УХВАЛА

07.11.2017Справа № 910/1696/15-г

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

На дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києва

За позовом Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа"

До Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

Про визнання договору укладеним

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача (скаржника): Сороколіт Є.М.

Від ДВС: Бєлінська І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.16. у справі № 910/1696/15-г (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.15.) позовні вимоги Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа" задоволено частково та визнано договір купівлі-продажу укладеним між сторонами в редакції позивача; стягнуто з відповідача на користь позивача 609,00 грн. судового збору, в іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.10.15. вказані рішення постанову скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.16. у справі № 910/1696/15-г позовні вимоги Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа" задоволено частково та визнано договір купівлі-продажу укладеним між сторонами в редакції, викладеній в резолютивній частині вказаного рішення; стягнуто з відповідача на користь позивача 609,00 грн. судового збору, в іншій частині в позові відмовлено.

01.02.16. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.16. був видний відповідний наказ № 910/1696/15-г про стягнення з відповідача на користь позивача 609,00 грн. судового збору.

19.09.17. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві щодо винесення 08.08.17. в межах виконавчого провадження № 51579830 постанови про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору в розмірі 60,90 грн.;

- визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві щодо винесення 08.08.17. в межах виконавчого провадження № 51579830 постанови про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження в розмірі 136,10 грн.;

- визнати недійсною постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві від 08.08.17. в межах виконавчого провадження № 51579830 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору в розмірі 60,90 грн.;

- визнати недійсною постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві від 08.08.17. в межах виконавчого провадження № 51579830 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження в розмірі 136,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.17. призначено скаргу до розгляду на 10.10.17.

За результатами судового засідання 10.10.17. розгляд скарги відкладено на 07.11.17., про що судом прийнято відповідну ухвалу.

Скаржник в судовому засіданні 07.11.17. підтримав подану ним скаргу.

Представник відділу ДВС в судовому засіданні 07.11.17. проти задоволення скарги заперечував та подав письмові заперечення на скаргу.

Позивач в судове засідання 07.11.17. не з'явився, письмових пояснень по суті скарги не надав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

За приписами ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення скаржника та представника органу державної виконавчої служби, суд встановив наступне.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що рішення суду було виконано шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою боржника від 03.04.17. № 26-3096/1.2-17, у зв'язку з чим відповідачем до канцелярії органу ДВС подано заяву від 06.04.17. № 14/5-353В про закінчення виконавчого провадження № 51579830. Однак, вказана заява державним виконавцем була проігнорована. За твердженням скаржника, оскільки жодних заходів примусового виконання рішення суду державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 51579830 не вчинялося, правові підстави для стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій відсутні, а тому вказує наявність підстав для визнання оскаржуваних постанов недійсними.

Постановою Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 05.07.16. відкрито виконавче провадження № 51579830 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 01.02.16. № 910/1696/15-г про стягнення з відповідача на користь позивача 609,00 грн. судового збору.

03.04.17. № 26-3096/1.2-17 відповідач звернувся до позивача із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 609,00 грн.

На підставі вказаної заяви боржник звернувся до органу ДВС із заявою від 06.04.17. № 14/5-353В про закінчення виконавчого провадження № 51579830.

При цьому, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.17. у праві № 826/10966/17 встановлено, що по виконавчому провадженню № 51579830 рішення суду було фактично виконано шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяв Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», про що ним було проінформовано державного виконавця шляхом подання заяви про закінчення виконавчого провадження (у зв'язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Однак, 08.08.17. державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бєлінською Ілоною Віталіївною винесено постанову № 51579830 про стягнення з боржника - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 60,90 грн. Постанова мотивована тим, що вимоги виконавчого документа боржником у строк для добровільного виконання не виконано.

Також 08.08.17. державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бєлінською Ілоною Віталіївною винесено постанову № 51579830 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій (витрат виконавчого провадження) у сумі 136,10 грн.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч. 1 ст. 27 Закону).

За змістом ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Також з 05.10.16. діє Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12. №512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.16. № 2832/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 8 Розділу ІІІ Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Таким чином, за змістом наведених положень законодавства, питання про стягнення з боржника виконавчого збору може бути вирішено державним виконавцем або на стадії відкриття виконавчого провадження (про що зазначається у відповідній постанові про відкриття виконавчого провадження), або (якщо виконавчий збір не стягнуто) при поверненні виконавчого документа стягувачу чи закінченні виконавчого провадження.

Так само, зі змісту ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" слідує що постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника таких витрат виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З наданих до матеріалів карги копій матеріалів виконавчого провадження № 51579830 вбачається, що станом на 08.08.17. (дата винесення оскаржуваних постанов) питання про повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження вирішено державним виконавцем не було. Відтак, на даній стадії виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а відповідні дії виконавця положенням законодавства не відповідають.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Разом з тим, виконавчі дії по ВП № 51579830 державним виконавцем не проводились, рішення суду виконано не в примусовому, а в добровільному порядку.

При цьому, суд відзначає, що пунктом 2 Розділу VI Інструкції визначено, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження.

Однак, в порушення наведених приписів Інструкції, в постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 08.08.17., види та суми таких витрат державним виконавцем зазначено не було.

Вказане спростовує доводи органу державної виконавчої служби, які викладені в письмових запереченнях. При цьому, суд відзначає, що жодних «збільшень вимог скарги» відповідачем не подавалось, з огляду на що не приймаються заперечення відділу Державної виконавчої служби на таке «збільшення вимог скарги».

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Враховуючи викладене в сукупності, скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві щодо винесення 08.08.17. в межах виконавчого провадження № 51579830 постанови про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору в розмірі 60,90 грн.

3. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві щодо винесення 08.08.17. в межах виконавчого провадження № 51579830 постанови про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження в розмірі 136,10 грн.

4. Визнати недійсною постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві від 08.08.17. в межах виконавчого провадження № 51579830 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору в розмірі 60,90 грн.

5. Визнати недійсною постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві від 08.08.17. в межах виконавчого провадження № 51579830 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження в розмірі 136,10 грн.

Суддя Т.М. Ващенко