УХВАЛА

26.10.2017Справа № 910/4534/16

За скаргою публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз України"

на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста

Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі № 910/4534/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України";

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ";

про стягнення 168 259,49 грн.

Суддя Привалов А.І.

Представники сторін:

від скаржника (боржника): Сороколіт Є.М., довіреність № 1 від 20.03.2017р.;

від стягувача: не з'явились;

від органу ДВС: Бєлінська І.В., довіреність від 07.12.2017р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (надалі - відповідач) про стягнення 168 259,49 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2016р. зі справи № 910/4534/16 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" інфляційних втрат - 121 297 грн. 31 коп., пені - 21 011 грн. 29 коп., 3% річних - 2251 грн. 21 коп. та 2168 грн. 40 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016р. рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2016р. у справі № 910/4534/16 змінено в частині розміру стягнутої суми пені та 3% річних, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: ,, 1. Позовні вимоги задовольнити частково. 2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Євро -Реконструкція" (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, офіс 20; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) пені - 2 280,90 грн., 3% річних - 244,38 грн. та 37,88 грн. - витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви. Видати наказ. 3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. ". Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Євро -Реконструкція" (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, офіс 20; ) судовий збір 2 734,34 грн. за розгляд апеляційної скарги.

01.07.2016р. Господарським судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016р. видано відповідні накази.

31.08.2017р. через відділ діловодства суду від представника публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла скарга на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2017р. повернуто скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві без розгляду на підставі п. 6 ст. 63 ГПК України, у зв'язку з відсутністю належних доказів надіслання копії скарги з доданими до неї документами на адресу державної виконавчої служби.

15.09.2017р. через відділ діловодства суду від представника публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" повторно надійшла скарга на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2017р. скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві залишено без розгляду, оскільки скаржником пропущено встановлений чинним законодавством України строк для подання скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів за відсутності клопотання про поновлення пропущеного строку.

03.10.2017р. через відділ діловодства суду від представника публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" повторно надійшла скарга на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з клопотанням про поновлення строку на оскарження дій органу державної виконавчої служби, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва щодо винесення 08.08.2017р. в межах виконавчого провадження ВП №52110779 постанови про стягнення з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 273,43 грн;

- визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва щодо винесення 08.08.2017р. в межах виконавчого провадження ВП №52110779 постанови про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва від 08.08.2017р., винесену в межах виконавчого провадження ВП №52110779 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 273,43 грн;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва від 08.08.2017р., винесену в межах виконавчого провадження ВП №52110779 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2017р. відновлено публічному акціонерному товариству "Нафтогаз України" строк на подання скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду судовому засіданні на 26.10.2017р.

23.10.2017р. через загальний відділ діловодства від представника скаржника надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

23.10.2017р. через загальний відділ діловодства від представника ВДВС надійшли заперечення на скаргу. В обґрунтування своїх заперечень орган державної виконавчої служби зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» (як в редакції, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження, так і в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваних постанов) не передбачено обов'язкового вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду як на підставу для стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

У судовому засіданні 26.10.2017р. представник скаржника підтримав подану скаргу та просив суд задовольнити викладені в ній вимоги в повному обсязі, представник ВДВС проти задоволення скарги заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник стягувача в судове засідання не з'явився, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника стягувача за наявними у справі доказами.

Розглянувши скаргу та наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників скаржника та органу ДВС, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (надалі - відповідач) про стягнення 168 259,49 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2016р. зі справи № 910/4534/16 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" інфляційних втрат - 121 297 грн. 31 коп., пені - 21 011 грн. 29 коп., 3% річних - 2251 грн. 21 коп. та 2168 грн. 40 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016р. рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2016р. у справі № 910/4534/16 змінено в частині розміру стягнутої суми пені та 3% річних, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: ,, 1. Позовні вимоги задовольнити частково. 2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Євро -Реконструкція" (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, офіс 20; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) пені - 2 280,90 грн., 3% річних - 244,38 грн. та 37,88 грн. - витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви. Видати наказ. 3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. ". Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Євро -Реконструкція" (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, офіс 20; ) судовий збір 2 734,34 грн. за розгляд апеляційної скарги.

01.07.2016р. Господарським судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016р. видано відповідні накази.

Частиною 1 статті 121-2 ГПК України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником, або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до статей 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

У силу ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби, та регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ст. 19 названого Закону сторони виконавчого провадження мають право, між іншим, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" (далі - постанова № 14) визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Відповідно до п. 2 постанови № 14 стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що рішення суду було виконано шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою боржника від 20.10.2016р. №26-7151/1.2-16, у зв'язку з чим відповідачем до канцелярії органу ДВС подано заяву від 02.03.2017р. № 14/5-234 В про закінчення виконавчого провадження. Однак, вказана заява державним виконавцем була проігнорована. За твердженням скаржника, оскільки жодних заходів примусового виконання рішення суду державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП№52110779 не вчинялося, правові підстави для стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій відсутні, а тому вказує наявність підстав для визнання оскаржуваних постанов недійсними.

У постанові Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 05.09.2016р. ВП №52110779 про відкриття виконавчого провадження, як того вимагали положення чинного на момент винесення вказаної постанови Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV, вказано боржнику на необхідність виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, з 05.10.2016р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (надалі - Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами п. 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Судом враховується, що доказів виконання рішення суду у наданий державним виконавцем строк боржником до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві подано не було.

Водночас, оскільки питання про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в межах виконавчого провадження №52110779 до 05.10.2016р. вирішено державним виконавцем не було, з огляду на положення п. 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», дане питання підлягає вирішенню у порядку, встановленому саме положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За змістом ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Також з 05.10.2016р. діє Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2832/5 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 8 Розділу ІІІ Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першоїстатті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першоїстатті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Таким чином, за змістом наведених положень законодавства, питання про стягнення з боржника виконавчого збору може бути вирішено державним виконавцем або на стадії відкриття виконавчого провадження (про що зазначається у відповідній постанові про відкриття виконавчого провадження), або (якщо виконавчий збір не стягнуто) при поверненні виконавчого документа стягувачу чи закінченні виконавчого провадження.

Так само, зі змісту ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» слідує що постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника таких витрат виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З наданих органом ДВС копій матеріалів виконавчого провадження №52110779 вбачається, що станом на 08.08.2017р. (дата винесення оскаржуваних постанов) питання про повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження вирішено державним виконавцем не було. Відтак, на даній стадії виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а відповідні дії виконавця положенням законодавства не відповідають.

За таких обставин, вимоги скаржника про визнання незаконними дій Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва щодо винесення 08.08.2017р. в межах виконавчого провадження ВП №52110779 постанов про стягнення з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 273,43 грн. та стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн., а також визнання даних постанов недійсними є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, суд відзначає, що в рамках даної скарги боржником заявлено вимоги виключно про визнання незаконними дій державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, та визнання недійсними відповідних постанов. В свою чергу, питання правомірності дій органу ДВС при здійсненні виконавчого провадження з урахуванням поданої боржником заяви від 20.10.2016р. про закінчення виконавчого провадження не є предметом розгляду даної скарги, а тому відповідні доводи скаржника судом до уваги не приймаються.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва щодо винесення 08.08.2017р. в межах виконавчого провадження ВП №52110779 постанови про стягнення з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 273,43 грн.

3. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва щодо винесення 08.08.2017р. в межах виконавчого провадження ВП №52110779 постанови про стягнення з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн.

4. Визнати недійсною постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва від 08.08.2017р., винесену в межах виконавчого провадження ВП №52110779 про стягнення з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 273,43 грн.

5. Визнати недійсною постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києва від 08.08.2017р., винесену в межах виконавчого провадження ВП №52110779 про стягнення з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн.

СуддяПривалов А.І.