ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017 року Справа № 904/6776/17 Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Дарміна М.О., Іванов О.Г.

при секретарі: Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність № 672 від 17.05.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 , довіреність № 52-16/119 від 27.12.2016 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Південний гірничо-збагачувальний комбінат»

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року у справі № 904/6776/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до відповідача: Публічного акціонерного товариства « Південний гірничо-збагачувальний комбінат», м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 20 561,88 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 1417,92 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови ( ст.ст.85,99,105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року (суддя Новікова Р.Г.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - задоволено.

Суд стягнув з Публічного акціонерного товариства « Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 20 561 грн. 88 коп. та за зберігання вантажу у розмірі 1417 грн. 92 коп.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач Публічне акціонерне товариство « Південний гірничо-збагачувальний комбінат» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги відповідач посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що зайнятість колій виникла з вини саме позивача, який систематично порушує нормативи обробки вагонів, що в свою чергу порушує процес відправки інших вагонів.

Апелянт вважає, що позивачем не надано доказів правомірності затримки спірних вагонів за весь період їх знаходження на станції затримки актами загальної форми, оскільки позивач затримував одні й ті самі вагони.

Крім того, на думку апелянта, позивачем безпідставно було здійснено нарахування плати за сумованим часом, в той час як фактично такий розрахунок необхідно здійснювати за кожним наказом окремо, що суттєво зменшило б розмір плати, та одночасне нарахування збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами неможливо.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушення норм матеріального права, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Апелянт також посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки відмовив у призначенні експертизи.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду та відмови у позові.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2017 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 10 жовтня 2017 року, колегією суддів у складі : головуючий суддя Березкіна О.В. ( доповідач), судді: Іванов О.Г., Дармін М.О.

В судовому засіданні представник апелянта Публічного акціонерного товариства « Південний гірничо-збагачувальний комбінат» підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Дніпропетровської області скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі - залізниця) та Відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії) був укладений договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013 від 28.11.2013р. (далі - договір від 28.11.2013р.), відповідно до пункту 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці стрілкою №2/4 в парній горловині станції.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Передача (здача) вагонів для підїзної колії здійснюється: порожніх вагонів під навантаження через інтервал часу 1,5год.; маршрутів, завантажених аглорудою через інтервал часу 5,0год.; маршрутів, завантажених вапняком через інтервал часу 4,5год.; передача розбірних поїздів - за повідомленнями.

Пунктом 5 вказаного договору передбачено, що повідомлення про подачу вагонів на підїзну колію передаються старшим, прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Відповідно до пункту 6 договору від 28.11.2013р. вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Здавання вагонів проводиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Згідно пункту 8 договору від 28.11.2013р. про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, повідомлення передається не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Пунктом 11 договору від 28.11.2013р. встановлено, що час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Відповідно до пункту 15 договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі, за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України; за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

В пункті 20 договору від 28.11.2013р. сторони узгодили, що цей договір укладається терміном на 1 рік і діє з 11.12.2013р. до 10.12.2014р. включно.

Додатковою угодою №6 від 18.08.2014р. до договору від 28.11.2013р. сторони виклали пункт 20 в новій редакції та визначили, що договір укладається терміном на 5років з 11.12.2013р. по 10.12.2018р.

Згідно додаткової угоди №9 від 15.12.2015р. до договору від 28.11.2013р. сторони внесли зміни до договору щодо назви договору, преамбули договору та місцезнаходження сторін.

Відповідно до пункту 1 вищезгаданої додаткової угоди назва договору викладена в наступній редакції: договір про експлуатацію залізничної підїзної колії публічного акціонерного товариства "Південний Гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

В преамбулі договору та реквізитах сторін також Державне підприємство Придніпровська залізниця замінене на Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця.

Постановою Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. було утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця. Додатком 1 до названої Постанови КМУ затверджено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця. До нього, зокрема, увійшло Державне підприємство Придніпровська залізниця (код 01073828).

Постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015р. Питання публічного акціонерного товариства Українська залізниця затверджений Статут ПАТ Укрзалізниця.

Відповідно до п.2 Статуту товариство утворено як Публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття.

Згідно з додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №200 Про утворення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі - підприємства залізничного транспорту), товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Пунктом 12 Статуту закріплено, що товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Відповідно до п.6 ст.2 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування від 23.02.2012р. №4442-VІ товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до чинного законодавства, 21.10.2015 відбулася державна реєстрація Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (код 40075815). До даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, увійшло й Державне підприємство Придніпровська залізниця. Регіональна філія Придніпровська залізниця (код 40081237) вказана як відокремлений підрозділ юридичної особи ПАТ Укрзалізниця.

Відповідно до п.4 ч.1 статті 1 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу -підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Виходячи з положень статті 108 Цивільного кодексу України, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Міністерством інфраструктури України, відповідно до ст.107 Цивільного кодексу України, 18.08.2015р. було затверджено Передавальний акт ДП Придніпровська залізниця від 03.08.2015р., за яким до ПАТ Укрзалізниця в порядку правонаступництва переходять всі права та обов'язки ДП Придніпровська залізниця внаслідок реорганізації шляхом злиття.

Крім того, 01.12.2015р., відповідно до статті 107 Цивільного кодексу України, було складено заключний передавальний акт про те, що одна сторона ДП Придніпровська залізниця" передала, друга сторона ПАТ "Укрзалізниця прийняла майно станом на 30.11.15, правонаступництво щодо якого, у т.ч. усіх прав та обов'язків, переходить до ПАТ "Укрзалізниця".

Згідно п.2.1 Положення про Регіональну філію Придніпровська залізниця ПАТ "Укрзалізниця" - філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства. Межі філії затверджуються рішенням правління товариства.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" стало правонаступником Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" і є належним позивачем по справі.

Звертаючись до Публічного акціонерного товариства « Південний гірничо-збагачувальний комбінат» із позовом про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 20 561,88 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 1417,92 грн. , позивач - Публічне акціонерне товариств "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" посилався на те, що внаслідок несвоєчасного забирання порожніх вагонів, які надійшли на адресу відповідача, були затримані спірні вагони, внаслідок чого були складені акти загальної форми ГУ-23 та нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що підставою для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є доведений залізницею факт затримки на підходах до станції призначення Кривий Ріг, порожніх власних вагонів, які прямували на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" по перевізним документам (п.6.4 Збірника №16 Правил перевезень і тарифів залізничного транспорту України), через скупченість вагонів на зазначеній станції призначення по причині несвоєчасного забирання з колій станції одержувачем ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вантажів, які вже прибули на його адресу.

Зазначені платежі були нараховані станцією призначення Кривий Ріг на підставі актів ф.ГУ-23а, ф.ГУ-23, складених станціями затримки Кривий Ріг Західний, Грекувата та Тік на підставі відомостей ГУ-46 №№06019006, 01029123, 08019019, 06019003, 07019015, 07019011, 28019107, 01029122, 06019007, 11019028 в розмірі 20561грн.88коп. та збір за зберігання вантажу згідно накопичувальних карток за формою ФДУ-92 №№06019005, 06019001 на суму 1417грн.92коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2016р. залізницею були прийняті до перевезення вагони за накладними 40593568, 40593360, 40593246, 40593659, 40593337, 40593584, 40593642, 40583189, 40583130, 40583155, 40583320, 40583114, 40583122, 40583312, 40583197, 40583163, 40583379, 40583205, 40583387, 40583148, 40580276, 40580243, 40580359, 40580342, 40580367, 40580250, 40580250, 40580227, 40580318, 40580300, 40580326, 40580417, 40580201, 40580441, 40580409, 40580383,40580292, 40580334, 40580219, 40580248, 40486516, 40486540, 40486508, 40486524, 40486557, 40486565, 40486490, 40486532, 40481137, 40481046, 40481053,40481111, 40481038, 40481061, 40481103, 40481095, 40481087, 40481079, 40481236, 40471997, 40472102, 40472060, 40471971, 40472011, 40472037, 40472003, 40471898, 40471906, 40472045, 40471989, 40471922, 40472078, 40471914, 40471963, 40471880, 40472086, 40472029, 40472110, 40472128, 40479545, 40479560, 40479586, 40479552, 40479578, 40470189, 40480899, 40480881, 40480873, 40480832, 40480840, 40472094 на адресу одержувача ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

За приписами статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій,

портами, організаціями, установами, громадянами-субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів, що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин , що залежать від вантажоодержувача, власника підїзної колії. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

За приписами пункту 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №113 від 25.02.1999р. (зареєстровано Міністерством юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458) облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на підїзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із запереченням.

Також пункт 6 Правил користування вагонами і контейнерами встановлює, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Згідно з пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми , який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пункт 9 Правил користування вагонами і контейнерами встановлює, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах до станції призначення вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією затримки. Усі дані, вказані в цьому акті , передаються станцією у Повідомленні про затримку вагонів до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання.

Відповідно до п.12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Статтями 46, 47, 119, 125 Статуту залізниць України визначено, що вантажоодержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

Судом встановлено, що відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, спірний вантаж було затримано на шляху свого прямування, через зайнятість колій на станції призначення Терни з вини ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у звязку із несвоєчасним забиранням відповідачем (вантажоодержучаем) на свою підїзну колію вантажу, який вже прибув на його адресу.

Факти затримки вагонів на коліях станції призначення з вини відповідача засвідчені в актах загальної форми ГУ-23, які ним підписані без заперечень та наведені в якості доказу правомірності затримки вагонів на підході до станції призначення.

Так, за наказом №7 від 01.01.2017р. були затримані вагони (№№ голова 56551930 хвіст 56068356 у кількості 55 вагонів, індекс поїзда 4673-84-4672), на станції Кривий Ріг Західний, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Вказані вагони були затримані через неможливість приймання вагонів станцією призначення - Кривий Ріг з причини скупчення вагонів на вказаній станції Кривий Ріг.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Кривий Ріг Західний у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №2 від 01.01.2017р.

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №3502, індекс поїзда 4673-84-4672, станція призначення повідомила відповідача про затримку вагонів 01.01.2017р. о 23год.50хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №2 від 01.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом №3502, індекс поїзда 4673-84-4672 27.12.2016р. о 04год.02хв., відправлені поїздом №3502 - 04.01.2017р. о 12год.35хв.

В подальшому, за наказом №13 від 02.01.2017р. були затримані вагони (№№ голова 54065735 хвіст 56739428 у кількості 32 вагони, індекс поїзда 4011-38-4072), на станції Грекувата, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Вказані вагони були затримані через неможливість приймання вагонів станцією призначення - Кривий Ріг з причини скупчення вагонів на вказаній станції Кривий Ріг.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Грекувата у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №1 від 02.01.2017р.

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №2131, індекс поїзда 4011-38-4072, станція призначення повідомила відповідача про затримку вагонів 02.01.2017р. о 01год.55хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №1 від 02.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом №2131 31.12.2016р. о 12год.50хв., відправлені поїздом №2131 - 04.01.2017р. о 23год.15хв.

За наказом №29 від 03.01.2017р. були затримані вагони (№№ голова 56551930 хвіст 56068356 у кількості 55 вагони, індекс поїзда 4673-84-4672), на станції Кривий Ріг Західний, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Вказані вагони були затримані через неможливість приймання вагонів станцією призначення - Кривий Ріг з причини скупчення вагонів на вказаній станції Кривий Ріг.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Кривий Ріг Західний у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №4 від 03.01.2017р.

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №3502, індекс поїзда 4673-84-4672, станція призначення повідомила відповідача про затримку

вагонів 03.01.2017р. о 20год.10хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №4 від 03.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом №3502 27.12.2016р. о 04год.02хв., відправлені поїздом №3502 - 04.01.2017р. о 12год.35хв.

За наказом №31 від 03.01.2017р. були затримані вагони (№№ голова 56739428 хвіст 54065735 у кількості 32 вагони, індекс поїзда 4011-38-4672), на станції Грекувата, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Вказані вагони були затримані через неможливість приймання вагонів станцією призначення - Кривий Ріг з причини скупчення вагонів на вказаній станції Кривий Ріг.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Грекувата у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №3 від 03.01.2017р.

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №2131, індекс поїзда 4011-38-4672, станція призначення повідомила відповідача про затримку вагонів 03.01.2017р. о 20год.30хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №3 від 03.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом №2131 31.12.2016р. о 12год.50хв., відправлені поїздом №2131 - 04.01.2017р. о 23год.15хв.

За наказом №36 від 03.01.2017р. були затримані вагони (№№ голова 67567305 хвіст 54730452 у кількості 56 вагонів, індекс поїзда 4005-64-4672), на станції Тік, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Вказані вагони були затримані через неможливість приймання вагонів станцією призначення - Кривий Ріг з причини скупчення вагонів на вказаній станції Кривий Ріг.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Тік у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №1 від 03.01.2017р.

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №3058, індекс поїзда 4005-64-4672, станція призначення повідомила відповідача про затримку вагонів 03.01.2017р. о 20год.40хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №1 від 03.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом №3058 31.12.2016р. о 10год.43хв., відправлені поїздом №3058 - 05.01.2017р. о 11год.27хв.

Надалі, за наказом №47 від 04.01.2017р. були затримані вагони (№№ голова 56739428 хвіст 54065735 у кількості 32 вагони, індекс поїзда 4011-38-4672), на станції Грекувата, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Вказані вагони були затримані через неможливість приймання вагонів станцією призначення - Кривий Ріг з причини скупчення вагонів на вказаній станції Кривий Ріг.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Грекувата у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №5 від 04.01.2017р.

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №2131, індекс поїзда 4011-38-4672, станція призначення повідомила відповідача про затримку вагонів 04.01.2017р. о 17год.35хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №5 від 04.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом №2131 31.12.2016р. о 12год.50хв., відправлені поїздом №2131 - 04.01.2017р. о 23год.15хв.

В пункті 5 договору від 21.09.2012р. зазначено, що вагони здаються на підїзну колію відповідача згідно з інтервалом 2 години.

Згідно з абзацом першим статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Про прибуття власних вагонів на свою адресу, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" був своєчасно залізницею повідомлений, відповідні повідомлення залізниці зареєстровані у Книзі повідомлень ф.ГУ-2.

ПАТ " Південний гірничо-збагачувальний комбінат" повинен був забрати вагони на свою під`їзну колію з передавальних колій станції Кривий Ріг не пізніше 2 годин після отримання повідомлень про прибуття на його адресу власних вагонів.

Підставою для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є доведений залізницею факт затримки на підходах до станції призначення Кривий Ріг, порожніх власних вагонів, які прямували на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" по перевізним документам (п.6.4 Збірника №16 Правил перевезень і тарифів залізничного транспорту України), через скупченість вагонів на зазначеній станції призначення по причині не своєчасного забирання з колій станції одержувачем ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вантажів, які вже прибули на його адресу, а тому після прибуття спірних вагонів, станцією призначення Кривий Ріг на підставі актів ф.ГУ-23а, ф.ГУ-23, складених станціями Кривий Ріг Західний, Грекувата та Тік, через затримку вагонів з вини ПАТ " Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на підставі наказів №7 від 01.01.2017р., №13 від 02.01.2017р., №29 від 03.01.2017р., №31 від 03.01.2017р., №36 від 03.01.2017р. та №47 від 04.01.2017р. була нарахована плата за користування вагонами згідно з відомостями ГУ-46 №№06019006, 01029123, 08019019, 06019003, 07019015, 07019011, 28019107, 01029122, 06019007, 11019028 в розмірі 20561грн.88коп. та збір за зберігання вантажу згідно накопичувальних карток за формою ФДУ-92 №06019005 та №06019001 на суму 1417грн.92коп.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про відсутність вини відповідача, оскільки відповідальність Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в затримці вагонів настала з моменту виникнення на станції призначення Кривий Ріг наявності затриманих вагонів з причин їх несвоєчасного забирання відповідачем, яка доводиться саме актами загальної форми ГУ-23 та які ним підписані без заперечення.

Доводи відповідача про неможливість одночасного нарахування збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, п. 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів та приписами Тарифного керівництва №1 встановлено, що порожні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус вантажу, який залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній. Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва № 1.

Отже, порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», які залізниця зобовязана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному у накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обовязки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обовязок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання в розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644.

Отже, зазначені платежі були нараховані станцією призначення Кривий Ріг на підставі накопичувальних карток за формою ФДУ-92 №№06019005, 06019001 на суму 1417грн.92коп.

Акти складені у відповідності до вимог п.8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458, п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, містять інформацію про причину затримки вагонів на станції призначення та час початку і закінчення затримки з вини ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та без заперечень підписані представниками комбінату та представниками залізниці.

Посилання апелянта на можливість позивача доставити на станцію призначення спірні вагони не підтверджена належними доказами.

Так, визначення можливості або неможливості доставки на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

В п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996р. за №411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997р. за №50/1854, вказано: "Черговий по станції зобовязаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів". До того ж, в п.14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України ЦД-0058, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязку №507 від 31.08.2005р. зазначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії.

Щодо зайнятості колій на станції призначення з причин, які залежать від вантажоодержувача і через які залізниця не мала можливості доставити вагони на станцію призначення та затримала їх на підходах, слід керуватися пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами, за яким у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми ГУ-23, який підписується представниками станції і вантажовласника.

У разі відмови представника підписати акт загальної форми ГУ-23, станція призначення складає акт за названою формою про відмову від підписання акта представником вантажоодержувача.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу, відноситься до технології роботи залізниці для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на підїзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на підїзну колію.

Порядок нарахування плати за користування вагонами визначений в Правилах користування вагонами і контейнерами, де зазначено:

- п.12: Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.;

- п.6: Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Тобто, вагони, які затримані відповідно до наказів на станціях підходу та призначення з вини вантажовласника - знаходяться у користуванні вантажовласника. У такому разі, плата за користування вагонами обчислюється за загальний час (з часу передачі наказу на затримку вагонів до часу закінчення затримки на підході до станції призначення, згідно наказу) + (час від початку затримки до часу закінчення затримки на коліях станції призначення).

Плата за користування вагонами розраховується на підставі вимог ст.ст.119, 125 Статуту залізниць України, п.п.3,4,5,6,8,9,10,12 Правил користування вагонами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458, Розділу V Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Мінтрансу №551 від 15.11.1999р.

Крім того, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору, ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Факт знаходження на коліях станції Кривий Ріг вагонів, що несвоєчасно забирались відповідачем на свою підїзну колію, засвідчені в актах загальної форми ГУ-23.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив фактичну можливість відповідача прийняти всі замовлені одночасно поїзди, оскільки відповідач не забирав на свою підїзну колію вагони, що вже прибули на його адресу. Накази про закінчення даних затримок видавались після вивільнення відповідачем колій станції Кривий Ріг, після відновлення руху поїздів.

Наявність вільних під'їзних колій на станції Кривий Ріг за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

Відповідачем наявними матеріалами справи не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Доводи апелянта про те, що станції Тік та Грекувата, на яких були затримані вагони, не є станціями призначення або підходами до неї, а тому суд першої інстанції безпідставно нарахував збір за зберігання вантажу, не ґрунтуються на нормах закону.

Так, ані Статут залізниць, ані Правила технічної експлуатації залізниць України не містять визначення такого терміну як « підхід до станції або станція призначення».

Проте, аналізуючи зміст цього поняття, яке вживається у абзаці 1 пункту 16.10 Правил технічної експлуатації залізниць України», пункті 9, абзацах першому та четвертому пункту 10 Правил користування вагонами і контейнерами, абзаці 2 пункту 119 Статуту залізниць України, можна зробити висновок, що цей термін вживається як спеціальний залізничний термін, який означає напрямок і розташування в плані та в профілі частини залізничної лінії, яка безпосередньо прилягає до станції і визначає напрямок та умови руху перед станцією для поїздів, які прибувають на неї й вирушають на лінію.

Пунктом 64 Статуту залізниць передбачено, що до залізничних під'їзних колій належать колії, що з'єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і які належать підприємствам, підприємцям, організаціям та установам незалежно від форм власності, а також громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності (далі - підприємство).

Під'їзні колії призначено для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

Оскільки станції Тік та Грекувата є частинами Придніпровської залізниці, то відповідно вони можуть бути станціями призначення або підходами до неї.

Доводи апелянта про те, що позивачем безпідставно було здійснено нарахування плати за сумованим часом, в той час як фактично такий розрахунок необхідно здійснювати за кожним наказом окремо, колегія суддів також вважає безпідставним, оскільки пунктом 12 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що плата за користування вагонами вноситься за загальний час затримки вагонів, і не зазначено, що такий час необхідно розраховувати за кожним наказом окремо.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке виразилось у відмові призначити судову експертизу, не є обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Як встановлено судом, відповідач просив призначити судову експертизу для вирішення питання щодо станцій підходу до станції Кривий Ріг.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Проте, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вирішення господарського спору у даній справі не потребує спеціальних знань, а матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору по суті.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року у справі № 904/6776/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов