РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2017Справа № 910/11523/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквілон Дістрібьюшн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлайн 77"

про стягнення 244 355, 13 грн.

за участю представників:

від позивача:Бородіна М.І. - представник за довіреністю б/н від 10.07.2017р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквілон Дістрібьюшн" (далі - ТОВ "Аквілон Дістрібьюшн", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлайн 77" (далі - ТОВ "Будлайн 77", відповідач) про стягнення 244 355, 13 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 77/15 від 02.04.2015 р., право вимоги за яким первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквілон КСД" (далі - ТОВ "Аквілон КСД") відступив на користь позивача на підставі договору відступлення права вимоги № 244/16 від 29.04.2016 р.

У позові ТОВ "Аквілон Дістрібьюшн" просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість у сумі 179 994,00 грн., пеню у сумі 24 035,37 грн., інфляційну складову боргу у сумі 12 967,25 грн., 25 % річних у сумі 27 358,51 грн., а всього - 244 355, 13 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки визнані судом неповажними. У судовому засіданні 05.10.2017 р. позовні вимоги визнав в частині основоного боргу.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 02.04.2015 р. між ТОВ "Аквілон КСД" та ТОВ "Будлайн 77" був укладений договір поставки № 77/15 (далі - договір поставки), умови якого відповідач виконав неналежним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед ТОВ "Аквілон КСД" у сумі 182 062,88 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач доказів, які б підтверджували належну оплату ним вартості товару на користь ТОВ "Аквілон КСД", суду не надав. Відтак, у ТОВ "Будлайн 77" утворилась заборгованість за договором поставки № 77/15 від 02.04.2015 р. у сумі 182 062,88 грн.

У подальшому, 29.04.206 р., між ТОВ "Аквілон КСД" (первісний кредитор), ТОВ "Аквілон Дістрібьюшн" (новий кредитор) та ТОВ "Будлайн 77" (боржник) був укладений договір відступлення права вимоги № 244/16 (далі - договір відступлення права вимоги), відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки № 77/15 від 02.04.2015 р., укладеним між первісним кредитором та боржником.

За договором відступлення права вимоги первісний кредитор переводить на нового кредитора борг (грошове зобов'язання) боржника за договором поставки № 77/15 від 02.04.2015 р., що станом на 29.04.2016 р. складає 182 062,88 грн., а боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов'язання перед новим кредитором не пізніше 30.11.2016 р. (п. 3).

Відповідно до п. 6 договору відступлення права вимоги боржник не заперечує проти заміни первісного кредитора новим кредитором в основному договорі, і підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідний перехід права вимоги в порядку та на умовах визначених цим договором.

Договір відступлення права вимоги набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, до позивача, як нового кредитора, на підставі договору відступлення права вимоги № 244/16 від 29.04.2016 р. перейшло право вимагати від боржника - ТОВ "Будлайн 77" належного виконання зобов'язань за договором поставки № 77/15 від 02.04.2015 р. (основним зобов'язанням) щодо оплати вартості поставленого товару у межах відступленої суми - 182 062,88 грн., яка підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 02.04.2015 р. по 29.04.2016 р., підписаним з обох сторін.

Також з матеріалів справи вбачається, що 21.07.2016 р. відповідач частково виконав свої зобов'язання перед ТОВ "Аквілон Дістрібьюшн", оплатив поставлений товар за договором № 77/15 від 02.04.2015 р. у сумі 2 068,88 грн., про що свідчить наявні у справі меморіальний ордер № 1350 від 21.07.2016 р. Отже, неоплаченою залишилась заборгованість на суму 179 994,00 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які підтверджують оплату ним заборгованості у сумі 179 994,00 грн. перед позивачем або первісним кредитором - ТОВ "Аквілон КСД" суду не надав, у судовому засіданні підтвердив її наявність. Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з ТОВ "Будлайн 77" заборгованості у сумі 179 994,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, на вказану заборгованість позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 24 035,37 грн., яку також просив стягнути.

Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 8 договору відступлення права вимоги сторони погодили, що у випадку прострочення боржником зобов'язання, передбаченого п. 3 цього договору, він буде зобов'язаний сплатити новому кредитору, крім основної суми боргу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Обмеження строку нарахування пені 6-ти місячним строком також передбачено пунктом 2.5 Постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Отже, розмір пені суд розраховує, виходячи з обмежень 6-ти місячним строком нарахування пені, починаючи з 01.12.2016 р. по 01.06.2017 р.

Провівши перерахунок штрафних санкцій на підставі наведених вимог закону, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 24 035,37 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

При розгляді позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу у сумі 12 967,25 грн. та 25 % річних у сумі 27 358,51 грн. суд приймає до уваги положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до яких боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8 договору відступлення права вимоги сторони погодили, що у випадку прострочення боржником зобов'язання, передбаченого п. 3 цього договору, він буде зобов'язаний сплатити новому кредитору крім основної суми боргу, 25 % річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, перевіривши розрахунок позивача в частині суми заявлених матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 12 967,25 грн. та 25 % річних у сумі 27 358,51 грн., тобто у заявлених позивачем сумах.

Згідно зі ст. 49 ГПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати за позовом покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквілон Дістрібьюшн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлайн 77" про стягнення 244 355, 13 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлайн 77" (03680, м. Київ, вул. Онуфрія Трутенка, буд. 10-А, офіс 22/3, ідентифікаційний код 38441192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквілон Дістрібьюшн" (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, бу. 4, офіс 441, ідентифікаційний код 39363477) заборгованість у розмірі 179 994 (сто сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 00 коп., пеню у розмірі 24 035 (двадцять чотири тисячі тридцять п'ять) грн. 37 коп., інфляційну складову боргу у сумі 12 967 (дванадцять тисяч дев'ятсот шістдесят сім) грн. 25 коп., 25 % річних у сумі 27 358 (двадцять сім тисяч триста п'ятдесят вісім) грн. 51 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 665 (три тисячі шістсот шістдесят п'ять) грн. 33 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 30 жовтня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 6 листопада 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.