КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" листопада 2017 р. Справа №910/7084/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Отрюха Б.В.

Гончарова С.А.

розглянувши апеляційну скаргу Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 у справі № 910/7084/16 (головуючий суддя - Смирнова Ю.М., судді: Щербаков С.О. та Головатюк Л.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Державної іпотечної установи

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЛ"

3) Холдингова компанія "Автокраз" у формі Відкритого акціонерного товариства

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніко Інвест"

про визнання договорів недійсними та застосуванян наслідків недійсності правочинів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 справу № 910/7084/16 прийнято до провадження колегією суддів, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову у справі № 910/7084/16, подану 26.09.2017, розгляд справи призначено на 18.10.2017.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 в частині прийняття заяви позивача від 26.09.2017 про зміну предмету позову, Державна іпотечна установа звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу в наведеній частині, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині прийняття до розгляду заяви ПАТ «Дельта Банк» про зміну предмету позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 у справі № 910/7084/16 розподілено колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Отрюх Б.В., Гончаров С.А.

Київський апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали апеляційної скарги Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 у справі № 910/7084/16 в частині прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову у справі № 910/7084/16, подану 26.09.2017, дійшов висновку, що у прийнятті вказаної апеляційної скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 справу № 910/7084/16 прийнято до провадження колегією суддів, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову у справі № 910/7084/16, подану 26.09.2017, розгляд справи призначено на 18.10.2017.

Відповідно до частини першої статті 106 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду:

1) про вжиття запобіжних заходів, відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів, залишення без змін ухвали про вжиття запобіжних заходів, зміну чи скасування ухвали про вжиття запобіжних заходів;

2) про повернення позовної заяви;

3) про відмову у прийнятті позовної заяви;

4) про передачу справи за підсудністю;

5) про забезпечення позову, скасування забезпечення позову;

6) про зупинення провадження у справі;

7) про припинення провадження у справі;

8) про залишення позову без розгляду;

9) про затвердження мирової угоди;

10) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

11) про відмову прийняти додаткове рішення, ухвалу;

12) про роз'яснення чи відмову у роз'ясненні рішення, ухвали;

13) про внесення виправлень у рішення, ухвалу;

14) про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами;

15) окрема;

16) додаткова;

17) про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання;

18) про внесення виправлень до наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню;

19) про видачу дубліката наказу або відмову у його видачі;

20) про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміни способу та порядку їх виконання;

21) про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця;

22) про відмову у прийнятті заяви про скасування рішення третейського суду;

23) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду;

24) про відмову поновити пропущений процесуальний строк;

25) про повернення заяви про видачу виконавчого документа за рішенням третейського суду.

Частиною другою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Таким чином, ухвали господарського суду першої інстанції про прийняття до розгляду заяв позивача про зміну предмету позову не підлягають окремому оскарженню в апеляційному порядку, а заперечення на такі ухвали включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Вказане положення кореспондується і з приписами статті 22 Господарського процесуального кодексу України, якою зокрема передбачено право позивача подати до суду першої інстанції заяву про зміну предмету позову.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом " поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 1 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, і вказаний перелік не містить ухвали саме про прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмету позову, у зв'язку з чим апеляційне оскарження таких судових рішень в апеляційному порядку та здійснення апеляційного провадження не допускається, оскільки апеляційний суд, переглядаючи таке судове рішення, буде діяти не як суд, встановлений законом (постанова Верховного суду України від 23.12.2015 в справі № 3-1095гс15) .

Крім того, пунктом 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17 травня 2011 року N 7, визначено, якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд згідно з частиною другою статті 106 Господарського процесуального кодексу України повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. Якщо ж місцевий господарський суд помилково не повернув апеляційну скаргу та направив її до апеляційного господарського суду, то останній відмовляє в прийнятті такої скарги з посиланням на статтю 91 та частину другу статті 106 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у прийнятті апеляційної скарги Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 у справі № 910/7084/16 слід відмовити згідно з приписами ст. 91 та частини другої статті 106 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 91 та частину другою ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній іпотечній установі у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 у справі № 910/7084/16 щодо прийняття заяви про зміну предмету позову.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 у справі № 910/7084/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Б.В. Отрюх

С.А. Гончаров