ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року Справа № 912/3308/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. - доповідач;

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги б/н від 21.09.2016.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2017 у справі № 912/3308/16

за позовом Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, м.Кропивницькій

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Благовіщенське (Ульянівка), Кіровоградської області

про стягнення 26 350 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року у справі №912/3308/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь ФОП ОСОБА_2 6 000грн. судових витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення мотивовано недоведеністю позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку наданих доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Скаржник зазначав, що встановлення відповідачем неякісних деталей, перелік яких вказано в акті №6 від 15.09.2015 року, призвело до поломки двигуна автомобіля, що підтверджується актом технічного стану транспортного засобу б/н від 05.10.2015 року. Недоліки відремонтованих відповідачем деталей автомобіля, які спричинили поломку двигуна, відносяться до прихованих, тому акт здачі-прийняття наданих останнім послуг було підписано з боку позивача без зауважень.

Суд, на думку позивача, не надав належної оцінки вказаним доводам, що призвело до безпідставної відмови в задоволенні позову.

Апелянт просив суд рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року у даній справі скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів апелянта, вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим і прийнятим із додержанням норм чинного законодавства. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.213-214).

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11року за №18 «Про деякі питання практики застосування Господасрького процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представника сторони - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без його участі, якщо нез'явлення цього представника не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що матеріали справи дозволяють колегії суддів визначитись щодо законності оскаржуваного рішення, розгляд справи проведено без участі представника позивача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено судом та підтверджується відповідними доказами, 15.09.2015 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2В.(Виконавець) та Головним територіальним управлінням юстиції у Кіровоградській області (Замовник) був укладений договір №6 на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу (далі - Договір).

За умовами п.1.1. Договору Виконавець зобов'язався виконати послуги по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля Ауді А6 2001 року випуску д.н.з. НОМЕР_1.

Уповноважений на отримання автомобіля з ремонту представник Замовника зобов'язався прийняти виконані роботи з ремонту та технічного обслуговування згідно замовлення-наряду і акту здачі прийняття наданих послуг (п.2.9. Договору).

На виконання умов вказаного Договору, ФОП ОСОБА_2 було надано послуги Головному територіальному управлінню юстиції у Кіровоградській області по технічному обслуговуванню і ремонту автомобіля НОМЕР_2 із заміною і встановленням наступних запасних частин:

- передня кришка двигуна АКЄ Ауді А-6;

- корпус віскомуфти двигуна АКЄ Ауді А-6;

- головка двигуна АКЄ Ауді А-6;

- кришка головки двигуна АКЄ Ауді А-6;

- розподільчий вал головки двигуна АКЄ Ауді А-6;

- клапан головки двигуна АКЄ Ауді А-6.

Згідно Акту здачі-прийняття наданих послуг №6, підписаного сторонами 15.09.2015 року, послуги надані у повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають. Термін гарантії на запасні частини і надані послуги діє на протязі тридцяти діб з моменту підписання даного акту. Вартість послуг становить 26 350,00 грн. (а.с.29).

Позивач 15.09.2015 року перерахував відповідачу за виконані роботи 26 350, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5101(а.с.31).

Судом встановлено, що під час експлуатації даного автомобіля відбулося розірвання ременя ГРМ, у зв'язку з чим позивач звернувся до СТО ПП «Автоград Бош».

Здійснюючи заміну комплекту ГРМ на СТО ПП «Автоград Бош», працівниками СТО було виявлено критичний знос робочих поверхонь розподільчих валів, про що було складено Акт технічного стану транспортного засобу від 05.10.2015 року (а.с.86).

Також в Акті від 05.10.2015 року було зазначено, що Головне управління юстиції у Кіровоградській області самостійно проводило ремонт передньої кришки двигуна та головок блоків циліндрів, а після встановлення запасних деталей та вузлів, наданих клієнтом (позивачем у даній справі), вони вийшли з ладу.

Отримавши зазначений Акт, позивач звернувся до відповідача з вимогою про усунення виявлених недоліків у роботі шляхом заміни неякісних та зношених деталей автомобілю за власні кошти, що підтверджується претензією №1 за вих.№02/21/01-24/1374 від 03.06.2016 року (а.с.32-33).

У задоволенні даної вимоги відповідач відмовив.

Звернувшись з позовом до господарського суду, позивач просив у порядку ст.ст.837, 839 Цивільного кодексу України відшкодувати йому збитки у розмірі 26 350,00 грн.(а.с.20-24).

Право на стягнення збитків позивач пов'язує з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором на технічне обслуговування та виконання ремонтних робіт.

Колегія суддів поділяє висновок оскаржуваного судового рішення про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне:

Згідно Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо) (ст. 25 Закону).

Договір на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботи за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

В силу дії ст. 26 Закону України «Про автомобільний транспорт» виконавець за договором про технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів зобов'язаний, зокрема: гарантувати відповідність технічного стану транспортного засобу встановленим вимогам у межах проведеного ним технічного обслуговування і ремонту цього транспортного засобу; безплатно виконувати роботу чи відшкодовувати замовнику витрати, пов'язані з усуненням недоліків, спричинених неналежним виконанням договору; виконувати гарантійні зобов'язання, надані ним замовнику. Виконавець за договором про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього договору згідно з цим договором, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про автомобільний транспорт» замовник за договором про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу має право, зокрема, на відшкодування збитків, завданих у результаті невиконання або неналежного виконання виконавцем договору, а також на безплатне усунення ним недоліків у період гарантійного терміну.

Відшкодування збитків є одним із видів відповідальності за правопорушення у сфері господарювання.

Так, згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналогічне визначення міститься і в частині 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, у якій встановлено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При вирішенні спору про відшкодування збитків, позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача у спірних правовідносинах, заподіяння збитків, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками. Відповідач зі своєї сторони повинен довести відсутність своєї вини та обставини, які звільняють його від відповідальності відповідно до норм законодавства.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності збитків та обов'язковою умовою відповідальності.

Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку. Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Статтею 853 Цивільного кодексу України передбачено, що: замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі; замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки); якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника; у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого із них має бути призначена експертиза.

Як вбачається з приписів ст. 853 Цивільного кодексу України, норми вказаної статті ставлять виникнення права у замовника посилатися на недоліки виконаної роботи у залежність від встановлення замовником під час прийняття виконаних робіт факту виявлення відступу виконавця від умов договору підряду або інших недоліків.

При цьому, слід враховувати, що встановлення недоліків не завжди є можливим при звичайному способі прийняття виконаних робіт. Складність полягає в тому, що за своєю природою недоліки можуть бути як явними, так і прихованими, що в останньому випадку зумовлює неможливість встановити факт недоліків при звичайному способі прийняття виконаних робіт.

За змістом Акту здачі-прийняття наданих послуг за Договором № 6 від 15.09.2015 року, про який зазначалося вище, Виконавцем були надані послуги по ремонту автомобіля з використання запасних частин, наданих саме ним.

Однак підстави для висновку про те, що вказані запасні частини були неякісними, і що саме це є причиною поломки автомобіля позивача, що ремонтувався відповідачем, відсутні.

Як вже було зазначено, складений ПП «Автоград-Бош» акт щодо технічного стану автомобіля AUDI A 6, державний номер НОМЕР_3, 2001 року випуску, номер шассі НОМЕР_4 підтверджує ту обставину, що Управління юстиції самостійно проводило ремонт передньої кришки двигуна та головок циліндрів. Після того як клієнт повернув деталі на СТО та після їх встановлення і запуску двигуна, вузли, які були надані клієнтом, вийшли з ладу.

З інформації ПП «Автоград-Бош» від 27.01.2017 року, наданої до господарського суду Кіровоградської області вбачається, що деталі автомобіля, які потребували ремонту та які ПП «Автоград-Бош» зняв і передав Управлінню юстиції для ремонту, були повернуті позивачем до СТО в двадцятих числах грудня 2015 року. Тобто, передача деталей до СТО здійснювалась позивачем, а не ФОП ОСОБА_2

Докази того, що повернуті позивачем деталі автомобіля є саме тими деталями, заміну яких проводив ФОП ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, докази, на які посилався позивач, не є належними та допустимими доказами на підтвердження його вимог. Суд першої інстанції надав їм належну оцінку, що спростовує доводи апелянта.

Колегія суддів також поділяє висновок суду першої інстанції про те, що з огляду на характер недоліків, про які повідомляв позивач, є очевидним, що такі недоліки не є явними, а тому встановлення причини поломки двигуна та того факту, чи така поломка зумовлена неякісною заміною запчастин ФОП ОСОБА_2 потребує проведення експертизи.

Господарський суд за клопотанням позивача призначав у даній справі судову інженерно-технічну експертизу з метою визначення причин несправності відповідного транспортного засобу. Однак, така експертиза проведена не була у зв'язку із незадоволенням позивачем клопотання експерта про надання об'єктів дослідження, додаткових даних та залучення фахівця для проведення судової експертизи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що під час розгляду апеляційної скарги апелянт не спростував доводи оскаржуваного судового рішення. Тому, за недоведеності апеляційної скарги, її слід залишити без задоволення.

Щодо висновку суду про стягнення на користь відповідача витрат на правову допомогу, то вони є обґрунтованими відповідно до положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України та підтверджуються відповідними доказами.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року у справі №912/3308/16 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Н.В. Пархоменко

Суддя: А.Є. Чередко

Повний текст постанови виготовлено 27.10.2017 року