ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2017 р.Справа № 922/2745/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом ПАТ "Український бізнес банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрбізнесбанк" Білої І.В.
до ФОП ОСОБА_3, м. Харків треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : - ФОП ОСОБА_4, м. Харків - Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, м. Київ
про витребування майна із чужого незаконного володіння
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_5 за довіреністю від 18.09.2017

ОСОБА_4 - ОСОБА_6 за довіреністю від 11.10.2017

ДП "Інформаційний центр" МЮУ - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Український бізнес банк" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про витребування з незаконного володіння фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на його користь майно: Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY FDC71VNX інвентарний номер V8293; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC25ZIX-S інвентарний номер V8294; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC35ZIX-S інвентарний номер V8295; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC60ZIX-S інвентарний номер V8296; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC25ZIX-S інвентарний номер V8297; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC60ZIX-S інвентарний номер V8298; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY FDC71VNX інвентарний номер V8300; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC50ZIX-S інвентарний номер V8301.

Представник позивача у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримував в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Також, представник позивача звернувся до суду з клопотанням (вх. №32963 від 09.10.2017 про долучення до матеріалів справи доказів, поданих до суду, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. №33266 від 11.10.2017), який досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

Третьою особою - ФОП ОСОБА_4 були надані до суду пояснення по справі (вх. №33522 від 12.10.2017) в яких вказує, що позивач, згідно Договору про розірвання договору суборенди від 25.03.2015 р. зобов'язаний був до 24.04.2015 р. звільнити об'єкт суборенди від свого майна та повернути об'єкт суборенди за актом приймання-передачі Третій особі. Позивачем не було повернуто Об'єкт суборенди Третій особі за актом приймання-передачі ні впродовж 30 днів після укладення Договору про розірвання договору суборенди, ні на теперішній час. Позивачем, всупереч вимогам ч. 1 ст. 785 ЦК України, Об'єкти суборенди повернуто не було. Позивачем, станом на теперішній час не здійснено жодної дії, що свідчить про намір законного повернення Об'єкту суборенди Суборендодавцю. Суборендодавцем не було підписано жодного із документів, що свідчать про те, що в Об'єкті суборенди, за адресою: АДРЕСА_1; було проведено монтаж та введено в експлуатацію спірне майно, яке, за твердженням Позивача, нібито залишилось у незаконному володіння Відповідача.

Ухвалою суду від 12.10.2017 було задоволено клопотання позивача. Продовжено строк розгляду спору по справі №922/2745/17 на 15 днів до 31.10.2017.

Розгляд справи відкладено на "31" жовтня 2017 р. об 11:30.

Представники позивача та третьої особи - Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в судове засідання 31.10.2017 не з'явилися.

Позивачем не було надано до суду пояснень стосовно відзиву відповідача та пояснень третьої особи.

Норми ст.22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судові засідання з'являлися повноважні представники сторін які надавали письмові пояснення та заперечення, докази на підтвердження власних правових позицій, внаслідок чого справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду спору.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

28.04.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» (далі - Позивач, ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК») та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 (індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1) (далі Суборендодавець) було укладено договір суборенди, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетовою К.В. за реєстровим № 1510 (далі - Договір суборенди), відповідно до якого Суборендодавець зобов'язався передати, а Позивач зобов'язався прийняти у тимчасове платне користування індивідуально - визначене нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху (№ 27, 27-а; 27- б; 28; 14 частина прим. № 29) загальною площею: 146,2 м. кв., в житловому будинку літ. «А-10», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Об'єкт суборенди).

Відповідно до п. 1.4 Договору суборенди, Об'єкт суборенди належить на праві власності фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер: НОМЕР_2) (далі - Відповідач) та знаходиться у користуванні Суборендодавця на підставі договору позички, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської обл. Карафетовою К.В. за реєстровим № 1500 від 27.04.2012 р., укладеного між Суборендодавцем та Відповідачем.

Відповідно до п. 1.3 Договору суборенди, Позивач використовує Об'єкт суборенди для розміщення в ньому відділення банку.

Відповідно до п. 4.4.4 Договору суборенди, Позивач має право здійснювати необхідні на його думку ремонтно-будівельні роботи, зміни і поліпшення, спрямовані на приведення Об'єкта суборенди в стан, який дозволить використати його в цілях, вказаних в п. 1.3 Договору суборенди, після письмового узгодження з Суборендодавцем.

28.04.2012 р. між Позивачем та Суборендодавцем було підписано Акт прийому-передачі Об'єкта суборенди.

Відповідно до листа представника Суборендодавця, отриманого Позивачем 14.05.2012 р. за вх. № 4842, Суборендодавець надав дозвіл Позивачу на проведення всіх видів ремонтно - будівельних робіт і поліпшень в Об'єкті суборенди.

Також, 28.04.2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської обл. Карафетовою К.В. за реєстровим № 1509 (далі - Договір оренди), відповідно до якого Відповідач зобов'язався передати, а Позивач зобов'язався прийняти у тимчасове платне користування індивідуально - визначене нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху № 31, 33, загальною площею: 228 м. кв., в житловому будинку літ. «А-10», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Об'єкт оренди) та належать Відповідачу на праві власності.

Відповідно до п. 1.3 Договору оренди, Позивач використовує Об'єкт оренди для розміщення в ньому відділення банку.

Відповідно до п. 4.4.4 Договору оренди, Позивач має право здійснювати необхідні на його думку ремонтно-будівельні роботи, зміни і поліпшення, спрямовані на приведення Об'єкта оренди в стан, який дозволить використати його в цілях, вказаних в п. 1.3 Договору оренди, після письмового узгодження з Відповідачем.

28.04.2012 р. між Позивачем та Відповідачем було підписано Акт прийому-передачі Об'єкта оренди.

Відповідно до листа Відповідача, отриманого Позивачем 14.05.2012 р. за вх. № 4798, Відповідач надав дозвіл Позивачу на проведення всіх видів ремонтно-будівельних робіт і поліпшень в Об'єкті оренди.

В обґрунтування своїх вимог, Позивач вказує на те, що він 25.07.2012 року провів в Об'єкті суборенди та в Об'єкті оренди монтаж та ввів в експлуатацію кондиціонери наступних марок : Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY FDC71VNX інвентарний номер V8293; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC25ZIX-S інвентарний номер V8294; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC35ZIX-S інвентарний номер V8295; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC60ZIX-S інвентарний номер V8296; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC25ZIX-S інвентарний номер V8297; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC60ZIX-S інвентарний номер V8298; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY FDC71VNX інвентарний номер V8300; Кондиціонер MITSUBISHI HEAVY SRC50ZIX-S інвентарний номер V8301.

Позивач вказує, що зазначене майно є його власністю на підставі меморіальних ордерів № 0F61 1364 від 25.07.2012 року № OF61 1365 від 25.07.2012 року, OF61 _1366 від 25.07.2012 року, OF61 1367 від 25.07.2012 року, OF61 1369 від 25.07.2012 року, OF611370 від 25.07.2012 року, OF61J371 від 25.07.2012 року, OF61J372 від 25.07.2012 року, OF61_1373 від 25.07.2012 року про оприбуткування кондиціонерів MITSUBISHI HEAVY; меморіальним ордером № OF61 2402,1 від 25.07.2012 року про оприбуткування кондиціонерів (9 шт.); меморіальними ордерами № 2402 від 06.07.2012 р. та № 7451 від 20.07.2012 р. за монтаж системи вентиляції і кондиціювання повітря. Окрім того, Майно знаходиться на балансі Позивача (інвентарні картки ф. 03-6 та довідка про балансову вартість).

Відповідно до п. 8.4 Договору оренди, після припинення цього договору поліпшення, що можуть бути відокремлені від Об'єкта оренди без завдання йому шкоди є власністю Позивача.

25.12.2014 р. ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» було віднесено до категорій неплатоспроможних та запроваджено процедуру тимчасової адміністрації, про що Правлінням Національного банку України (далі - НБУ) та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) були прийняті відповідні рішення (постанова Правління НБУ № 844 від 25.12.2014р. та рішення Виконавчої дирекції Фонду № 164 від 25.12.2014р., копії яких надаються).

Як вказує позивач, 06.03.2015 р. між Позивачем, в особі Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» Бобчука І.П., та Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (, в стані припинення) (далі - Зберігач) було укладено Договір № B3/03 про надання послуг по відповідальному зберіганню майна (далі - Договір зберігання), відповідно до якого Зберігач зобов'язався надавати платні послуги по зберіганню майна, яке передане Позивачем на відповідальне зберігання з метою продажу на електронних торгах. Відповідно до Акту приймання - передавання майна від 17.03.2015 р., представник Позивача передав, а представник Зберігача прийняв Майно на зберігання.

25.03.2015 р. між Позивачем та Суборендодавцем (Третьою особою), було укладено Договір про розірвання договору суборенди, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карафетовою К.В. за реєстровим № 864.

Відповідно до п. 2 Договору про розірвання договору суборенди, згідно п. 2.3 вказаного ДОГОВОРУ СУБОРЕНДИ у разі його дострокового розірвання Позивач зобов'язаний впродовж 30 (тридцяти) банківських днів з моменту припинення дії цього Договору звільнити об'єкт Оренди від свого майна, передати його Суборендодавцю, Третій особі, і погасити заборгованість по суборендній платі. Повернення об'єкту суборенди здійснюється за актом прийому-передачі.

Відповідно до п. 4 Договору про розірвання договору суборенди, сторони підтверджують про відсутність претензій одна до одної щодо виконання умов ДОГОВОРУ СУБОРЕНДИ.

Відповідно до п. 5 Договору про розірвання договору суборенди, цей ДОГОВІР ПРО РОЗІРВАННЯ є обов'язковим для виконання Сторонами.

25.03.2015 р. між Позивачем та Відповідачем, було укладено Договір про розірвання договору оренди, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карафетовою К.В. за реєстровим № 863.

Відповідно до п. 2 Договору про розірвання договору оренди, згідно п. 2.3 вказаного ДОГОВОРУ ОРЕНДИ у разі його дострокового розірвання Позивач зобов'язаний впродовж 30 (тридцяти) банківських днів з моменту припинення дії цього Договору звільнити об'єкт Оренди від свого майна, передати його Відповідачу і погасити заборгованість по орендній платі. Повернення об'єкту оренди здійснюється за актом прийому-передачі.

Відповідно до п. 4 Договору про розірвання договору суборенди, сторони підтверджують про відсутність претензій одна до одної щодо виконання умов ДОГОВОРУ ОРЕНДИ.

Відповідно до п. 5 Договору про розірвання договору суборенди, цей ДОГОВІР ПРО РОЗІРВАННЯ є обов'язковим для виконання Сторонами.

Згідно ч. 4 ст. 291 ГК України, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином, Позивач, згідно Договору про розірвання договору суборенди від

25.03.2015 р. та Договору про розірвання договору оренди від 25.03.2015 р. зобов'язаний був до 24.04.2015 р. звільнити об'єкт суборенди та об'єкт оренди від свого майна та повернути об'єкт суборенди та об'єкт оренди за актом приймання - передачі Третій особі та Відповідачу, відповідно.

Як вказують Відповідач та Третя особа в своїх поясненнях та що не було спростовано Позивачем під час розгляду справи, Позивачем не було повернуто Об'єкт суборенди Третій особі за актом приймання-передачі ні впродовж 30 днів після укладення Договору про розірвання договору суборенди, ні на теперішній час. Позивачем, всупереч вимогам ч. 1 ст. 785 ЦК України, Об'єкти суборенди повернуто не було. Позивачем, станом на теперішній час не здійснено жодної дії, що свідчить про намір законного повернення Об'єкту суборенди Суборендодавцю. Суборендодавцем не було підписано жодного із документів, що свідчать про те, що в Об'єкті суборенди, за адресою: АДРЕСА_1; було проведено монтаж та введено в експлуатацію спірне майно, яке, за твердженням Позивача, нібито залишилось у незаконному володіння Відповідача.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. '

Отже, віндикаційний позов - це позов власника, який не володіє майном, до особи, яка не с власником, незаконно заволоділа майном та утримує майно у своєму володінні.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 34 ГПК України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно постанови Вищого господарського суду України від 21.03.2012 р. у справі № 5016/116/2011(4/6) встановлено, що предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права і обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення.

Отже, предметом доказування у справі про витребування майна із чужого незаконного володіння є - факт наявності майна у незаконному володінні Відповідача.

Позивачем не було надано до суду належних доказів того, що з боку Відповідача або третьої особи було узгоджено та підписано будь - які документи, що свідчать про те, що в Об'єкті суборенди та в Об'єкті оренди Позивачем, за адресою: АДРЕСА_1; було проведено монтаж та введено в експлуатацію спірне майно, яке, за твердженням Позивача, нібито залишилось у незаконному володіння Відповідача.

Позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог не було представлено до суду жодного із допустимих доказів, що можуть підтверджувати той факт, що спірне майно вибуло у володіння саме Відповідача. Позивачем, не було представлено до Суду жодного із доказів про перебування спірного майна у Відповідача.

Жоден із представлених Позивачем документів не є допустимими доказами та не підтверджує той факт, що в Об'єкті суборенди та в Об'єкті оренди Позивачем за адресою: АДРЕСА_1, було проведено монтаж та введено в експлуатацію спірне майно, яке, за твердженням Позивача, нібито залишилось у незаконному володіння Відповідача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2015 р. між Позивачем та «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було укладено акт приймання-передавання майна, згідно якого спірне майно було передане на відповідальне зберігання «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України - Третій особі у справі. З вказаного акту не вбачається, що майно яке просить витребувати Позивач не просто знаходиться в цих приміщеннях, а саме вмонтоване.

Договір оренди між Позивачем та Відповідачем було розірвано вже після укладення між Позивачем та «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України акту приймання-передавання спірного майна, а саме 25.03.2015 р.

Тобто, ще під час дії Договору оренди спірне майно разом з іншим майном вже було передане Позивачем на відповідальне зберігання «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Матеріали справи не містять доказів наявності між Позивачем та Відповідачем договірних відносин, стосовно спірного майна. Натомість між Позивачем та «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України договірні відносини, щодо спірного майна, існують.

Само по собі надання Позивачу згоди на проведення ремонтно - будівельних робіт не є доказом того, що спірне майно було установлено (вмонтовано) в приміщеннях, що знаходились в оренді та суборенді у Позивача, прийнято на баланс Відповідача та знаходяться у його володінні.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що Позивач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку позовні вимоги не довів, обставини, які повідомлені Відповідачем не спростував, належних доказів знаходження спірного майна саме у володінні Відповідача не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору, покладаються на Позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 06.11.2017 р.

Суддя С.А. Прохоров