ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2017 року Справа № 904/7520/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Науменка І.М., Кощеєва І.М.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №1784 від 26.10.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №1/81 від 03.01.2017 р.;

від позивача: ОСОБА_3 старший поїзний диспетчер (посадова особа), довіреність №1939 від 26.10.2017 р.;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 року у справі № 904/7520/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 97 929,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 року у даній справі (суддя Н.Г. Назаренко) позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, м. Кривий Ріг, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 108, ) плату за користування вагонами в розмірі 94 584,60 грн. (дев'яносто чотири тисячі п'ятсот вісімдесят чотири гривень 60 коп.), збір за зберігання вантажу в розмірі 3 345,12 грн. (три тисячі триста сорок п'ять гривень 12 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 468,95 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят вісім гривень 95 коп).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано тим, що плату що користування та збір за зберігання позивачем розраховано на підставі чинного законодавства з урахуванням фактичних обставин затримки спірних вагонів, а розрахунок наданий відповідачем нормативно необґрунтований.

Не погодившись з рішенням суду, до апеляційної інстанції звернулось Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (відповідач) із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 року по справі 904/7520/16 і прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" частково, а саме в розмірі 45 231,48 грн. в іншій частині позовних вимог - відмовити.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на наступне.

1) За наслідком виниклих з вини позивача обставин, що унеможливлювали виконання з боку скаржника зобовязань, покладених на нього приписами ст.46 Статуту залізниць України (одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу) щодо спірних вагонів, що простоювали на станції підходу до ст. Терни, залізницею було складено акти загальної форми (ф. ГУ-23).

Згідно п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334 акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження.

В описовій частині актів загальної форми, що кореспондуються з положеннями зазначеними в актах ф. ГУ-23а, зазначено, що спірні вагони було затримано на станціях підходу до станції призначення у звязку з затримкою з вини одержувача (ПРАТ «ПІВНГЗК»),

З вищезазначених підстав позивачем було складено накопичувальні картки (ф.ДУ-92), відомості плати за користування вагонами (ф. ДУ-46) та здійснено нарахування збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами на загальну суму - 97 929, 72 грн. (з ІІДВ).

Пунктами 8, 9 Правил визначено загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника

Пунктом 8 Правил зберігання вантажу передбачено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Наведені норми свідчать, що скаржник тільки тоді сплачує залізниці збір за зберігання вантажу та плату за користування вагонами, за час їх затримки на станції призначення або на підходах до неї, коли буде доведено факт такої затримки з причин, що залежать від скаржника (ПРАТ «ПІВНГЗК») та з його вини.

Вважає, що суд дійшов хибного висновку про наявність вини скаржника у затримці спірних вагонів, відтак і збір за зберігання та плату за користування вагонами нараховано позивачем неправомірно, що вбачається, як з наявних у справі доказів, так і з фактичних обставин, що спричинили затримку спірних вагонів.

2) В силу приписів п.16.1. Правил технічної експлуатації залізниць України затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.1996, №411 рухом поїздів на ділянці повинен керувати тільки один працівник - поїзний диспетчер, який відповідає за виконання графіку руху поїздів на ділянці, яку він обслуговує. Зазначені положення кореспондуються у п.4.1. Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31,08.05р. № 5076.

Поїзний диспетчер планує процес роботи станції у тому числі надає вільні колії для приймання порожніх власних вагонів для ПРАТ «ПІВНГЗК», з урахуванням положень Інструкції.

Скаржник вважає, що позивачем не надано належних доказів та судом не враховано, причин відправлення пізніше затриманого потягу за наказом № 439 раніше, ніж потягу, затриманого за наказом № 426. Тобто позивачем не доведено вини відповідача у зайнятості колій по станції Терни в період з 10.03.2016 04:00 год. до 14.03.2016 20:15 год., оскільки, як вбачається з акту затримки вагонів № 19 згідно наказу № 439 (копії містяться в матеріалах справи), 12.03.2016 о 23:10 у позивача була можливість відправити затримані по станції Жовті Води-1 вагони на станцію призначення Терни. Виходячи зі вказаного, можна зробити висновок, що затримка спірних вагонів на підходах до ст. Терни в період з 10.03.2016 04:01 за наказом № 426 здійснювалась з причин, що не залежать від відповідача.

Вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не прийнято до уваги, що поїзним диспетчером дирекції в порушення п. 12 Інструкції «штучно» затримано вагони за наказом № 426. В результаті цього позивачем неправомірно та необгрунтовано було зроблено розрахунок заборгованості згідно наказу № 426.

Відповідач не довів, що в період затримки вагонів поїзний диспетчер мав би скерувати саме спірні вагони на вказані відповідачем вільні колії, оскільки ані договором, ані законом не визначено, скільки і які колії мали б бути вільними, щоб направити затримані вагони відповідачу та встановити вину позивача у неналежному виконанні ним своїх обовязків.

3)На думку скаржника господарським судом під час прийняття оскаржуваного рішення не прийнято до уваги, що дії диспетчера з руху поїздів, по затримці вагонів гуртуються безпосередньо лише на його особистій думці.

Також вважає, що суд не дав належної правової оцінки діям диспетчера, оскільки для цього потрібні спеціальні знання.

4) Документи, згідно яких була нарахована плата за користування вагонами за наказом № 426 в період з 10.03.2016 р. 04:00 год. по 14.03.2016 р. 20:15 год., не відповідають дійсним обставинам, тому не мають доказової та юридичної сили.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду у від 03.08.2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач), суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А. апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні на 28.08.2017 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.08.2017 року, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Верхогляд Т.А., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/7520/16, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Паруснікова Ю.Б., Науменка І.М.

28.08.2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 11.09.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 року строк розгляду апеляційної скарги продовжено на 15 днів та оголошено перерву до 11.10.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 25.10.2017 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 24.10.2017 року, у зв'язку з відрядженням судді Паруснікова Ю.Б., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/7520/16, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Верхогляд Т.А., Науменка І.М.

25.10.2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 01.11.2017 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 01.11.2017 року, у зв'язку з відпусткою судді Верхогляд Т.А. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/7520/16, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Кощеєва І.М., Науменка І.М.,

01.11.2017 року прийнято вступну та резолютивну частину постанови.

В судових засіданнях представники учасників процесу надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 року у справі №904/7520/16 слід змінити з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відносини щодо подачі і забирання вагонів між ДП "Придніпровська залізниця та ПАТ Північний ГЗК здійснюється на підставі договору № ПР/М-12-2/14-1438НЮдч Про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства Північний гірничо - збагачувальний комбінат, яка примикає до станції Терни і Рядова Придніпровської залізниці від 21.09.12р. (далі -Договір).

У зв'язку з проведенням реєстрації ПАТ Укрзалізниця додатковою угодою № 2 від 15.12.15р. було внесено зміни до договору № ПР/М-12-2/14-1438НЮдч від 21.09.12р. в частині заміни сторони в зобов'язанні - Державного підприємства Придніпровська залізниця на Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця.

Посилаючись на п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів (затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 28.09.04р. № 856 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.10.04р. за № 1316/9915 (зі змінами та доповненнями)) та п. 1.6 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 29.09.08р. №04-5/225 позивач зазначає про те, що в березні 2016р. за накладною № 42267898 останнім було прийнято до перевезення на адресу відповідача (одержувача) порожні власні вагони. Але на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Р. III Правил користування вагонами та контейнерами (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.99р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.99р. за № 165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказу № 426 від 10.03.16р. через зайнятість колій станції призначення Терни у зв'язку з неприйняттям вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під'їзну колію. За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування за відомостями ф. ГУ-46 №№ 16039126, 21039136, 18039132, 18039127, 17039126, 16039122, 16039125, 16039121, 15039120 та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ФДУ-92 № 23039026. Відомості плати за користування вагонами підтверджено підписом працівника станції як те чітко передбачає графа Підпис працівника станції форми ГУ-46 згідно Додатку № 1 до п. 3 Правил.

Відомості плати ф. ГУ-46 та накопичувальну картку ф. ФДУ-92 відповідачем було підписано із запереченням, згідно якого останній не визнає своєї вини в затримці спірних вагонів.

Наказ про затримку спірних вагонів на підході до станції призначення було видано через наявність на коліях станції призначення Терни неприйнятих відповідачем вагонів, що надійшли на його адресу. За цим фактом станцією затримки Жовті Води - І, у порядку, передбаченому п. 9,10 Р. III Правил, складено відповідний акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 18 від 10.03.16р., акт загальної форми ГУ-23 № 18 від 10.03.16р. Повідомлення про затримку вагонів станцією призначення представникам відповідача вручено не пізніше двох годин після його отримання, як того чітко передбачає абз.4 п.10 Р.Ш Правил користування вагонами та контейнерами.

Накази на початок та кінець затримки видавалися з урахуванням наявності (відсутності) затримок в просуванні вагонів, що слідують на адресу відповідача, з метою уникнення заторів на шляху прямування через скупченість вагонів на станції призначення з вини відповідача.

Виходячи з положення п. 5 Договору, здавання вагонів для під'їзної колії зі станції Терни здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Залізниці прийомоздавальнику Власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів з реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2 (див. копію витягу з Книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2 № 7 за період з 05.03.16р. по 15.03.16р.).

Виходячи з положень ст.ст. 46, 47, 119 Статуту залізниць України, одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

Посилаючись на п. 15 Договору, ст.ст. 46, 119, 125 Статуту залізниць України, п.п. 3, 4, 6, 8, 12 Правил користування вагонами, абз. 3 п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) позивач зазначає про те, що відповідно до всіх перелічених вище нормативних вимог останнім було оформлено відповідні акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких розраховано плату за користування спірними вагонами в сумі 94 584,60 грн. (20 671,56 грн. + 27 032,04 грн. + 1 590,12 гри. + 11 258,52 гри. + 20 671,56 грн. + 7 968,84 грн. + 1785,00 грн. + 1 980,84 грн. + 1 626,12 грн.) та збір за зберігання вантажу в сумі 3 345,12 грн., що і стало причиною звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст. 17 Статуту залізниць України (далі - Статут) перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах. Надання залізницею вантажовласнику (вантажовласником, в даному випадку, виступає ПАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат (далі - ПАТ ПІВНГЗК, Відповідач)) послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, здійснюється на підставі договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно ст. 71 Статуту взаємовідносини залізниці з підприємством (власником колії ПАТ ПІВНГЗК), порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії.

Зайнятість приймально - відправних колій по станції Терни згідно Технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер Дирекції з урахуванням:

- надання пріоритету у перевезенні вантажів, які їдуть за графіком, з метою уникнення

відповідальності залізниці за затримку в доставці вантажу;

наявності вільного локомотива і локомотивної бригади;

наявності вільних колій попутних станцій для пропуску даних поїздів;

знаходження на станції Терни вагонів, що своєчасно не забиралися ПрАТ Північний ГЗК

на під'їзну колію;

наявності вільних колій для обгону локомотива, проведення маневрових робіт, приймання

та відправлення навантажених і порожніх власних вагонів.

Колії станції Терни зазвичай зайнято: вагонами, що прибули на адресу ПАТ Північний ГЗК та знаходились під обробкою; під накопичення вагонів; виставленими навантаженими маршрутами, під маневровими роботами.

Згідно вимог ст.31 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язана подавати під навантаження справні придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту... вагони.

В Розділі II Єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії ПАТ Північний ГЗК і станцій примикання Терни і Рядова (далі - ЄТП) наведено перелік операцій, що виконуються при обробці поїзда після його прибуття та перед відправленням. Найдовшими за часом є операції з технічного та комерційного обслуговування вагонів.

Відповідно до Технологічного процесу роботи станції Терни технічне обслуговування вагонів передбачає: комплекс операцій з підтримання дієздатності або справності вантажного вагону у сформованих чи транзитних поїздах, а також порожнього вагону при підготовці до перевезень без його відчеплення від состава або групи вагонів; технічне обслуговування порожнього вантажного вагона, що виконується при його підготовці до перевезень з відчепленням від состава або групи вагонів із переводом у неробочий парк і подачею на спеціалізовані ремонтні колії ПТО; технічне обслуговування навантаженого чи порожнього вантажного вагона з відчепленням від транзитних поїздів і від поїздів, що прибули для розбирання, або від сформованих составів, а також пошкоджених вагонів, із переводом у неробочий парк і подачею на спеціалізовані ремонтні колії ПТО. Згідно абз. 9 п.2.1 ЄТП технічний огляд вагонів на станціях Терни і Рядова виконують працівники пунктів технічного обслуговування... . При технічному огляді виявляються вагони з несправностями і визначається їх придатність під навантаження.

Комерційний огляд вагонів - система обслуговування вантажних вагонів і контейнерів, що перебувають у составах поїздів, а також порожніх вагонів та контейнерів до і після навантаження з оглядом вантажу, його збереженості, правильності розміщення та кріплення, усунення несправностей, які не потребують відчеплення вагонів від поїзда.

Окрім технічного та комерційного огляду вагонів, обробка составу поїзду після прибуття на станцію Терни включає і ряд інших операцій: контрольну перевірку составу, одержання перевізних документів від локомотивної бригади і їх звірка з натурним листом, крейдову розмітку состава згідно документів, підготовку состава до розформування, відчеплення технічно несправних і непридатних під навантаження вагонів (п. 2.1 ЄТП). Обробка состава поїзду при відправленні включає операції з контрольної перевірки состава з натури, технічного обслуговування і безвідчіпного ремонту, комерційного огляду і усунення несправностей, огляду випробування автогальм, вручення документів на вантаж локомотивній бригаді, вилучення гальмівних башмаків (п.2.2 ЄТП).

Виходячи з положень п.1.2 ЄТП, під'їзна колія ПАТ Північний ГЗК має відповідний колійний розвиток: операції з вагонами виконуються переважно на станціях Навантажувальна, Розвантажувальна, Концентратна. Кожна з наведених станцій має достатньо колій для розміщення вагонів, щодо яких здійснюються навантажувально-розвантажувальні операції. Згідно п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.08.2005р. № 5076, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції).

Відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996р. № 411, черговий по станції зобов'язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Таким чином, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т.ч. поїздів відповідача, його контрагентів.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (пояснення поїзного диспетчера є в матеріалах справи (т. 1 а.с. 166)). Даний висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в Листі від 12.06.2014р. Ж 0701-11/96/715/14, що кореспондується з постановами ВГСУ по справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13, 904/3583/14.

При цьому, надати пояснення щодо фактичної затримки спірних вагонів та неможливості доставити затримані за наказами вагони до колій станції призначення може будь-який поїзний диспетчер шляхом вивчення графіків виконаного руху поїздів за певний період часу на конкретній дільниці.

Місцевий господарський суд прийшов до висновку про те, що залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під'їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення Терни актах загальної форми ф.ГУ-23 №№ 1212-1214, 1220, 1222, 1225, 1226, 1228, 1229, 1231, 1253-1256, 1266, 1267, 1291-1297, 1302-1305, 1309-1311, 1313-1316, 1320, 1321, 1323-1325, 1345-1347 (т.1 а.с. 35-55), які відповідальними працівниками Комбінату підписано без заперечень. Дані акти доводять вину вантажовласника в затримці спірних вагонів за весь період затримки з 04 год. 00 хв. 10.03.2016р. по 20 год. 15хв. 14.03.2015р. згідно наказу № 426 від 10.03.2016р.

Проте з таким висновком місцевого господарського суду не можна погодитися з наступних підстав.

Так, стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із статтею 307 Господарського кодексу України встановлює, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 46 Статуту залізниць України встановлює, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та увільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов'язанні.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно п. 8 Правил зберігання вантажів: "Збір за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача, після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо)" та п. 2 Тарифного керівництва № 1 п.п. 2.1 "Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях справляється в розмірі 5,90 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба округляється до повної".

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділ) 1 Тарифного керівництва N1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом N1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідно до п. 12 Правил користування вагонами та контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Згідно з п.8 Правил користування вагонами та контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пунктом 3 Правил складання актів, п. 8 Правил користування вагонами, саме акт загальної форми ГУ-23 є документом для матеріальної відповідальності, оскільки, містить інформацію про час початку та кінця затримки.

Як вбачається з матеріалів справи, вагони, які прямували на адресу одержувача за залізничними накладними, наведеними у тексті позовної заяви, були затримані на шляху прямування, а саме на ст. підходу Жовті Води - I, згідно наказу № 246.

По факту затримки вагонів було складено акти форми ГУ-23а №18 та акт загальної форми ГУ-23 №18 від 10.03.2016.

Зайнятість прийомо - відправних колій по станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер дирекції з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку УЗ і власних, вагонів з вантажами на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Згідно Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Позивач в позовній заяві в якості вини відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення та правомірності дій залізниці щодо видачі наказу №426 зазначив наявність актів загальної форми ГУ-23.

Разом з тим, на момент затримки вагонів на ст. Жовті Води - I під час дії спірного наказу №426 (діяв з 10.03.2016 04-00 год. по 14.03.2016 20-15 год.) раніше відправлено поїзди, що були затримані пізніше, а саме:

- за наказом №439 (діяв з 12.03.2016 09-12 год. по 12.03.2016 23-10 год.);

Як вбачається з Інструкції оформлення затриманих поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці (п.12) та п.11 Порядку оформлення затриманих поїздів, що складаються з завантажених вагонів, порожніх власних (орендованих) вагонів і вагонів власності державних вагонних компаній з ознакою "УТЛЦ" на підходах до станції призначення на Криворізькій дирекції залізничних перевезень при поновленні приймання вагонів вантажовласником, зі станції затримки у першу чергу повинні відправлятись вагони, які вказані у заявці вантажовласника, з урахуванням поїздної обстановки на дільниці, а за відсутності заявки - враховувати можливість відправлення вагонів, які були затримані першими.

Таким чином, затримка вагонів по наказу № 426 після 23-10 год. 12.03.2016 мала місце з причин, які не залежали від відповідача, як вантажовласника, а виникла в результаті невиконання залізницею вимог п. 12 Інструкції оформлення затриманих поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці та п.11 Порядку оформлення затриманих поїздів, що складаються з завантажених вагонів, порожніх власних (орендованих) вагонів і вагонів власності державних вагонних компаній з ознакою "УТЛЦ" на підходах до станції призначення на Криворізькій дирекції залізничних перевезень.

Такі дії залізниці порушили інтереси вантажовласника, оскільки нарахування проводяться від кількості затриманих вагонів а також залежно від терміну затримки збільшуються відповідні тарифи нарахування за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанцій погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу згідно наказу № 426 повинен розраховуватись з 10.03.2016 з 04-00 год. по 14.03.2016 23-10 год. та становить 67-10 год., внаслідок чого плата за користування вагонами становить 43558,92 грн., збір за зберігання вантажу становить 1672,56 грн.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, про те що апеляційну скаргу слід задовльнити частково, а рішення місцевого господарського суду від 11.07.2017 по справі № 904/7520/16 слід змінити.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 року у справі № 904/7520/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2017 року у справі №904/7520/16 змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, м. Кривий Ріг, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 108, ) плату за користування вагонами в розмірі 43558,92 грн. (сорок три тисячі п'ятсот п'ядесят вісім гривень 92 коп.), збір за зберігання вантажу в розмірі 1672,56 грн. (тисячу шістсот сімдесят дві гривні 56 коп.)

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, м. Кривий Ріг, ) 746,32 грн. (сімсот сорок шість гривень 32 коп.) судового збору.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 03.11.2017 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя І.М. Науменко

Суддя І.М. Кощеєв