ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Справа № 905/2681/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіСибіги О.М.,
суддівДанилової М.В., Корсака В.А.
розглянувши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго", м. Краматорськ, Донецька обл.
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року
у справігосподарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго", м. Краматорськ, Донецька обл.
до 1. Командитного товариства "Товариство з обмеженою відповідальністю "Володарське АТП", смт. Володарське, Донецька обл.; 2. Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя, м. Запоріжжя
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачівВійськової частини НОМЕР_1 , смт. Володарське, Донецька обл.
простягнення суми

за участю представників
позивача: Калитвянська С.О.,
відповідача-1: не з`явився,
відповідача-2: Мойсєєва О.А.,
третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго" (далі за текстом ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго") звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до командитного товариства "Товариство з обмеженою відповідальністю "Володарське АТП" (далі за текстом КТ "ТОВ "Володарське АТП") про стягнення 47 154, 16 грн. боргу за перевищення договірних величин електроспоживання, 371, 91 грн. 3 % річних та 5 553, 07 грн. пені.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.12.2016 року до участі у справі як відповідача-2 залучено Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя (далі за текстом КЕВ м. Запоріжжя) та як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Військову частину НОМЕР_1 (далі за текстом в/ч В-1719).
Рішенням господарського суду Донецької області від 07.02.2017 року залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з судовими актами попередніх інстанцій, ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2017 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року і направити справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.
Відповідачами та третьою особою відзивів на касаційну скаргу подано не було.
В судовому засіданні представник позивача просив касаційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2017 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року скасувати і направити справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції, а представник відповідача-2 проти доводів касаційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а судові акти попередніх інстанцій без змін.
Відповідачів-1 та третю особу згідно з приписами ст. 1114 ГПК України належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак вони не скористались передбаченим процесуальним законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на наступне.
Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.01.2010 року відкритим акціонерним товариством "Донецькобленерго" (назву якого змінено на ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго") (постачальник) та відкритим акціонерним товариством "Володарське спеціалізоване автотранспортне підприємство 0517" (правонаступником якого є ПАТ "Володарське спеціалізоване автотранспортне підприємство 0517", а в подальшому КТ "ТОВ "Володарське АТП") (споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 33 (далі за текстом Договір), за умовами п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об`єктами) приєднаною потужністю 160,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.
Додатковою угодою від 05.02.2014 року до Договору сторони погодили змінити в тексті Договору та Додатках до нього найменування споживача на КТ "ТОВ "Володарське АТП" у зв`язку з припиненням ПАТ "Володарське спеціалізоване автотранспортне підприємство 0517" шляхом його перетворення.
Відповідно до п. 2.2.2 Договору постачальник зобов`язався постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору.
Згідно з п. 2.3.4 Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 3 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та № 5 "Порядок розрахунків" до Договору.
За умовами п. 9.5 Договору він набуває чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.
Договір, додатки до нього та Додаткова угода підписано сторонами та скріплено печатками підприємств без заперечень.
Також, судами встановлено, що рішенням № 2 від 01.11.2014 року повного учасника "ТОВ "Володарське АТП" у зв`язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції за зверненням керівництва в/ч В-1719 про термінове розміщення особового складу на території підприємства через несприятливі погодні умови дозволено тимчасове розміщення на території КТ "ТОВ "Володарське АТП" техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, які здійснюють захист суверенітету України, про що позивача неодноразово листами повідомляв відопвідач-1 та місцеві органи влади.
02.11.2014 року КТ "ТОВ "Володарське АТП" (позичкодавець) та КЕВ м. Запоріжжя (користувач) укладено Договір позички № 1, за умовами п. п. 1.1, 1.2, 1.4 якого позичкодавець передає користувачу у безоплатне користування на строк, що обумовлений Договором, частину нерухомого майна (об`єкт позички, що належить позичкодавцеві на праві приватної власності) загальною площею 6 397, 9 кв. м, що розташоване за адресою: Донецька область, Володарський район, вул. Совєтська, 2, а користувач приймає об`єкт позички для особового складу військових частин строком на 11 місяців та зобов`язується повернути позичкодавцеві після закінчення строку, встановленого Договором.
За умовами п. п. 1.5 1.6 Договору позички він вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних його умов і підписання сторонами тексту Договору та є підставою для укладення угоди на оплату комунальних послуг та інших витрат (у разі необхідності).
Відповідно до п. 3.1 Договору позички оплата комунальних послуг та інших витрат перераховується користувачем на розрахунковий рахунок позичкодавця щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Положеннями п. 3.3 Договору позички передбачено, що у разі припинення (розірвання) Договору користувач сплачує комунальні послуги та інші витрати до дня повернення об`єкта позички за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору не звільняє користувача від обов`язку сплатити заборгованість з комунальних послуг та інших витрат, якщо така виникла, у повному обсязі.
За умовами п. 9.2 Договору позички позичкодавець не відповідає за зобов`язаннями користувача. Користувач не відповідає за зобов`язаннями позичкодавця, якщо інше не передбачено цим Договором.
Договір укладено строком на 11 місяців з 02.11.2014 року до 02.10.2015 року включно (п. 10.1 Договору позички). Додатковою угодою № 3 від 01.10.2015 року дію Договору позички продовжено з 03.11.2015 року до 03.09.2016 року включно.
У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором (п. 10.4 Договору позички в редакції Додаткової угоди № 3 від 01.10.2015 року).
Договір позички та Додаткова угода № 3 до нього підписані сторонами без зауважень та скріплені печатками, а також засвідчені підписом командира і скріплені печаткою в/ч В-1719.
Згідно з Актом приймання-передавання об`єкта позички від 02.11.2014 року позичкодавець передав, а користувач прийняв у тимчасове користування майно загальною вартістю 794 644, 81 грн. в належному стані, без явних недоліків і дефектів. Зазначений акт підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств без заперечень.
Відповідно до тристороннього Акта зняття початкових показників лічильника від 02.11.2014 року за підписами відповідачів-1 та -2 і третьої особи станом на 02.11.2014 року початкові показники лічильника № 46747 007439.
Крім того, Рішенням № 3 повного учасника "ТОВ "Володарське АТП" (протокол від 26.12.2014 року) призупинено виробничо-господарську та фінансову діяльність КТ "ТОВ "Володарське АТП" з 01.01.2015 року до фактичного повного звільнення військовою частиною Збройних Сил України В-1719 території та адміністративних будівель КТ "ТОВ "Володарське АТП".
За таких обставин, відповідач-1 звертався до позивача з листами про відключення від енергопостачання, зокрема, № 34 від 15.07.2015 року, № 45 від 19.10.2015 року, № 46 від 19.10.2015 року, № 71 від 04.08.2016 року, на які позивачем складені акти № 003362 від 23.10.2015 року, № 003365 від 04.02.2016 року про не допуск за адресою: с. Володарське, вул. Совєтська, 2 з відмітками командира в/ч НОМЕР_1 та директора КТ "ТОВ "Володарське АТП" про отримання повідомлення про відключення, а, отже, відключення об`єктів за вказаною адресою від енергопостачання не відбулось.
В той же час, 15.05.2015 року КТ "ТОВ "Володарське АТП" (виконавець), в/ч В-1719 (споживач) та КЕВ м. Запоріжжя (платник) укладено Договір про відшкодування вартості послуг з електропостачання № 15/3 (далі за текстом Договір про відшкодування), предметом якого є забезпечення електропостачання виконавцем на об`єкти споживача, а платником своєчасне відшкодування його вартості згідно виставлених рахунків у строки та на умовах, передбачених даним Договором, в процесі строкового живлення електричною енергією споживача від мереж виконавця (п. 1.1 Договору про відшкодування).
Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 Договору про відшкодування розрахунковим періодом є календарний місяць. Тариф на електроенергію встановлюється у відповідності до виставлених ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" рахунків виконавцю.
Платник сплачує за послуги наступним чином: вартість електроенергії визначається за діючими на момент оплати тарифами; кількість спожитої електроенергії визначається відповідно до фактичного споживання, яке визначається згідно показників лічильника № 46747, початкові показники лічильника 007439 та лічильника № 55055424, початкові показники лічильника 002795,72, розрахунковий коефіцієнт 120; протягом десяти банківських днів з моменту отримання рахунку та акту виконаних робіт перераховує кошти на рахунок виконавця; оплата проводиться виключно в безготівковій формі (п. 2.3 Договору про відшкодування в редакції Додаткової угоди №1).
За умовами п. 4.1 Договору про відшкодування платник несе відповідальність згідно із законодавством і цим Договором за: порушення зобов`язань, встановлених даним Договором і законодавством України на протязі дії Договору; за перевищення лімітів споживання.
Згідно з п. п. 7.1, 7.3 Договору про відшкодування він набирає чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.2015 року, але в будь-якому разі до повного виконання своїх зобов`язань сторонами. Також дія Договору розповсюджується на взаємовідносини, що склалися між сторонами до його укладення згідно зі ст. 631 Цивільного кодексу України. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке відбулось під час дії Договору.
Договір про відшкодування та Додаткова угода до нього підписані всіма сторонами без зауважень та скріплені печатками без заперечень.
Позивач, звернувшись до господарського суду з позовом, свої вимоги обґрунтував тим, що Додатком № 8 від 20.09.2014 року "Договірні величини споживання електричної енергії КТ "ТОВ "Володарське АТП" на 2015 рік" до Договору про постачання електричної енергії сторони погодили обсяги постачання електроенергії у 2015 році на рівні по 2000 кВт/год у січні березні та вересні грудні (для кожного з місяців) та по 1500 кВт/год у квітні серпні (для кожного з місяців). Втім, відповідачем-1 допущено перевищення договірних величин споживання електричної енергії у 2015 році, а саме: у лютому на 4757 кВт/год вартістю 6 284, 47 грн.; у березні на 6 783 кВт/год вартістю 9 409, 38 грн.; у квітні на 11 105 кВт/год вартістю 15 559, 22 грн., у травні на 282 кВт/год вартістю 390, 57 грн., у червні на 3 420 кВт/год вартістю 4 892, 31 грн., у липні на 3 364 кВт/год вартістю 5 052, 73 грн., у серпні на 431 кВт/год вартістю 647, 36 грн., у вересні на 3 163 кВт/год вартістю 4 750, 83 грн., у грудні на 110 кВт/год вартістю 167, 29 грн., у зв`язку з чим йому виставлено рахунки за перевищення договірних величин споживання на загальну суму 47 154, 16 грн., які не сплачені споживачем.
Крім того, позивачем на підставі п. 4.2.1 Договору електропостачання заявлено до стягнення 3 % річних у загальній сумі 371, 91 грн. за період 27.07.2015 року 30.06.2016 року та пеню у загальній сумі 5 553, 07 грн. за період 22.07.2015 року 30.06.2016 року за несвоєчасну оплату відповідачем-1 вартості активної електроенергії, спожитої у липні 2015 року червні 2016 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що КТ "ТОВ "Володарське АТП" з моменту укладення Договору позички від 02.11.2014 року не споживало електричну енергію на об`єктах за адресою: с. Володарське, вул. Совєтська, 2, а фактично її споживала в/ч В-1719, з якою в силу приписів п. п. 1.6, 5.1, 5.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 (далі за текстом ПКЕЕ), необхідно було ініціювати укладення договору на споживання електроенергії.
Враховуючи те, що з в/ч В-1719 або КЕВ м. Запоріжжя Договір про постачання електричної енергії укладено не було договірна величина споживання електричної енергії для в/ч В-1719 сторонами не узгоджувалась та не доводилась.
В той же час, відповідно до умов п. п. 4.2.1 4.2.3 Договору про постачання електричної енергії № 33 від 25.01.2010 року споживач не несе відповідальності перед постачальником якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або є наслідком дії обставин непереборної сили.
За приписами ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України.
Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом несе відповідальність за дотримання умов договору та цих Правил щодо припинення або часткового обмеження електропостачання (абз. 3 п. 8.4 ПКЕЕ).
Відповідно до п. 6.18 ПКЕЕ постачальник електричної енергії зобов`язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення електропостачання об`єкта не здійснюється.
У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів.
Отже, господарські суди дійшли висновків, що КТ "ТОВ "Володарське АТП" вжито усіх можливих та залежних від нього заходів для належного виконання зобов`язань за Договором електропостачання.
Відповідно до п. 10.10 ПКЕЕ споживач не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальній організації) або третім особам, та матеріальні збитки, які викликані некваліфікованими діями персоналу електропередавальної організації, постачальника електричної енергії або субспоживача.
З урахуванням вищевикладеного, господарські суди дійшли висновків, що оскільки позивачем були порушені умови Договору та ПКЕЕ своєю бездіяльністю, наявні правові підстави для звільнення відповідача-1 від відповідальності, передбаченої п. п. 4.2.1, 4.2.2 Договору як добросовісного споживача.
Разом з тим, враховуючи те, що між КЕВ м. Запоріжжя та ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" з 02.11.2014 року відсутні будь-які договірні відносини, відповідальність за прострочення оплат не може бути покладена на відповідача-2 у вигляді пені та 3 % річних, оскільки права позивача у даному випадку підлягають захисту в інший передбачений законодавством про електроенергетику та цивільним законодавством спосіб.
Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що такі висновки господарських судів є передчасними та зроблені без належного з`ясування всіх обставин у справі з огляду на наступне.
Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються Законом України "Про електроенергетику" та іншими нормативно-правовими актами.
За приписами ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" постачання електричної енергії господарська діяльність, пов`язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору; споживачі енергії суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.
Положеннями ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.
Відповідно до п. 7.1 ПКЕЕ електроенергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, в т.ч. цими Правилами.
Відповідно до пп. 5 п. 8.1 ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право: на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.
Поряд з цим, пп. 11, 12, 15 п. 10.2 ПКЕЕ врегульовано, що споживач електричної енергії зобов`язаний: забезпечити безперешкодний доступ постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку; забезпечити безперешкодний доступ постачальника електричної енергії та/або електро-передавальної організації до бази даних локального устаткування збору і обробки даних для отримання та передачі інформації про обсяг та параметри потоків електричної енергії та величини споживаної потужності; забезпечити безперешкодний доступ (за службовим посвідченням) відповідальних представників постачальника електричної енергії та/або відповідальних представників підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору про постачання електричної енергії.
Приписи, аналогічні вищезазначеним пунктам ПКЕЕ, містять і умови п. 2.3.6 та п. 3.1.5 Договору.
Господарські суди попередніх інстанцій з посиланням на положення п. 6.18, 10.10 ПКЕЕ дійшли висновків, що своєчасне повідомлення споживача про необхідність відключення електроустановок свідчить про бездіяльність постачальника, що є підставою для звільнення відповідача-1 від відповідальності як добросовісного споживача, однак, обставини дотримання відповідачем-1 порядку та умов для виконання позивачем зобов`язань щодо припинення постачання електроенергії, визначені законодавчими приписами та відповідними пунктами Договору, в порушення приписів процесуального закону не були встановлені судами під час вирішення спору, у зв`язку з чим висновки судів попередніх інстанцій про бездіяльність постачальника та добросовісність споживача, що стало підставою для звільнення відповідача-1 від виконання зобов`язання за Договором, є передчасними.
Також, судами попередніх інстанцій не враховано, що в силу положень п. 6.18 ПКЕЕ є неможливим припинення електропостачання об`єкта за умови знаходження у ньому нового споживача до розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами за розрахунковий період, та укладення нового договору про постачання електричної енергії.
При цьому, колегія суддів касаційної інстанції відзначає, що згідно зі ст. 629 Цивільним кодексом України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Крім того, встановивши обставини щодо передачі майна відповідача-1 в користування КЕВ м. Запоріжжя, судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки цим обставинам з урахуванням умов Договору про відшкодування вартості послуг з електропостачання № 15/3 від 15.05.2015 року, предметом якого є забезпечення електропостачання КТ "ТОВ "Володарське АТП" на об`єкти передані в користування в/ч В-1719, з своєчасним відшкодуванням його вартості КЕВ м. Запоріжжя згідно виставлених рахунків у строки та на умовах, передбачених даним Договором, в процесі строкового живлення електричною енергією в/ч В-1719 від мереж КТ "ТОВ "Володарське АТП" та за яким КЕВ м. Запоріжжя зобов`язався перераховувати кошти на рахунок КТ "ТОВ "Володарське АТП".
Відтак, зазначені обставини не були враховані судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових актів, у зв`язку з чим суди прийшли до передчасних висновків у справі.
Неповне дослідження фактичних обставин справи та неналежне з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін унеможливлює правильне застосування матеріального закону, що регулює спірні правовідносини.
Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що всупереч покладеному на суди обов`язку щодо повного та всебічного з`ясування дійсних обставин справи суди на вищенаведене уваги не звернули, а тому судові акти попередніх інстанцій не можна визнати законними та обґрунтованими.
Передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішеннях судів чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.
Відтак, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки доказів та фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи господарськими судами попередніх інстанцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1119 ГПК України Вищий господарський суд України за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.
При новому розгляді справи судам необхідно врахувати викладене, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, дійсні права та обов`язки сторін, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін і, в залежності від встановленого, вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
За таких обставин, касаційна скарга ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" підлягає задоволенню, а постанова Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року та рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2017 року скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу задовольнити.
2. Рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2017 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року у справі № 905/2681/16 скасувати.
3. Справу № 905/2681/16 направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддяО.М. Сибіга

СуддіМ.В. Данилова

В.А. Корсак