ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Справа № 903/123/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Погребняка В.Я., Полякова Б.М.,

розглянувши касаційні скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України та Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"
на постановугосподарського суду Волинської області від 10.04.2017
та постановуРівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2017
у справі№ 903/123/15 господарського суду Волинської області
за заявоюСільськогосподарського приватного підприємства "Рать"
доДержавного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2"
пробанкрутство
за участю представників сторін: від Міністерства аграрної політики та продовольства України - Рущак В.І.; від Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" - Школьний І.О., Пронін О.А.; від Генеральної прокуратури України - Клюге Л.М.; від Фонду державного майна України - Ковтяга О.В.; від Державного агентства резерву України - Пономаренко В.В.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Волинської області від 10.03.2015 за заявою Сільськогосподарського приватного підприємства "Рать" порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2", на підставі ст.ст. 1, 2, 9, 10, 11, 12, 13, 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2" (вул. Промислова, 4, с. Рованці, Волинська область, ).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 26.05.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2".

Постановою господарського суду Волинської області від 10.04.2017 у справі № 903/123/15 (суддя Гарбар І.О.) припинено процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (вул. Промислова, 4, с. Рованці, Волинська область, ), повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна) Михайловського Сергія Володимировича; Державне підприємство "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (вул. Промислова, 4, с. Рованці, Волинська область, ) визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" строком на дванадцять місяців; ліквідатором Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" призначено арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у справі № 903/123/15 (головуючий суддя: Тимошенко О.М., суддя Огороднік К.М., суддя Коломис В.В.) апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" та Міністерства аграрної політики та продовольства України залишено без задоволення, постанову господарського суду Волинської області від 10.04.2017 у справі № 903/123/15 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Міністерство аграрної політики та продовольства України звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просило скасувати постанову господарського суду Волинської області від 10.04.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у справі № 903/123/15, припинити ліквідаційну процедуру та ввести процедуру розпорядження майном, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 5, 51 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.ст. 32, 34, 43, 82, 84, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просило скасувати постанову господарського суду Волинської області від 10.04.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у справі № 903/123/15, а справу № 903/123/15 передати на новий розгляд на стадію розпорядження майном боржника до господарського суду Волинської області в іншому складі суду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч. 4 ст. 96 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ч. 3 ст. 214 Господарського кодексу України, Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" від 04.03.2015 №83, ст.ст. 43, 84 Господарського процесуального кодексу України.

Переглянувши у касаційному порядку постанову суду першої інстанції від 10.04.2017 та постанову суду апеляційної інстанції від 26.06.2017, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Визнаючи Державне підприємство "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" банкрутом, судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з положеннями ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражним керуючим Михайловським С.В. 31.03.2017 проведено засіданням комітету кредиторів ДП "Луцький КХП №2" (протокол від 31.03.2017) з наступним порядком денним: 1. Вирішення питання щодо наступної судової процедури боржника ДП "Луцький КХП №2" та кандидатури арбітражного керуючого. 2. Інше.

Засіданням комітету кредиторів ДП "Луцький КХП №2" (протокол від 31.03.2017) вирішено звернутися до господарського суду Волинської області із клопотанням про визнання боржника ДП "Луцький КХП №2" (5) банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, затверджено кандидатуру арбітражного керуючого Михайловського С.В. на призначення ліквідатором ДП "Луцький КХП №2". По другому питанню затверджено звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди здійснення та відшкодування витрат у справі про банкрутство ДП "Луцький КХП №2".

07.04.2017 від розпорядника майна Михайловського С.В. надійшло клопотання №02-27/365 від 06.04.2017 про визнання Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором підприємства Михайловського С.В.

Оскільки, судом першої інстанції не встановлено, що ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (вул. Промислова, 4, с. Рованці, Волинська область, ) перебуває в переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, місцевий господарський суд дійшов в оскаржуваній постанові від 10.04.2017 висновку, що до даного підприємства можуть застосовуватись наступні процедури визначені Законом про банкрутство.

З врахуванням матеріалів справи, зокрема, наданих суду розпорядником майна протоколів зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів ДП "Луцький КХП №2", підтверджуючих їх документів, факту відсутності пропозицій щодо можливої санації боржника або укладення мирової угоди у справі, господарський суд дійшов в оскаржуваній постанові від 10.04.2017 висновку, з яким в оскаржуваній постанові від 26.06.2017 погодився суд апеляційної інстанції, про необхідність визнання Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури.

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій в оскаржуваних постановах, відповідно до п. 1.1 Статуту Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (вул. Промислова, 4, с. Рованці, Волинська область, ), підприємство засновано на основі державної власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України та є підзвітним йому.

Відповідно до листа Міністерства аграрної політики та продовольства України №31-4/203 від 05.03.2015, Статуту державного підприємства, Державне підприємство "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" відповідно до Закону України "Про управління об'єктами державної власності" входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України та є державним підприємством із 100-відсотковою часткою державного майна у статутному фонді.

Особливості банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків визначаються статтею 96 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 4 ст. 96 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення цього Закону застосовуються до юридичних осіб - підприємств, що є об'єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, в частині санації чи ліквідації після виключення їх у встановленому порядку з переліку таких об'єктів.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 Господарського кодексу України процедури щодо неплатоспроможних боржників, передбачені цим Кодексом, не застосовуються до казенних підприємств.

До державних підприємств, які відповідно до закону не підлягають приватизації, вказані процедури застосовуються в частині санації чи ліквідації лише після виключення їх у встановленому порядку з переліку об'єктів, що не підлягають приватизації.

Отже, вказана норма Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також і положення ч. 3 ст. 214 Господарського кодексу України, встановлюють обмеження в застосуванні норм Закону про банкрутство (щодо процедур санації чи ліквідації) до юридичних осіб-підприємств, що є об'єктами права державної власності, та які включені до переліку об'єктів, що не підлягають приватизації.

Відтак, до моменту виключення вказаних підприємств з переліку підприємств, що не підлягають приватизації, до них може бути застосовано дві процедури банкрутства - процедура розпорядження майном та процедура мирової угоди.

Статтею 51 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що група "Г" - єдині майнові комплекси державних підприємств та акції акціонерних товариств, які на момент прийняття рішення про приватизацію (продаж) мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави або ознаки домінування на загальнодержавному ринку товарів (робіт, послуг).

Частиною 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" визначено, що рішення про приватизацію та затвердження умов продажу об'єктів групи "Г" приймає Кабінет Міністрів України в установленому ним порядку.

Згідно переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83, боржник - Державне підприємство "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" відноситься до об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Аналіз зазначених вище нормативних актів свідчить про те, що без прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про приватизацію об'єктів групи "Г", до якої відноситься боржник, вони не підлягають приватизації.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення з господарського спору, в тому числі і у справі про банкрутство, повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4-2 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 84 ГПК України рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому, зокрема, у мотивувальній частині вказуються обставини справи, встановлені господарським судом; причини виникнення спору; докази, на підставі яких прийнято рішення; доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін, законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення.

Оскільки, судами попередніх інстанцій не встановлено, що ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (вул. Промислова, 4, с. Рованці, Волинська область, ) перебуває в переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли в оскаржуваних постанові від 10.04.2017 та постанові від 26.06.2017 висновку, що до даного підприємства можуть застосовуватись процедури визначені Законом про банкрутство.

Проте, в порушення вимог ст.ст. 43, 84 ГПК України, суди першої та апеляційної інстанцій таких своїх висновків, з посиланням на відповідні норми права, зокрема вимоги ст.ст. 5, 51 Закону України "Про приватизацію державного майна", не мотивували, та не зазначили, якими належними і допустимими доказами, в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, підтверджується відсутність ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (вул. Промислова, 4, с. Рованці, Волинська область, ) в переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, та відповідно не встановили, виходячи із вимог ст.ст. 5, 51 Закону України "Про приватизацію державного майна", чи містять матеріали справи відповідне рішення Кабінету Міністрів України про приватизацію об'єктів групи "Г", зокрема щодо боржника - Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (вул. Промислова, 4, с. Рованці, Волинська область, ).

Отже, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, прийнявши рішення щодо застосування до боржника ліквідаційної процедури, припустились порушень приписів ч. 1 ст. 43, ст. 84 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а також щодо належного правового обґрунтування (мотивування) своїх висновків, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для скасування судового рішення у справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою Вищого господарського суду України від 31 травня 2016 року у справі № 903/123/15 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 та ухвалу господарського суду Волинської області від 28.07.2015 у цій справі скасовано. Справу № 903/123/15 передано на новий розгляд на стадію розпорядження майном боржника до господарського суду Волинської області в іншому складі суду.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень - зокрема подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в силу імперативних вимог Закону перехід до ліквідаційної процедури зі стадії розпорядження майном відбувається за рішенням зборів кредиторів боржника, в даному випадку, судами попередніх інстанцій не з'ясовано, коли були проведені збори кредиторів боржника у встановленому законом порядку, чи було на зборах кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури ліквідації боржника, чи є в матеріалах справи протокол зборів кредиторів боржника, що додатково свідчить про неповноту розгляду господарськими судами справи про банкрутство.

Суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції від 10.04.2017 та постанова суду апеляційної інстанції від 26.06.2017 у справі № 903/123/15 підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд на стадію розпорядження майном боржника до господарського суду Волинської області в іншому складі суду.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України та Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" задовольнити.

Постанову господарського суду Волинської області від 10.04.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у справі № 903/123/15 скасувати. Справу № 903/123/15 передати на новий розгляд на стадію розпорядження майном боржника до господарського суду Волинської області в іншому складі суду.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді В.Я. Погребняк

Б.М. Поляков