КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2017 р. Справа№ 910/16707/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 09.11.2017

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЄТ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.09.2017 у справі №910/16707/17 (суддя С.В Балац )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЄТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛІВЕРІ"

про стягнення 192200,16 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 у справі №910/16707/17 повернуто позовну заяву без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63, 86 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЄТ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 у справі №910/16707/17 та передати справу на розгляд Господарського суду м. Києва.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник стверджує, що оскаржувану ухвалу місцевим господарським судом прийнято з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Гончаров С.А., Коротун О.М. прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №910/16707/17 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.11.2017, у зв'язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у підготовці для підвищення кваліфікації та судді Коротун О.М. на навчанні, для розгляду справи №910/16707/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Тарасенко К.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 у визначеному складі, вказану апеляційну скаргу прийнято до свого провадження.

09.11.2017 на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 представником апелянта, через відділ документального забезпечення, надано оригінал позову з додатками до нього.

Представник позивача був присутнім в судовому засіданні, надавав свої пояснення, підтримував доводи, що викладені в скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу скасувати та справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Представники відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 ГПК України, не скористались.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи наведене вище, а також приймаючи до уваги те, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка представників сторін без поважних причин у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, а також враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені ст. 102 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників відповідача.

Відповідно до статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду.

Згідно з нормами статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали позовної заяви та апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЄТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛІВЕРІ" про стягнення 192200,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 у справі №910/16707/17 повернуто позовну заяву без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63, 86 ГПК України.

При прийнятті оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АЄТ" порушило вимоги п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, що тягне за собою наслідки передбачені п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Порядок повернення судом позовної заяви без розгляду регламентується статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, яка містить вичерпний перелік підстав, які тягнуть за собою повернення позовної заяви.

Так, суд першої інстанції вказав, що позивач направив відповідачеві копії іншої позовної заяви і доданих до неї документів, ніж та, яка подана до суду першої інстанції, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України та тягне за собою наслідки, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і додатних до неї документів.

Згідно з п. 6. ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції до позовної заяви позивачем були додані фіскальний чек та опис поштового вкладення від 26.09.2017 з відбитком календарного штемпеля органу поштового зв'язку. З даного опису вбачається, що позивачем було направлено відповідачу позовну заяву на 4-х арк.

Пунктом 59 Правил надання поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 вказано, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

Згідно з п. 61 вказаних Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Враховуючи наведене, працівник поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису.

У разі наявності у місцевого суду сумнівів щодо направлення позивачем саме цієї копії позову з доданими документами відповідачу суд не був позбавлений права витребувати відповідні докази у сторін в засіданні.

Так, колегія суддів зазначає, якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

У відповідності до положень ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Перелік заходів, що вживає суддя, готуючи справу до розгляду в судовому засіданні, не є вичерпним: у разі необхідності та з урахуванням конкретних обставин справи суддя вправі вчиняти й інші дії відповідно до його компетенції, за винятком дій, які можуть бути вчинені лише в судовому засіданні.

Тобто, суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою може витребувати додаткові докази від позивача чи відповідача.

З урахуванням вказаного, судова колегія приходить до висновку, що позовна заява, датована 27.09.2017, а направлена - 26.09.2016, не може бути підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Згідно статей 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм процесуального права та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку (на стадії прийняття позовної заяви) про направлення позивачем іншої позовної заяви, оскільки обов'язок на перевірку поштового вкладення покладено на працівників поштового зв'язку, а у разі сумнів суд витребовує додаткові докази.

Відтак, доводи суду першої інстанції про повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, є помилковими та такими, що не ґрунтуються на зазначених вище нормах права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. У той же час такі обмеження та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Мельник проти України", № 23436/03, пп. 22 - 23, від 28.03.2006).

Відповідно до ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АЄТ" є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 у справі №910/16707/17 - підлягає скасуванню, з направленням справи №910/16707/17 на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 33-34, 49, 54, 63, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЄТ" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 у справі №910/16707/17 скасувати.

3. Матеріали справи №910/16707/17 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

К.В. Тарасенко