РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017Справа №910/17369/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Мельник К.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17369/17

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», м. Київ,

до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», м. Київ,

про стягнення 64 593,84 грн.,

за участю представників:

позивача - Філіппенко О.Ю. (довіреність від 03.01.2017 №ГН-Г-13/2017);

відповідача - не з'явився;

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення (з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог) з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - Товариство) 64 593,84 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 02.11.2017; у порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) письмову інформацію щодо умов поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2549718.

24.10.2017 від МТСБУ до суду надійшла інформація щодо умов поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2549718.

Відповідач 01.11.2017 подав суду клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої просить поставити таке питання: « 1. Яка дійсна ринкова вартість автомобіля НОМЕР_1, станом на дату ДТП - 05.05.2017р.?»; проведення вказаної експертизи відповідач просить доручити судово-експертній установі, визначеній на розсуд суду.

Відповідно до частини першої статті 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи з огляду на таке.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Отже, призначення судової експертизи в даній справі є недоцільним і таким, що суперечить принципу розумності строку вирішення спору.

Крім того, відповідач мав достатньо часу для проведення власного дослідження і подання суду відповідного висновку.

Позивач 02.11.2017 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 02.11.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 02.11.2017 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.08.2016 Компанією (страховик) і ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3-01 (далі - Договір), яким було застраховано автомобіль марки «Hyundai Grand Santa Fe», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - «Hyundai Grand Santa Fe»); Договір набирає чинності з 00 год. 00 хв. 12.08.2016, але не раніше дня наступного за днем надходження страхового платежу (у повному обсязі) на поточний рахунок страховика і діє до кінцевої дії полісу ОС ЦПВВНТЗ ПрАТ «СК «ВУСО», зазначеної в підпункті 1.2.1 пункту 1.2 Договору, але в будь-якому разі не більше 1 року.

03.05.2017 об 11 год. 40 хв. в м. Полтава у Шевченківському районі на просп. Першотравнений, 29, ОСОБА_3, керуючи автомобілем « 325 BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_4, зі сторони вул. Південна у бік провул Першотравневий, не вибрав безпечної швидкості та здійснив наїзд на автомобіль «Hyundai Grand Santa Fe», під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіль «ВАЗ210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, водій ОСОБА_5, які були припарковані біля правого краю проїзної частини, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 07.05.2017 звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Хюндай центр Полтава» виставлено ОСОБА_2 рахунок-фактуру від 08.05.2017 №ХЦ-С-00732 на суму 64 593,84 грн. з ПДВ.

Компанією складено страховий акт від 26.05.2017 №4158-02 на суму 64 593,84 грн.

На підставі вказаного страхового акта Компанією було здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 64 593,84 грн. на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай центр Полтава», що підтверджується платіжним дорученням від 29.05.2017 №11200 на суму 64 593,84 грн.

Постановою Октябрського районного суду міста Полтава від 24.05.2017 у справі №554/3690/17 визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

З регресною вимогою від 07.08.2017 №6075 Компанія звернулася до Товариства щодо виплати страхового відшкодування у сумі 64 593,84 грн.

Відповідач відповіді на вказану претензію не надіслав, суму страхового відшкодування Компанії не перерахував.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_3 встановлена у судовому порядку (постановою Октябрського районного суду міста Полтава від 24.05.2017 у справі №554/3690/17), а тому вказані обставини не потребують додаткового доведення, а відтак, шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля « 325 BMW», повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

Разом з тим, відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля « 325 BMW», як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №АК/2549718, за яким ліміт по майну становить 100 000 грн., а франшиза - 0 грн.).

Отже, Товариство зобов'язане виплатити Компанії кошти у сумі 64 593,84 грн.

З урахуванням наведеного господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 64 593,84 грн. страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119; ідентифікаційний код 35265086) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31; ідентифікаційний код 31650052) 64 593 (шістдесят чотири тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 84 коп. страхового відшкодування та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.11.2016.

Суддя В.О. Демидов