ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.11.2017 Справа № 920/871/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро», с.Коршачина Білопільського району Сумської області

до відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в Сумській області, м. Суми

про поновлення договору оренди

Суддя Котельницька В.Л.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 03.10.2017)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 0-180.6-8270/2-17 від 30.06.2017)

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Пономаренко Т.М.

У судовому засіданні, розпочатому 10.10.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України за згодою представників сторін оголошувалась перерва до 02.11.2017 до 10 год. 30 хв.

Суть спору: позивач відповідно до вимог позовної заяви просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, укладеного 20.07.2010, зареєстрованого у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2010 за № 39 у редакції, наведеній у позові; а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву проти вимог позивача заперечує, зазначає, що позивачем не було надано відповідачу як орендодавцю документів, необхідних для прийняття рішення щодо продовження строку дії договору оренди землі.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів на підтвердження належного виконання позивачем умов спірного договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши подані докази, суд встановив:

20.07.2010 на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №326 від 25.06.2010 між Білопільською районною державною адміністрацією і Товариством з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» був укладений договір оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, відповідно до умов якого Білопільська райдержадміністрація передала позивачу в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель запасу загальною площею 37 га ріллі, яка знаходиться на території Білопільської міської ради.

Договір зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2010 за №39.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, загальною площею 37 га, була передана позивачу згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 20.07.2010, підписаного представниками сторін.

Крім того, судом встановлено, що 20.07.2010 представниками сторін був складений акт встановлення в натурі меж земельних ділянок , які надаються в оренду ТОВ «Білопілля Агро». В матеріалах справи міститься також акт погодження (встановлення) та закріплення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та передачу межових знаків на зберігання ТОВ «Білопілля Агро» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білопільської міської ради Білопільського району Сумської області від 03.06.2009.

З пункту 8 договору оренди вбачається, що він укладений на 1 рік, з 20.07.2010 по 20.97.2011. Після закінчення строку дії договору позивач має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі позивач повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію. Це кореспондується з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

17.08.2011 між позивачем та Білопільською районною державною адміністрацією укладено додаткову угоду до договору оренди землі державної власності сільськогосподарського призначення від 20.07.2010, відповідно до якої продовжено строк договору, передбаченого п. 8 договору на 3 роки. ОСОБА_4 угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Білопільському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.11.2012 за № 03966.

Відповідно до пояснень представника позивача, договір оренди державної власності сільськогосподарського призначення від 20.07.2010 було продовжено на три роки з моменту укладення додаткової угоди, тому на виконання вимог п. 8 договору, 04.02.2014 ТОВ «Білопілля Агро» направило ГУ Держземагенства у Сумській області лист-повідомлення з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди.

Строк договору оренди землі державної власності сільськогосподарського призначення від 20.07.2010 було продовжено додатковою угодою від 17.08.2011 до 29.11.2015.

13.03.2014 Головне управління Держземагенства у Сумській області у відповідь на лист-повідомлення позивача надіслав лист № 28-18-0.7-1969/2-14, в якому запропонував позивачу повторно звернутися до ОСОБА_1 управління з відповідним клопотанням та повним пакетом необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 09.10.2015 вдруге звертався до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області як до правонаступника ГУ Держземагенства в Сумській області з листом-повідомленням та примірниками додаткової угоди про їх укладення.

У відповідь на даний лист-повідомлення ГУ Держгеокадастру у Сумській області надіслало на адресу позивача лист за № 0-255/21-16СГ від 06.01.2016 p. яким фактично відмовило в укладенні додаткової угоди на поновлення строку дії договору.

У зв'язку з тим, що ТОВ «Білопілля Агро» продовжувало користування вищевказаною земельною ділянкою відповідно до умов укладеного договору оренди, та не погодилось з рішенням відповідача про відмову в укладенні додаткової угоди до вказаного договору оренди (вважаючи його протиправними та такими, що порушує права позивача), Товариство звернулося до Господарського суду Сумської області з позовною заявою про поновлення договору оренди.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.04.2016 у справі №920/74/16 позовні вимоги ТОВ «Білолпілля Агро» задоволено частково, визнано поновленим договір оренди землі, укладений між Білопільською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення від 20.07.2010, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 17.08.2010 за № 39.

На виконання вищевказаного рішення господарського суду між ГУ Держгеокадастру в Сумській області та ТОВ «Білопілля Агро» 08.12.2016 укладено додаткову угоду № 2 до вказаного договору оренди, при цьому збільшено розмір орендної плати до 8% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Строк дії договору встановлено до 20.07.2017.

За весь час користування вищезазначеною земельною ділянкою (з 2010 року), ТОВ «Білопілля Агро» належним чином виконувало та продовжує виконувати умови вказаного договору оренди. Користування земельною ділянкою здійснюється виключно за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, своєчасно та в повному обсязі проводиться сплата орендної плати, податків та інших обов'язкових платежів.

Маючи намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, на виконання положень ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ТОВ «Білопілля Агро» повідомило про це ГУ Держгеокадастру в Сумській області листом-повідомленням від 13.06.2017 № 169 (вх. № 8387 від 13.06.2017), до якого було надано проект додаткової угоди.

10.07.2017 відповідач у відповідь на вказаний лист-повідомлення, направив позивачеві лист-повідомлення про прийняте рішення за № 28-18-0.6-8730/2-17, у якому просив надати додаткові документи.

Позивач наголошує, що після закінчення строку дії договору оренди землі він продовжує користуватись земельною ділянкою, сплачує відповідні платежі за таке користування, а відповідач, у свою чергу, не направляв позивачу письмового повідомлення про відмову у поновленні договору.

У звязку з виникненням вказаних обставин, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, укладеного 20.07.2010, зареєстрованого у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2010 за № 39 у редакції, наведеній у позовній заяві.

Суд, розглянувши дану позовну вимогу, зазначає наступне:

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі, є Закон України «Про оренду землі», яким встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 8 договору оренди землі від 20.07.2010 передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має право на поновлення його на новий строк.

Це положення договору узгоджується із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично обєднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій пятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою пятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, девятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Законом не встановлений початок перебігу строку для надсилання повідомлення орендодавця. В даному випадку має значення лише те, чи закінчився встановлений законом місячний строк для повідомлення орендодавцем про відмову в поновленні договору оренди, оскільки саме з його закінченням пов'язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце обґрунтовані заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди, оскільки більш ніж за 30 днів до закінчення строку його дії направив до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в Сумській області лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі разом із проектом відповідної ОСОБА_4 угоди, а також інші документи. Отже, орендар належним чином виконав свій обов'язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди землі від 20.07.2010 та не суперечить вимогам ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

В свою чергу, відповідач після отримання листа позивача зобов'язаний був відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» протягом місяця розглянути дану заяву, узгодити з орендарем істотні умови договору, прийняти рішення та укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, або повідомити орендаря про відмову в продовженні договору в разі недосягнення згоди щодо істотних умов договору .

Натомість, як вже зазначалось вище, відповідач направив позивачеві лист-повідомлення № 28-18-0.6-8730/2-17 від 10.07.2017 про необхідність подання певних документів для подальшого прийняття рішення щодо можливості поновлення спірного договору оренди, що, у свою чергу, дало позивачу підставу розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону.

Матеріалами даної судової справи підтверджується, що позивач протягом строку дії договору оренди землі, а також у липні-вересні 2017 року, після закінчення строку дії договору оренди, сплачував орендну плату за користування спірною земельною ділянкою та продовжує користуватись земельною ділянкою на даний час.

Також суд приймає до уваги висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини: за обставинами справи «Стретч проти Сполученого Королівства» вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити терміни його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат; у рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі «Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором.

У ході розгляду справи судом був встановлений факт вчинення орендарем конклюдентних дій, які полягають у продовженні користування спірною земельною ділянкою, внесення відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору.

Так, позивач після закінчення строку дії договору оренди належним чином виконує свої обов'язки за спірним договором, продовжує використовувати спірну земельну ділянку та має намір у подальшому нею користуватись за цільовим призначенням, сплачуючи орендну плату. При цьому, відповідач у відповідь на звернення позивача рішення про відмову в поновленні договору не надіслав.

Крім того, відповідач не спростовував факту продовження належного користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Статтею 43 названого Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За вказаних обставин, враховуючи те, що позивач належним чином продовжує виконувати свої обовязки за договором оренди землі після закінчення строку його дії, в матеріалах справи відсутні докази відмови орендодавця в поновленні договору у встановлений законодавством місячний строк та беручи до уваги законодавчі приписи ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення договорів оренди землі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20.07.2010, укладеного між Білопільською районною державною адміністрацією (Сумська область, м. Білопілля, вул. Старопутивльська, 35 код 4058120), та ТОВ «Білопілля Агро» (Сумська обл., Білопільський район, с. Коршачина, вул. Молодіжна, 1 А, ) шляхом укладання додаткової угоди до договору оренди від 20.07.2010, зареєстрованому у Державному реєстрі земель від 17.08.2010 за № 39, об'єктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 37,0000 га рілля, розташована на території Білопільської міської ради, Сумської області, кадастровий номер: :01:004:0642, в наступній редакції:

«ОСОБА_4 угода

до Договору оренди землі

від 20 липня 2010 року

м. Білопілля " " 2017 р.

Головне управління Держгеокадастру в Сумській області в особі начальника ОСОБА_5, що діє на підставі Положень про територіальні органи Держгеокадастру у Сумській області, затверджених Наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру №6 від 03.03.2015 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру у Сумській області», надалі іменується «Орендодавець», з однієї сторони і

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» в особі Генерального директора ОСОБА_6, що діє на підставі Статуту з іншої сторони, що надалі іменується «Орендар», надалі разом Сторони, уклали цю ОСОБА_4 угоду до Договору оренди землі від 20 липня 2010 року (далі - ОСОБА_4 угода) про наступне:

1. Сторони погодили поновлення договору оренди землі.

2. У зв'язку з поновленням договору оренди землі строк Договору, передбачений п. 8 Договору, продовжено на наступні 7 (сім) років;

3. Дану ОСОБА_4 угоду укладено в трьох оригінальних примірниках, один для Орендодавця, другий та третій для Орендаря.

4. Всі інші умови Договору оренди землі залишаються без змін. У випадку виникнення суперечностей між положеннями Договору оренди землі та положеннями даної ОСОБА_4 угоди, перевагу мають положення ОСОБА_4 угоди.

5. ОСОБА_4 угода набирає чинності після підписання Сторонами. Зміни до права оренди Земельної Ділянки оформлюються відповідно до чинного законодавства України.

6. Реквізити Сторін

Орендодавець: Орендар:

Головне управління Держгеокадастру ТОВ «Білопілля Агро»

в Сумській області

40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108 41852, Сумська область,

(0542) 70 09 15 Код 39765885 Білопільський р-н,

с. Коршачина, вул. Молодіжна, 1 А

Код 35103599

Начальник Генеральний директор

_______________ Н.А.ОСОБА_7Кузін».

3. Стягнути з ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в Сумській області (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 108, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» (41852, Сумська область, Білопільський район, с. Коршачина, вул. Молодіжна, 1А; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.11.2017.

Суддя В.Л.Котельницька