КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. Справа№ 910/11358/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача Бавріна І.М.

відповідача 1 Севастьянов С.С.

відповідача 2 не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 по справі №910/11358/16 (суддя Босий В.П. )

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фурлендер Віндтехнолоджі"

про cтягнення 36 543 384,00 євро та 94 761 907,24 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк"

про внесення змін до договору

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фурлендер Віндтехнолоджі"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк"

про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 по справі №910/11358/16 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" строкову заборгованість по кредиту у розмірі 24 740 738, 00 євро, прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 6 244 853,00 євро, заборгованості по прострочених процентах у розмірі 5 379 047,63 євро, заборгованості по строкових процентах у розмірі 178 745,37 євро та судовий збір у розмірі 189 519,16 грн.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський" відмовлено повністю.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фурлендер Віндтехнолоджі" задоволено повністю.

Визнано договір поруки №20-1914/3-3 від 25.06.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фурлендер Віндтехнолоджі" припиненим.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фурлендер Віндтехнолоджі" судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський" витрати за проведення судової експертизи у розмірі 85 560,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Калатай Н.Ф. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 по справі №910/11358/16 прийнято та призначено до розгляду 17.10.2017.

17 жовтня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 розгляд справи відкладено до 30.10.2017.

Розпорядженням від 30.10.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 30.10.2017, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 по справі №910/11358/16 до свого провадження.

30 жовтня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 30.10.2017 з'явились представники позивача та відповідача 1.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник відповідача 2 повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника відповідача 2.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

25 червня 2013 року між Банком та ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" (позичальник) укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №20-1908/2-1 (далі - "Кредитний договір").

Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії в сумі, яка не може перевищувати 32000000,00 євро, на умовах, встановлених цим договором (кредит або кредитна лінія), а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

Пунктом 2.2 Кредитного договору встановлено, що дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 22.06.2018 р.

Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору кредит надається із наступним цільовим призначенням - оплата обладнання, його монтажу та пусконалагоджувальних робіт за договором №14-1/04-2013 від 20.03.2013 р., укладеним з ТОВ "Фурлендер Віндтехнолоджі".

Пунктом 4.3.4 Кредитного договору сторони погодили, що Банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, та/або суму неустойки, передбачених цим договором, у випадку, зокрема, коли позичальник не виконав у строк свої зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, та/або інші зобов'язання по сплаті грошових коштів, передбачених цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Кредитного договору Банк надав ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" грошові кошти у розмірі 32000000,00 євро.

Пунктом 2.1 Кредитного договору (з урахуванням договорів про внесення змін №20-3760/2-1 від 27.11.2013 р., №20-1153/2-1 від 14.04.2014 р. та №20-3158/2-1 від 25.12.2014 р.) сторонами погоджено графік погашення заборгованості.

Відтак, починаючи з 15.01.2014 р. (в редакції договору про внесення змін №20-3760/2-1 від 27.11.2013 р.) ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" повинно було сплачувати наданий позивачем кредит у розмірі згідно з погодженим графіку.

13 жовтня 2015 року Банк звернувся до ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" із вимогою №89-1/1671-6 від 12.10.2015 р. про дострокове повернення кредиту, а також нарахованих процентів за користування кредитними коштами, в зв'язку з допущеними позичальником порушеннями умов Кредитного договору. Вказана вимога отримана позичальником 02.11.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №261.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 530, 1050 Цивільного кодексу України та приписи п. 2.7 Договору, строк виконання відповідачем 1 грошового зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитним коштами, настав 12.11.2015.

Відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла строкова заборгованості по кредиту у розмірі 24 740 738,00 євро та прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 6 244 853,00 євро, а також прострочення по сплаті процентів за користування кредитними коштами у період дії Кредитного договору.

Кредитний договір є підставою виникнення у сторін майнових зобов'язань, згідно зі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, та відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зі змісту кредитного договору та додаткових угод до нього вбачається, що сторони домовилися про обов'язок позичальника сплатити відсотки (проценти), нараховані позивачем за користуванням кредитом за погодженою сторонами ставкою.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів підтвердження факту сплати ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" на користь Банку спірних грошових коштів матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги Банку про стягнення з ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" строкової заборгованості по кредиту у розмірі 24 740 738,00 євро, простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 6 244 853,00 євро заборгованості по прострочених процентах у розмірі 5 379 047,63 євро та заборгованості по строкових процентах у розмірі 178 745,37 євро є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Згідно з рішенням РНБО України від 13.04.2014 р., введеного в дію Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 р., Антитерористичним центром при Службі безпеки України видано наказ №33/6/а від 07.10.2014 "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014 р.

Як зазначає відповідач та підтверджується матеріалами справи, виробничі потужності (енергогенеруюче обладнання) ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" знаходиться на території проведення антитерористичної операції, що додатково підтверджується наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №273 від 08.05.2015 р., яким вказане товариство віднесено до переліку виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичного обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що неможливість боржника здійснювати господарську діяльність, в зв'язку з тим, що підприємства знаходяться на території проведення антитерористичної операції, не є ознакою надзвичайності і невідворотності для виконання обов'язку за кредитним договором, оскільки не перебувають у причинному зв'язку із неповерненням грошей за кредитним договором, а відтак не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язань за кредитним договором.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує пеню, яка обчислюється щоденно за методом "факт/факт" від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення. За несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, що нараховані після настання кінцевої дати повернення кредиту, що вказана у п. 2.2 цього договору, пеня не нараховується.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам- підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Зазначеним законом, що є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

На виконання ст. 6 Закону Національний банк України направив всім банкам лист № 18-112/64138 від 27.10.2014 про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо застосування до спірних правовідносин ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", та відповідно, відмови у стягненні з відповідача пені, нарахованої після 14.04.2014.

Крім того, позивачем здійснено розрахунок пені в дол. США виходячи з подвійної облікової ставки НБУ та заявлено до стягнення у гривневому еквіваленті. Проте, чинним законодавством не передбачено встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання грошового зобов'язання за Кредитним договором, між Банком (кредитор), ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" (позичальник) та ТОВ "Фурлендер Віндтехнолоджі" (поручитель) укладено договір поруки №20-1914/3-3 від 25.06.2013 (далі - Договір поруки).

Відповідно до умов Договору поруки поручитель у випадку невиконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором по сплаті кредитору заборгованості по наданому кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу, пені), а також збитків, завданих кредиторові, зобов'язується виконати зобов'язання по сплаті вказаних вище і несплачених позичальником сум кредитору.

Згідно з п. 2.2 Договору поруки у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобов'язань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і позичальник.

31 травня 2016 року позивач за первісним позовом звернувся до ТОВ "Фурлендер Віндтехнолоджі" як поручителя за Договором поруки з вимогою №098-1/1019 від 31.05.2016 про сплату заборгованості за Кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом зазначених норм матеріального права поручитель хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

За положеннями ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Як зазначалося вище, договорами про внесення змін №20-3760/2-1 від 27.11.2013 р., №20-1153/2-1 від 14.04.2014 р. та №20-3158/2-1 від 25.12.2014 р. сторонами внесено зміни до п. 2.1 Кредитного договору, а саме до графіку повернення кредиту.

Пунктом 5.6 Договору поруки визначено, що збільшення обсягу відповідальності поручителя та перевід на іншого боржника боргу за цим договором відбувається виключно за взаємною згодою сторін цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення обставин та фактів збільшення розміру відповідальності поручителя, ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2017 по даній справі призначено судову економічну експертизу.

Згідно з висновком експертів за результатами проведення судово-економічної експертизи №7905/7906/12685/12686/17-45 від 05.07.2017 розмір зобов'язання ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" перед Банком по сплаті процентів за користування кредитними коштами, в зв'язку з укладенням договорів про внесення змін №20-3760/2-1 від 27.11.2013, №20-1153/2-1 від 14.04.2014 та №20-3158/2-1 від 25.12.2014 до Кредитного договору в порівнянні з умовами Кредитного договору збільшився.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять, доказів на підтвердження надання згоди ТОВ "Фурлендер Віндтехнолоджі" на внесення змін до Кредитного договору, шляхом укладення наявних в матеріалах справи договорів про внесення змін №20-3760/2-1 від 27.11.2013 р., №20-1153/2-1 від 14.04.2014 р. та №20-3158/2-1 від 25.12.2014 до Кредитного договору

Таким чином, оскільки внаслідок укладення між Банком та ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" зазначених договорів про внесення змін до Кредитного договору значно збільшено розмір відсотків за користування кредитом, та, відповідно, збільшився обсяг відповідальності ТОВ "Фурлендер Віндтехнолоджі", як поручителя, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зазначене є підставою для припинення поруки, відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, Договором поруки, не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного припинення усіх зобов'язань боржників за основними договорами (п. 5.4 Договору поруки) не вважається встановленим сторонами строком дії поруки, оскільки суперечить частині 1 статті 251 та частині 1 статті 252 Цивільного кодексу України.

Як зазначалось вище, Банк звернувся до ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" із вимогою №89-1/1671-6 від 12.10.2015 про дострокове повернення кредиту

Таким чином строк виконання відповідачем 1 за первісним позовом грошового зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитним коштами, настав 12.11.2015.

Враховуючи положення частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, місцевий господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Так, позивач звернувся до суду з даним позовом 16.06.2016, в той час, як шестимісячний строк для звернення кредитора із вимогою (тобто, позовною заявою) про сплату заборгованості боржника закінчився 12.05.2016. Таким чином, сплив строк, протягом якого Банк мав право звернутися з відповідним позовом до поручителя.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги Банку про стягнення з ТОВ "Фурлендер Віндтехнолоджі", як поручителя та солідарного боржника за Договором поруки, заборгованості за Кредитним договором задоволенню не підлягають, а зустрічні позовні вимоги ТОВ "Фурлендер Віндтехнолоджі" про визнання Договору поруки припиненим є обґрунтованими та підлягають задоволенню

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" звернувся до Банку з листом №29-2015/10-001 від 29.10.2015, в якому просив на підставі ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" скасувати нараховану суму пені за простроченим кредитом та процентами, а також, згідно з ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, переглянути умови Кредитного договору у зв'язку з істотною зміною обставин з 14.04.2014, відповідно до поданого проекту договору про внесення змін.

Указом Президента України №405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Постановою Верховної Ради України від 16 квітня 2014 року № 1215-VІІ "Про Заяву Верховної Ради України щодо захисту конституційних прав військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, осіб рядового і начальницького складу та інших працівників органів внутрішніх справ України, які беруть участь у антитерористичній операції, направленій на захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, мирного життя українських громадян" визнано проведення антитерористичної операції на сході України та закликано громадян України, які мають бажання, у цей скрутний час вступати до лав Збройних Сил України, Національної гвардії України та підрозділів Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до Закону України від 02.09.2014р. №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" введено в дію деякі заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції.

Як зазначалось вище, виробничі потужності (енергогенеруюче обладнання) ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" знаходиться на території проведення антитерористичної операції

Згідно з частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При цьому частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов'язує можливість розірвання чи зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Згідно з частиною 4 статті 652 Цивільного кодексу України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до статті 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється, зокрема, на основі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Як роз'яснено в пункті 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 №1 "Про деякі питання практики застосування практики вирішення спорів, що випливають з кредитних договорів", зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни чи розірвання кредитного договору, оскільки це не є істотною зміною обставин, в розумінні статті 652 ЦК України.

Таким чином, знецінення національної валюти по відношенню до іноземної валюти, на яке посилається відповідач 1, не може вважатися істотною зміною обставин, оскільки, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

При цьому, сторони знаходяться у рівних соціально-економічних умовах, оскільки позичальник отримавши кошти Банку та використавши їх відповідно до умов кредитного договору, несвоєчасним поверненням кредиту та процентів за його користування позбавляє іншу сторону (Банк) того, на що останній розраховував при укладенні Кредитного договору, тобто не існує порушення співвідношення майнових інтересів сторін кредитного договору, а зміни в економіці викликані нестабільною ситуацією на сході країни є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни істотних умов Кредитного договору, оскільки зазначені соціально-економічні умови не є істотною зміною обставин, в розумінні статті 652 Цивільного кодексу України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, прострочення виконання грошового зобов'язання ТОВ "Вітряний парк Краснодонський" за Кредитним договором почалося до початку введення на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що судом не встановлено одночасної наявності всіх передбачених законом 4 умов для зміни кредитного договору за рішенням суду, в зв'язку з істотною зміною обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зустрічні позовні вимоги відповідача 1 не підлягають задоволенню.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 по справі №910/11358/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітряний парк Краснодонський" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 по справі №910/11358/16 залишити без змін.

2.Матеріали справи №910/11358/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна