ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017 р. Справа №917/1343/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23", 38762, Полтавська область, Полтавський район, с. Терешки, вул. Шевченка, буд. 11

до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1

про скасування розпорядження

Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про скасування розпорядження Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.06.2017р. №02/63-р про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі №02-01-50/56-2017.

Представник позивача в засідання суду не з'явився, подав через канцелярію суду клопотання б/н від 27.09.2017 р. (вх. №11946 від 27.09.2017 р.) про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, суд спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

В ході здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради у травні-червні 2016 року відкритих торгів із закупівлі «Капітальний ремонт вулиці Садова у місті Полтава у діях приватного підприємства «БУДГАРАНТ-7» та приватного акціонерного товариства «Управління механізації будівництва №23» виявлено ознаки порушення Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме спотворення результатів торгів (тендерів).

14 червня 2017 року Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України видано розпорядження №02/63-р про початок розгляду справи за ознаками вчинення приватним підприємством «БУДГАРАНТ-7» та приватним акціонерним товариством «Управління механізації будівництва №23» порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів процедури відкритих торгів на закупівлю «Капітальний ремонт вулиці Садова у місті Полтава», згідно з оголошенням про проведення процедури закупівлі №106846, опублікованим у інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель.

Приватне акціонерне товариство "Управління механізації будівництва №23" обґрунтовує позовні вимоги тим, що відділенням антимонопольного комітету не доведено, що дії товариства можна кваліфікувати як узгоджені.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно з ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:

1)здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

2)контролю за концентрацією, узгодженими діями суб'єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій;

3)сприяння розвитку добросовісної конкуренції;

4)методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції;

5)здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Отже, у вказаній статті Закону визначено повноваження Антимонопольного комітету України у сфері державних (публічних) закупівель.

Статтею 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено повноваження Антимонопольного комітету України у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Зокрема, в пункті 1 частини першої статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» зазначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за заявами суб'єктів господарювання, громадян, об'єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Статтею 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи. Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

У п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 № 15 роз'яснено, що у вирішенні господарським судом спору щодо визнання недійсним розпорядження Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження; разом з тим підлягає встановленню наявність обставин, які свідчили б про видання оспорюваного розпорядження з порушенням чинного законодавства та/або компетенції органу, що його видав. При цьому саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження про початок розгляду справи не порушує саме по собі прав та охоронюваних інтересів осіб, які беруть участь у справі, а лише засвідчує факт початку розгляду справи стосовно позивача. При цьому, суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано розпорядження.

За цих обставин, господарський суд вважає, що при прийнятті спірного розпорядження відповідач діяв в межах, на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем у позовній заяві не наведено обставин, які свідчили б про прийняття оспорюваного розпорядження з порушенням норм чинного законодавства та/або компетенції органу, що його видав.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, не знайшли свого підтвердження, позивач, заявляючи позов про визнання недійсним розпорядження, не довів належними і допустимими доказами, що оспорюване ним розпорядження прийняте відповідачем з порушенням чинного законодавства та/або компетенції органу, що його видав, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову про визнання недійсним розпорядження адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 14.06.2017р. №02/63-р по справі №02-01-50/56-2017 про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 13 ст. 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції".

Судові витрати відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.33, 43, 49, ст. ст.82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 30.10.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.