ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р.Справа № 922/2881/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт.Котельва Полтавської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валківський молочний завод", м.Валки Харківської області
про стягнення 693915,90грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, договір від 08.08.2017

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валківський молочний завод" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 693915,90,00грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором поставки №ВА-0007 від 25.12.2015 щодо оплати отриманого товару.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не надав, свого представника в судове засідання не направив. 23.10.2017 до канцелярії суду надійшла заява представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою представника.

Суд відмовляє в задоволенні заяви про відкладення розгляду справи, оскільки вона не підтверджена жодними доказами. До того ж, відповідач не був позбавлений можливості направити в судове засідання іншого представника.

Крім того, суд зауважує, що згідно частини 3 статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався, у тому числі за клопотаннями відповідача, а тому він мав достатньо часу з моменту порушення провадження у справі для підготовки відзиву та надання відповідних доказів на підтвердження своєї правової позиції, однак обмежився лише поданням клопотань та заяв про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

25 грудня 2015 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки №ВА-0007 (далі за текстом - Договір), за умовами якого позивач зобов'язався передати відповідачу товар партіями, в обумовлений цим договором термін, молоко охолоджене, яке за якістю відповідає вимогам ДСТУ 3662-97 "Молоко коров'яче незбиране. Вимоги по закупівлі", іменоване надалі товар, а відповідач зобов'язався прийняти і сплатити цей товар на умовах цього договору.

Згідно пункту 2.4 Договору постачальник на кожну партію товару зобов'язаний видати представнику покупця наступні супровідні документи: товарно-транспортну накладну; видаткову накладну; податкову накладну.

Відповідно до пункту 4.1 Договору покупець оплачує товар за договірними цінами, діючими на момент відвантаження партії товару. Ціна на молоко, що поставляються, визначається протоколом узгодження ціни, який направляється покупцем. Постачальник протягом 5 днів з моменту отримання протоколу зобов'язаний розглянути його, підписати, скріпити печаткою і повернути на адресу покупця. При несвоєчасному повернені протоколу узгодження ціни, факт відвантаження молока є підтвердженням згоди постачальника на рахунки за новими цінами.

За умовами пункту 5.1 Договору розрахунок за поставлену партію товару здійснюється в безготівковій (готівковій) формі в строк 1 банківський день.

Пунктом 12.1 Договору сторони узгодили, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і продовжує дію до 31.12.2016. У випадку якщо по закінченню терміну дії договору жодна із сторін не зробила спроб до розірвання договору, договір вважається продовженим ще на один рік.

З наданих позивачем протоколів погодження ціни, товарно-транспортних накладних, спеціалізованих товарно-транспортних накладних на перевезення молочної сировини, накладних, прийомних квитанцій, довіреностей на отримання товару, вбачається, що за період грудень 2015 року - квітень 2017 року відповідачу за умовами Договору було поставлено товар на загальну суму 4757236,80грн.

Отриманий товар оплачений відповідачем частково - на загальну суму 4063320,90грн., що підтверджується наявними у справі копіями платіжних доручень.

Інша частина заборгованості в розмірі 693915,90грн. відповідачем, в порушення умов Договору, не оплачена.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до господарського суду Харківської області з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за Договором на загальну суму 4757236,80грн., який був оплачений частково - в розмірі 4063320,90грн. У зв'язку з цим, у відповідача перед позивачем існує заборгованість у розмірі 693915,90грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази оплати отриманого за Договором товару у повному обсязі.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У зв'язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 693915,90грн. основного боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Згідно пункту 6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Надані позивачем документи, а саме: договір про надання правової допомоги від 08.08.2017, укладений з адвокатом ОСОБА_2, Додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 08.08.2017, розрахунок витрат робочого часу адвоката, пов'язаних з наданням правової допомоги, видатковий ордер позивача від 08.08.2017 на суму 12794,40грн., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №298 від 27.06.2006 адвоката ОСОБА_2, ордер серії ЧН№009767 від 03.10.2017, свідчать про понесення позивачем витрат на послуги адвоката у розмірі 12794,40грн. Дані витрати згідно вимог статті 49 ГПК України також підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валківський молочний завод" (63002, Харківська область, Валківський район, м.Валки, вул.1 Травня, буд.47, код 37948133) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 693915,90грн. основного боргу, 12794,40грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, 10408,74грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 30.10.2017 р.

Суддя М.В. Калантай