ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.11.2017 Справа № 907/717/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Комерційний ОСОБА_1», м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Ужгородська взуттєва фабрика», м. Ужгород

про: стягнення 101502,54 грн. в т. ч. (59809,21 грн. заборгованість за простроченими процентами за період користування кредитом, 41693,33 грн. - пеня)

Представники:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився.

Представникам сторін, розяснено їх права та обовязки відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України, зокрема, право заявляти відводи.

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_1», м. Київ заявлено позов до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Ужгородська взуттєва фабрика», м. Ужгород про: стягнення 101502,54 грн. в т. ч. (59809,21 грн. заборгованість за простроченими процентами за період користування кредитом, 41693,33 грн. - пеня).

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 03.10.2017 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 17.10.2017 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 17.10.2017 року, з огляду на неявку відповідача та необхідність додаткового забезпечення його процесуальних прав, розгляд справи відкладався.

Позивач позов мотивує тим, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань за договором №36/15 від 30.11.2015 року, у зв'язку із чим за ним виникла заборгованість 101502,54 грн. в т. ч. (59809,21 грн. заборгованість за простроченими процентами за період користування кредитом, 41693,33 грн. - пеня).

Представник позивача, в ході судового розгляду, наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на долучені до матеріалів справи документи, однак, 26.10.2017 року, представник позивача надіслав на адресу суду клопотання, яким просить суд розглянути дану справу без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, своїми процесуальними правами не скористався: у судові засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, письмових пояснень по суті спору та заявленим вимогам не подав, в т.ч. контррозрахунку заявленої до стягнення суми, причин неявки та невиконання вимог ухвали суду не повідомив.

За таких обставин справа вирішується в порядку передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

30 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_1» (надалі позивач) та Публічним акціонерним товариством «Ужгородська взуттєва фабрика» (надалі - відповідач) було укладено договір №36/15 про надання овердрафту за поточним рахунком. До Кредитного договору було укладено додаткові угоди №1 від 19.02.2016 року, №2 від 22.04.2016 року (надалі - Кредитний договір).

Згідно з умовами Кредитного договору, позивач надав відповідачу овердрафт - короткостроковий кредит, шляхом оплати, за рахунок коштів позивача, з поточного рахунку відповідача №1356 його розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на такому рахунку.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Кредитного договору, максимальний ліміт овердрафту становить 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень) зі строком безперервного користування 30 календарних днів.

Відповідач, у випадку недостатності власних коштів на поточному рахунку, проводить оплату своїх платежів за рахунок коштів позивача. При цьому відповідач має право користуватися коштами позивача протягом 30 днів із дати проведення такої оплати, після чого повинен забезпечити надходження цих коштів на свій поточний рахунок. Кінцевим терміном користування овердрафтом є 28 листопада 2016 року включно.

Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору, процентна ставка за користування овердрафтом становить: - якщо відповідач користується овердрафтом до 7 календарних днів включно - 25% річних від суми заборгованості; - якщо відповідач користується овердрафтом до 14 календарних днів включно - 26% річних від суми заборгованості; якщо відповідач користується овердрафтом до 30 календарних днів включно - 27% річних від суми заборгованості.

У разі прострочки відповідачем 30 денного строку повернення овердрафту він з 31 дня користування овердрафтом, тобто з першого дня прострочки, сплачує позивачу 37 % річних від суми заборгованості.

Згідно із п. 1.8 Кредитного договору, якщо строк погашення овердрафту припадає на день, що не є банківським, то погашення повинно бути здійснене не пізніше останнього банківського дня строку сплати платежу.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 Кредитного договору, відповідач зобовязувалася повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, розмірі та в строк, що передбачені Кредитним договором.

Позивач надавав відповідачу овердрафти у наступному порядку: в період з 02.12.2015 року по 16.12.2015 року позивач надав відповідачу овердрафт у розмірі 300 000,00 грн. Відповідач погасив цей овердрафт 17 грудня 2015 року; в період з 18.12.2015 року по 11.01.2016 року позивач надав відповідачу овердрафт у розмірі 300 000,00 грн. Відповідач погасив цей овердрафт 12 січня 2016 року; в період з 13.01.2016 року по 03.02.2016 року позивач надав відповідачу овердрафт у розмірі 300 000,00 грн. Відповідач погасив цей овердрафт 04 лютого 2016 року; в період з 05.02.2016 року по 16.02.2016 року позивач надав відповідачу овердрафт у розмірі 299 978,13 грн. Відповідач погасив цей овердрафт 17 лютого 2016 року; в період з 18.02.2016 року по 14.03.2016 року позивач надав відповідачу овердрафт у розмірі 300 000,00 грн. Відповідач погасив цей овердрафт 15 березня 2016 року; 16.03.2016 року позивач надав відповідачу овердрафт у розмірі 300 000,00 грн. строком користування до 15 квітня 2016 року відповідач не погасив овердрафт та звернувся до позивача з проханням про продовження строку безперервного користування овердрафтом.

22.04.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №2 до Кредитного договору, умовами якої передбачено продовження строку максимального безперервного користування овердрафтом, наданим 16.03.2016 року у розмірі 300 000,00 грн., до 30 квітня 2016 року. Але ці зобовязання відповідач не виконав, овердрафт 30.04.2016 року не погасив. Відповідач погасив тільки частину цього овердрафту в розмірі 20,00 грн. 12 травня 2016 року. Зазначене вище підтверджується банківськими виписками за поточним рахунком №1356.

Станом на 07 вересня 2016 року відповідач не повернув позивачу овердрафт у розмірі 299 980,00 грн. Відтак станом на 07.09.2016 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем, за Кредитним договором, становила 379 000 грн. 11 коп. з яких: 299 980 грн. - заборгованість за кредитом; 43 030,48 грн. - нараховані відсотки за кредитом; 210,93 грн. - заборгованість за простроченими процентами; 1819,55 грн. - сума заборгованості за поточними процентами за період користування кредитом.

У відповідності до п. 3.1 Кредитного договору, за користування овердрафтом позивач щоденно нараховує проценти в розмірі, передбаченому п. 1.6 Кредитного договору. Нарахування здійснюється починаючи з моменту надання овердрафту по день його повного погашення (методом факт/факт, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році).

Відповідно до п. п. 3.2, 3.7 Кредитного договору, відповідач повинен сплачувати проценти щоденно, але не пізніше 5-го числа місяця за попередній місяць, в тому числі шляхом договірного списання позивачем з поточного рахунку відповідача №1356 за умови наявності на ньому залишку коштів. У разі відсутності або недостатнього розміру залишку коштів на поточному рахунку у строк сплати процентів, комісій, позивач збільшує дебетовий залишок за поточним рахунком, тобто суму овердрафту, на нараховану суму.

Згідно із п. 5.2.1 Кредитного договору, відповідач зобовязувався своєчасно забезпечувати надходження коштів для виконання зобовязань по поверненню отриманих коштів та сплати процентів за користування овердрафтом.

Пунктом 7.1 Кредитного договору встановлено, що при невиконанні зобовязань по погашенню заборгованості за овердрафтом та по сплаті процентів, комісій у строки встановлені Кредитним договором відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період за який сплачується пеня, від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочки, при цьому пеня нараховується щоденно, а також підвищену процентну ставку у розмірі 37% річних.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 10.11.2016 року по справі № 907/583/16, яке набрало законної сили, позовні вимоги позивача до відповідача щодо стягнення заборгованості за Договором № 36/15 про надання овердрафту станом на 07.09.2016 року в розмірі 379000,11 грн. та судового збору в розмірі 5 685 грн. 16 коп. задоволено, та видано судовий наказ. Всього за рішенням суду по справі № 907/583/16 було стягнуто 384 685,27 грн.

Однак, у період з 07.09.2016 року по 22.03.2017 року включно, відповідач продовжував користуватися кредитними коштами, тим самим порушуючи умови договору та права банку, як кредитора.

У відповідності до частини 4 пункту 4.4.4. Постанови Пленуму ВГСУ від 24.11.2014 року № 1, зазначено, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відтак, заборгованість ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний індустріальний ОСОБА_1» складає 101502,54 грн. в т. ч. (59809,21 грн. заборгованість за простроченими процентами за період користування кредитом, 41693,33 грн. - пеня).

Відповідно до п.1 ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Пунктом 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до приписів ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що якщо за невиконання або неналежне виконання зобов'язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями. За вибором кредитора можуть бути стягнуті або збитки, або штрафні санкції.

Пункт 4 ст. 232 ГК України передбачає, що відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період за який сплачується пеня, від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочки.

У звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань належним чином, відповідно до умов договору, позивач нарахував відповідачу пеню в порядку ст.625 ЦК України, яка згідно розрахунку позивача становить 41 693,33 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи принципи змагальності, рівності, неупередженості судового процесу, а також те, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач, не зважаючи на неодноразову вимогу суду, так і не подав відзиву на позов, контррозрахунку суми позову, а також не заперечив проти позову в цілому чи частково, у суду відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок та обґрунтованість заявленої до стягнення суми.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 101502,54 грн. в т. ч. (59809,21 грн. заборгованість за простроченими процентами за період користування кредитом, 41693,33 грн. - пеня) - підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1600,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Ужгородська взуттєва фабрика» (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний ОСОБА_1» (04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 6, ) заборгованість в розмірі 101502,54 грн. (сто одна тисяча пятсот дві грн. 54 коп.) в т. ч. (59809,21 грн. заборгованість за простроченими процентами за період користування кредитом, 41693,33 грн. - пеня) та у відшкодування судових витрат - суму 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

3. Видати наказ

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.11.2017 року.

Суддя Андрейчук Л.В.