ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 911/2382/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/2382/17

за позовом Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод, м. Ужгород

до 1.Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Яблунівка, Білоцерківський район

2. Малого підприємства «Екорос», м. Біла Церква

про скасування реєстрації права власності та витребування з незаконного володіння

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність від 06.12.2016;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Орендне підприємство Ужгородський коньячний завод (надалі - позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач 1), 2. Малого підприємства «Екорос» (надалі - відповідач 2), 3. ОСОБА_3 про скасування реєстрації права власності об`єкта незавершеного будівництва нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в частині ? нежитлової будівлі, МП «Екорос» в частиі ? нежитлової будівлі, ОСОБА_3 в частині ? нежитлової будівлі; витребування з незаконного володіння Фізичної особи-підприємцем ОСОБА_1 ? частину нежитлової будівлі, МП «Екорос» ? частину нежитлової будівлі, ОСОБА_3 ? частину нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 09.08.2017 порушено провадження у справі № 911/2382/17 в частині позовних вимог до відповідача 1 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та відповідача 2 - Малого підприємства «Екорос», відмовлено у прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог до відповідача 3 - ОСОБА_3, та призначено розгляд справи в судовому засіданні 06.09.2017 об 11 год. 00 хв.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.03.2001, додаткової угоди від 24.06.2001, акту прийому-передачі від 22.06.2001, додаткової угоди № 2 від 25.07.2001 ТОВ «Константа» передала у власність позивача нежитлову будівлю, що розташована у АДРЕСА_1; в подальшому позивачу стало відомо, що за нотаріально посвідченими правочинами відбулося відчуження частини нежитлової будівлі, яка розташована в АДРЕСА_1

В судове засідання 06.09.2017 відповідачі 1 та 2 не з`явились, витребуваних ухвалою суду від 09.08.2017 документів, в тому числі відзиву, не надали. Через канцелярію суду (вх. № 27/17 від 06.09.2017) надійшла телеграма, в якій викладено прохання відкласти розгляд справи у зв`язку із неможливістю присутності представника відповідачів 1 та 2 в судовому засіданні 06.09.2017.

Ухвалою суду від 06.09.2017 розгляд справи відкладено на 11.10.2017 о 12 год. 00 хв.

В судових засіданнях 06.09.2017 та 11.10.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання 11.10.2017 відповідачі 1 та 2 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, витребуваних ухвалами суду документів, в тому числі відзиву, не надали.

Ухвали суду направлялися на адреси відповідачів 1 та 2 зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Факт отримання ухвал суду відповідачем 1 та 2 підтверджується підписом уповноваженої особи відповідачів 1 та 2 із зазначенням дати на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши наявні у справі докази та враховуючи обмеженість строку вирішення спору, встановленого ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2001 року між ТОВ «Константа» та Орендним підприємством Ужгородський коньячний завод (позивач) було укладено Договір, відповідно до умов якого ТОВ «Константа» визнає заборгованість перед позивачем в сумі 75 569,16 грн., яка виникла у зв`язку з неоплатою поставленого заводом коньяку. В рахунок погашення заборгованості в сумі 75 569,16 грн. ТОВ «Константа» передає у власність позивачу будівлю, що розташована у АДРЕСА_1 Оціночна вартість об`єкта визначена по домовленості сторін у сумі 75 569,16 грн. На протязі другого кварталу 2001 року ТОВ «Константа» оформляє у встановленому законом порядку передачу права власності на об`єкт та передає позивачу всю документацію по ньому (п. 2 Договору).

22 червня 2001 року між ТОВ «Константа» та позивачем підписаний акт передачі-прийому незавершеного будівництва будівлі у АДРЕСА_1 загальною залишковою вартістю 121 882,75 грн., в т.ч. завершене будівництво залишковою вартістю 26 934,23 грн., незавершене будівництво залишковою вартістю 69 851,25 грн. (процент готовності - 67%), обладнання котельні залишковою вартістю 25 097,27 грн., по оціночній вартості - 75 569,16 грн. у власність позивача.

24 червня 2001 року між ТОВ «Константа» та позивачем укладено додаткову угоду до договору від 28.03.2001, відповідно до умов якої п. 1 Договору викладено у наступній редакції: «В рахунок погашення заборгованості в сумі 75 569,16 грн. ТОВ «Константа» передає у власність позивача будівлю, що розташована у АДРЕСА_1 Дана будівля складається з частини нежитлової будівлі розміром 132,9 кв.м., яка введена в експлуатацію, та незавершеного будівництва нежитлового приміщення готовністю 67% площею 1 406,7 кв.м. Оціночна вартість об`єкта визначена по домовленості сторін у сумі 75 569,16 грн. На протязі другого кварталу 2001 року ТОВ «Константа» оформляє у встановленому законом порядку передачу права власності на об`єкт та передає позивачу всю документацію по ньому».

25 липня 2001 року між ТОВ «Константа» та позивачем укладено додаткову угоду № 2 до договору від 28.03.2001, відповідно до умов якої п. 1 Договору викладено у наступній редакції: «В рахунок погашення заборгованості в сумі 75 569,16 грн. ТОВ «Константа» передає у власність позивача будівлю, що розташована у АДРЕСА_1 Дана будівля складається з частини нежитлової будівлі розміром 132,9 кв.м., яка введена в експлуатацію, та незавершеного будівництва нежитлового приміщення готовністю 67% площею 2 404,6 кв.м. Оціночна вартість об`єкта визначена по домовленості сторін у сумі 75 569,16 грн. На протязі третього кварталу 2001 року ТОВ «Константа» оформляє у встановленому законом порядку передачу права власності на об`єкт та передає позивачу всю документацію по ньому».

13 березня 2003 року за заявою власника скасовано державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності -юридичної особи ТОВ «Константа», що підтверджується повідомленням Ужгородського міськвиконкому, копія якого наявна в матеріалах справи.

26 липня 2005 року за позивачем зареєстровано право власності на частину нежитлової будівлі площею 132,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7877796 Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації (підстава - Договір купівлі-продажу між юридичними особами від 28.03.2001).

08 жовтня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Спецпромбуд-2006» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладений Договір міни, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, відповідно до умов якого кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність ? частину нежитлової будівлі незвершеного будівництва 67% готовності в обмін на будівельні матеріали.

Так, у власність ТОВ НВП «Спецпромбуд-2006» надходять будівельні матеріали, а у власність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надходить ? частини нежитлової будівлі незавершеної будівництвом 67% готовності, яка розташована в АДРЕСА_1

? частина нежитлової будівлі незавершена будівництвом 67% готовності, яка розташована в АДРЕСА_1 належить ТОВ НВП «Спецпромбуд-2006» на підставі дублікату рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 05.03.2007 (п.п. 1.4.1 Договору міни).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2007 у справі № 2-2723 2007 р. за позовом ТОВ НВП «Спецпромбуд-2006» до ОСОБА_5, за участю третьої особи - Малого підприємства «Екорос» про визнання права власності на об`єкт нерухомості позов задоволено, визнано за ТОВ НВП «Спецпробуд-2006» право власності на ? частину недобудованого нерухомого майна, яке розміщене в АДРЕСА_1

Апеляційним судом Київської області за апеляційною скаргою Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» було переглянуто справу № 2-2723 2007 р. за позовом ТОВ НВП «Спецпромбуд-2006» до ОСОБА_5, за участю третьої особи - Малого підприємства «Екорос» про визнання права власності на об`єкт нерухомості. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 07.08.2012 рішення Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 05.03.2007 скасовано з тих підстав, що все спірне нежитлове приміщення готовністю 67% площею 2 404, 6 кв.м., що розташоване в АДРЕСА_1 передане у власність Орендному підприємству «Ужгородський коньячний завод» в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Константа", та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ НВП «Спецпробуд-2006» відмовлено.

Тобто, підстава права власності ТОВ НВП «Спецпробуд-2006» на ? частину недобудованого нерухомого майна, яке розміщене в м. АДРЕСА_1 яку зазначено в Договорі міни від 08.10.2010, укладеного між ТОВ НВП «Спецпробуд-2006» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, відсутня.

30 листопада 2012 року між ОСОБА_1 («продавець») та ОСОБА_3 («покупець») укладений Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняв у власність ? частину нежитлової будівлі літ. «А», незавершене будівництво 67% готовності, що знаходиться в АДРЕСА_1

Ця недобудована нежитлова будівля належить ОСОБА_1 на підставі договору міни, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу 08.10.2010 за реєстром № 2826 (п. 2 Договору купівлі-продажу).

14 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Спецпромбуд-2006» («продавець») та ОСОБА_6 («покупець») укладений Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, відповідно до умов якого ТОВ НВП «Спецпромбуд-2006» передало у власність, а ОСОБА_6 прийняла у власність ? частку нежитлової будівлі літ. «А», незвершене будівництво 67% готовності, що знаходиться в АДРЕСА_1

Ця недобудована нежитлова будівля належить ТОВ НВП «Спецпромбуд-2006» на підставі рішення господарського суду Київської області від 28.11.2011 (п. 2 Договору купівлі-продажу).

Рішенням господарського суду Київської області від 28.11.2011 у справі № 13/183-11 за позовом ТОВ НВП «Спецпромбуд-2006» до Малого підприємства «Екорос» про зобов`язання вчинення дій позов задоволено повністю, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Спецпромбуд-2006" право власності на 1 221,00 кв.м. об`єкта незавершеного будівництва будівлі, що розташована за адресою: вул. Торгова площа, 15 м. Біла Церква, Київської області з будівельною готовністю 67%.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2012 рішення господарського суду Київської області від 28.11.2011 у справі № 13/183-11 скасовано, в позові відмовлено.

Тобто, підстава права власності ТОВ НВП «Спецпробуд-2006» на ? частину недобудованого нерухомого майна, яке розміщене в м. АДРЕСА_1 яку зазначено в Договорі купівлі-продажу від 14.07.2012, укладеного між ТОВ НВП «Спецпробуд-2006» та ОСОБА_6, відсутня.

30 листопада 2012 року між ОСОБА_6 («продавець») та Малим підприємство «Екорос» («покупець») укладений Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, відповідно до умов якого ОСОБА_6 передала у власність, а МП «Екорос» прийняло у власність ? частину нежитлової будівлі літ. «А», незавершене будівництво 67% готовності, що знаходиться в АДРЕСА_1

Ця недобудована нежитлова будівля належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу 08.10.2010 за реєстром № 2826 (п. 2 Договору купівлі-продажу).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2016 у справі № 357/9459/15-ц за позовом Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_1, 3-ї особи: Комунальне підприємство Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, Мале підприємство «Екорос», про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з незаконного володіння в задоволенні позову Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.09.2016 у справі № 357/9459/15-ц за позовом Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_1, 3-ї особи: Комунальне підприємство Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, Мале підприємство «Екорос», про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з незаконного володіння апеляційну скаргу Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» задоволено частково; рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2016 скасовано в частині вирішення позовних вимог щодо скасування реєстрації права власності і витребування майна з незаконного володіння та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, скасовано державну реєстрацію частини права власності об`єкта незавершеного будівництва нежитлової будівлі, розташованої у АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, витребувано з незаконного володіння ОСОБА_6 ? частину цього об`єкта на користь Орендного підприємства « Ужгородський коньячний завод».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.05.2017 рішення апеляційного суду Київської області від 06.09.2016 залишено без змін.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

За змістом ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Тобто, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

У відповідності до вимог ст.ст. 330, 388 ЦК України майно, яке було предметом судового розгляду та відчужено поза волею власника, то право власності на майно не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі № 6-1цс15 та у справі № 6-52цс14, які згідно зі ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України.

Норми глави 29 ЦК України «Захист права власності» є спеціальними. У них закріплено основні способи захисту права власності, що можуть застосовуватися власником майна, зокрема з метою повернення майна в натурі, переданого за недійсним правочином (наприклад, віндикація). Стаття 330 ЦК України чітко розмежовує випадки, в яких належним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, від випадків, коли має заявлятися позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.

Якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Проте в цьому випадку немає перешкод для задоволення лише віндикаційного позову, оскільки право на витребування майна з чужого володіння не потребує визнання недійсним правочину, за яким майно вибуло від законного власника, воно лише обмежене добросовісністю набувача і зберігається за власником за умови, якщо майно вибуває з володіння власника поза його волею, що й повинно бути доведено в суді. Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення ст. 216 ЦК, є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і першого покупця (набувача) (лист Верховного Суду України від 24.11.2008 "Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

Між Орендним підприємством «Ужгородський коньячний завод» та ТОВ "Константа" було укладено договір від 28.03.2001 відповідно до умов якого ТОВ «Константа» визнає заборгованість перед Заводом у сумі 75 569, 16 грн. і в рахунок погашення заборгованості Товариство передало у власність заводу всю будівлю, що розташована у АДРЕСА_1 Згідно додаткової угоди № 2 від 25.07.2001 у власність було передано об'єкт нерухомості, який складається з частини нежитлової будівлі розміром 132,9 кв.м., яка введена в експлуатацію та незавершеного будівництва нежитлового приміщення готовністю 67% площею 2 404, 6 кв.м.

Як вказано вище, рішенням Апеляційного суду Київської області від 07.08.2012 встановлено, що все спірне нежитлове приміщення готовністю 67% площею 2 404, 6 кв.м., що розташоване в АДРЕСА_1 передане у власність Орендному підприємству «Ужгородський коньячний завод» в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Константа".

Тобто факт належності спірного приміщення саме Орендному підприємству «Ужгородський коньячний завод» підтверджується як Договором від 28.03.2001 (з додатковими угодами) так і судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Наведені правочини щодо передачі права власності на спірний об'єкт є чинними та суду не надано доказів визнання їх недійсними.

Відповідачі по справі в судові засідання не з`явились, позовні вимоги не спростували, відзивів на позовну заяву та інших доказів не надали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законодавством порядку, факт отримання ухвал суду відповідачем 1 та 2 підтверджується підписом уповноваженої особи відповідачів 1 та 2 із зазначенням дати на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Тобто, відповідачами 1 та 2 не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження добросовісності набуття права на частини спірного об'єкту нерухомості, які слугували б підставою для відмови в позовних вимогах у частині витребування майна з чужого незаконного володіння.

При цьому, гарантоване законом право власності позивача порушене, а саме відповідно до даних Державною реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, яке зареєстроване за відповідачами 1 та 2, порушує право власності Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» на це майно, в зв'язку з чим необхідно скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачами 1 та 2.

Як зазначено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 № 9 рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст.ст. 19, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 № 1952-IV).

Позивач як власник об`єкту незавершеного будівництва нежитлової будівлі 67% готовності площею 2 404,6 кв.м., розташованої: АДРЕСА_1 який вибув з володіння позивача не з його волі, має право на підставі ст.ст. 330, 380 ЦК України витребувати від відповідачів 1 та 2, як останніх набувачів та володільців зазначене майно в порядку віндикаційного позову.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, позивачем та наявними в матеріалах справи доказами підтверджено право позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідачів та відсутність у відповідачів правових підстав для володіння спірним майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати державну реєстрацію права власності на ? частину об`єкта незавершеного будівництва нежитлової будівлі, яка знаходиться в Київській області, АДРЕСА_1 за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

3. Скасувати державну реєстрацію права власності на ? частину об`єкта незавершеного будівництва нежитлової будівлі, яка знаходиться в Київській області, АДРЕСА_1 за Малим підприємством «Екорос».

4. Витребувати із незаконного володіння Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Тімірязева, буд. 19, ) ? частину об`єкта незавершеного будівництва нежитлової будівлі, яка знаходиться в Київській області, АДРЕСА_1

5. Витребувати із незаконного володіння Малого підприємства «Екорос» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Молодіжна, 34, ) на користь Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Тімірязева, буд. 19, ) ? частину об`єкта незавершеного будівництва нежитлової будівлі, яка знаходиться в Київській області, АДРЕСА_1

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Тімірязева, буд. 19, ) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

7. Стягнути з Малого підприємства «Екорос» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Молодіжна, 34, ) на користь Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Тімірязева, буд. 19, ) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 06.11.2017

Суддя О.О. Христенко