна вартість майна 3000000грн.

02.10.2015р. відділу ДВС надано висновок у відповідності до якого вказано, що вартість відсіву фракції 0-5 мм в кількості 1000000 тонн становить 5830000грн. (5,83грн./тонна).

15.10.2015р. головним державним виконавцем надіслано юридичним та фізичним особам, у тому числі і ПП "Феррі" повідомлення про вартість арештованого відсіву фракції 0-5.

В подальшому, державним виконавцем було подано заявку на реалізацію арештованого майна - відсів фракції 0-5, 1 млн. тонн.

04.01.2016р. сформовано протоколи проведення електронних торгів №138125, №138126, №138129, №138127, №138130 у відповідності до яких реалізовувалось майно відсів фракції 0-5 в кількості 1 млн. тонн. В протоколах зроблено відмітку про те, що прилюдні торги не відбулися у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів.

04.03.2016р. ПП "Феррі" звернулось до державного виконавця із заявою у якій повідомило про бажання залишити за ПП "Феррі" нереалізоване арештоване майно ПАТ "Полонський гірничий комбінат", а саме відсів фракції 0-5 вартістю 5,83 за 1 тонну в рахунок погашення заборгованості останнього перед ПП "Феррі" у розмірі 322094,26грн.

10.03.2016р. головним державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_3 винесено постанову про передачу стягувачу ПП "Феррі" в рахунок погашення боргу по наказу Господарського суду Хмельницької області №924/1387/14 нереалізований відсів фракції 0-5 в кількості 55247,73 тонни вартістю 5,83 грн. за 1 тонну на загальну суму 322094,26грн. належний ПАТ "Полонський гірничий комбінат".

10.03.2016р. державним виконавцем складено акт передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу, який затверджено в.о. начальника відділу Примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.10.2016р. у справі №924/881/16 ухвалено серед іншого порушити провадження у справі про банкрутство ПАТ "Полонський гірничий комбінат", ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, ввести процедуру розпорядження майном боржника, призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_4

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 13.10.2016р. у справі №924/881/16 ухвалено серед іншого зупинити реалізацію майна ПАТ "Полонський гірничий комбінат" у виконавчих провадженнях №47758698, №47759512, №47759234, №47759454, №47533673. Накладено арешт на все майно боржника у тому числі на майно, яке перебуває на реалізації відповідно до вищевказаних виконавчих провадженнях.

Враховуючи викладене, 13.10.2016р. розпорядник майном боржника ОСОБА_4 звернувся до начальника відділу ДВС у Хмельницькій області із листом №924/881/16-2 у відповідності до якого повідомляв про введення мораторію та необхідність зупинення торгів у ВП№47533673.

Крім того, у відповідності до листів від 25.05.2017р., 06.06.2017р. та 09.06.2017р. розпорядник майна просив відділ примусового виконання рішень ДВС у Хмельницькій області про зупинення зведеного виконавчого провадження №47533673.

Листом №924/881/16-44 від 28.08.2017р. розпорядник майна звертався до керівника ПАТ "Полонський гірничий комбінат" з пропозицією надати оцінку незаконним діям органів ДВС.

09.11.2016р. між головним державним виконавцем та головою правління боржника підписано акт передачі майна на відповідальне зберігання, у відповідності до якого арештоване майно боржника, яке перебувало на зберіганні у Хмельницькій філії ДП "СЕТАМ" передається на відповідальне зберігання голові правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат" ОСОБА_5

05.07.2017р. ПП "Феррі" звернулось до відділу ДВС із заявою про виділення в натурі відсіву фракції 0-5, що було передано ПП "Феррі" згідно акту передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 10.03.2016р. Крім того, вказано, що відсів знаходиться на території боржника та не вивозився.

05.07.2017р. державний виконавець в ході виконавчого провадження №48512949 та виконання наказу суду №924/1387/13 передав, а ПП "Фері" прийняло відсів, про що 05.07.2017р. складено акт державного виконавця.

28.07.2017р. державним виконавцем винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження у відповідності до якої вирішено вивести виконавче провадження №48512949 з примусового виконання наказу №924/1387/13 від 05.12.2013р. із зведеного виконавчого провадження №47533673.

Крім того, матеріали скарги містять заяву ПАТ "Полонський гірничий комбінат" від 17.08.2016р. про надання можливості ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження а також лист-відповідь начальника відділу ДВС №2378 від 06.09.2016р. у відповідності до якого вказано про право боржника на таке ознайомлення.

У відповідності до ст. 124 Конституції України та ст.115 ГПК України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України „Про виконавче провадження".

Виконавче провадження розпочато на підставі приписів Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року та продовжено на підставі приписів Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року. Закони застосовуються судом в редакціях, які діяли на час вчинення відповідних виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Як передбачено ч.1 ст.6 Закону України „Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.1 ст. 32 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції, чинній на час проведення виконавчих дій) визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому мислі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 року) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 року) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Судом встановлено, що в рамках зведеного виконавчого провадження №47533673 відбувалась реалізація арештованого майна боржника (відсіву фракції 0-5 в кількості 1 млн.тонн) шляхом проведення електронних торгів.

Наказом Міністерства юстиції України №2710/5 від 22.12.2015р. затверджено Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (далі - Порядок). Даний Порядок діяв на час проведення електронних торгів з реалізації відсіву фракції 0-5 та втратив чинність 05.10.2016р.

У відповідності до п.1 розділу ХІ Порядку електронні торги вважаються такими, що не відбулись, у разі: відсутності учасників електронних торгів; несплати всіма учасниками, що надали цінові пропозиції й поетапно були визначені переможцями електронних торгів, належної грошової суми в строки, передбачені пунктом 1 розділу X цього Порядку; ненадходження від жодного учасника цінової пропозиції.

Згідно п. 5 даного розділу наслідки визнання електронних торгів такими, що не відбулися, визначені статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1-3 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 року) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах).

Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно оцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Відповідно до ч. 6-7 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Відповідно до ч. 8-9 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Із поданих суду матеріалів виконавчого провадження слідує, що позивач (ПП "Феррі") листом від 04.03.2016р. звернувся до державного виконавця із заявою про залишення нереалізованого арештованого майна ПАТ „Полонський гірничий комбінат в рахунок погашення заборгованості в розмірі 322094,26 грн.

Відтак, правомірним суд вважає дії державного виконавця щодо винесення постанови від 10.03.2016р. та акту від 10.03.2016р. про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу нереалізованого відсіву фракції 0-5 в кількості 55247,73 т. по 5,83 грн. за 1т. на загальну суму 322094,26 грн.

Судом враховується, що оскаржувані постанова від 10.03.2016р. та акт від 10.03.2016р. передачі майна стягувачу в рахунок погашення заборгованості прийняті державним виконавцем до порушення справи про банкрутство ПАТ „Полонський гірничий комбінат згідно ухвали від 10.10.2016р. по справі №924/881/16.

Відтак, передача майна (відсів фракції 0-5 в кількості 55247,73 т. по 5,83 грн. за 1т. на загальну суму 332094,26 грн.) згідно постанови та акта проведена саме 10.03.2016р., і наказ від 05.12.2013р. №924/1387/13 в частині стягнення боргу на корись позивача був виконаний в цій частині. Відповідно, заборона реалізації майна та дія мораторію на вказане майно, за рахунок якого грошові вимоги позивача були задоволені, враховуючи вимоги Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, не поширюється.

Посилання заявника на те, що державний виконавець не мав права передавати стягувачам нереалізований товар (відсів) частинами, а лише все майно (1 млн.т.), судом до уваги не приймається, оскільки відсів фракції 0-5 є подільною річчю та може ділитись на частини без втрати його цільового призначення. Відтак, чинне законодавство не містить прямої заборони на передачу нереалізованого на аукціоні майна стягувачам частинами в рахунок погашення боргу.

Інші доводи, викладені у скарзі ПАТ „Полонський гірничий комбінат від 31.08.2017р. не можуть прийматись судом до уваги, оскільки спростовуються поданими доказами, матеріалами виконавчого провадження та не узгоджуються із вимогами чинного законодавства.

Відтак, судом не здобуто підстав для задоволення скарги ПАТ „Полонський гірничий комбінат від 31.08.2017р. на рішення та дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, СУД, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ПАТ „Полонський гірничий комбінат на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_3 відмовити.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу ( смт. Клесів, Сарненського району, Рівненської області, вул. Дзержинського,32)(прост.)

3 - відповідачу (м. Полонне, Хмельн. обл., вул. Академіка Герасимчука,190Б)

4- ДВС (м. Хмельницький, вул. Тернопільська,13/2)