ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Справа № 910/27213/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Алєєва І.В. (доповідач), Дроботова Т.Б., Рогач Л.І.
за участю представників:
від позивача:Киченко А.С. - дов. №114 від 15.08.16р.
від відповідача:не з'явився
від ДВС:Жорноклей О.А. - дов. №841/20.3-03 від 24.07.17р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017р.
за скаргоюПублічного акціонерного товариства "Ковельське шляхово-будівельне управління №63" на бездіяльність органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення
у справі господарського суду№910/27213/14 міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Ковельське шляхово-будівельне управління №63"
до Закритого акціонерного товариства "Техпромсервіс"
простягнення 200 640,00грн.
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2016р. у справі №910/27213/14 скаргу Публічного акціонерного товариства "Ковельське шляхово-будівельне управління №63" на бездіяльність органу державної виконавчої служби задоволено частково. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити заходи з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015р. у справі №910/27213/14, передбачені Законом України "Про виконавче провадження". В решті вимог скарги відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017р. ухвалу господарського суду міста Києва від 13.12.2016р. скасовано частково, викладено резолютивну частину ухвали у наступній редакції:

"1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Ковельське шляхово-будівельне управління №63" на бездіяльність органу державної виконавчої служби задовольнити частково.

2. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити заходи з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015р. у справі №910/27213/14, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

3. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перерахувати грошові кошти у розмірі 200 640, 00 грн. на поточний рахунок стягувача за наступними реквізитами: р/р 0342, Волинське ГРУ КБ "Приватбанк" м. Луцьк, МФО 303440, Одержувач Публічне акціонерне товариство "Ковельське шляхово-будівельне управління №63", .

4. В решті вимог скарги відмовити.".

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з прийнятою постановою суду апеляційної інстанції не погодився та звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Ковельське шляхово-будівельне управління №63" на бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Обґрунтовуючи підстави звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, також, заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017р. у справі №910/27213/14 до закінчення її перегляду в порядку касації.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 10.10.2017р. зазначена касаційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду. Задоволено вищезазначене клопотання, зупинено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017р. у справі №910/27213/14 до закінчення перегляду справи в порядку касації.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального права, проаналізувавши викладені в касаційній скарзі доводи з цього приводу, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 21.01.2014р. Публічним акціонерним товариством "Ковельське шляхово-будівельне управління №63" (далі за текстом - ПАТ "КШБУ №63") помилково перераховано грошові кошти на підставі платіжного доручення №34 від 21.01.2014р. неналежному отримувачу - Закритому акціонерному товариству "Техпромсервіс" (далі ЗАТ "Техпромсервіс") (боржник) у розмірі 200 640,00грн., оскільки на момент їх перерахування між скаржником та боржником не існувало будь-яких господарських правовідносин.

Повернення вказаних коштів скаржнику унеможливлюється тим, що на рахунок боржника №2240 у філії Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" накладено арешт відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на підставі постанови про арешт коштів боржника від 10.01.2014р. у межах виконавчого провадження ВП№164700641 з примусового виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 28.05.2009р. у справі №10/54.

У відповідь на запит від 28.07.2014р. №3/78 про надання згоди на повернення з арештованого рахунку помилково перерахованих коштів в розмірі 200 640,00грн. відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України листом №14-0-34-4555/2-10 від 01.08.2014р. повідомлено скаржника про відсутність законних підстав для задоволення таких вимог.

Надалі на підставі розпорядження відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України №1647064 від 12.09.2014р. згідно з платіжними дорученнями №4413 та №4414 від 15.09.2014р. грошові кошти в розмірі 201 090,58грн., які надійшли в рамках виконавчого провадження №164700641 на рахунок Державної виконавчої служби, було перераховано в рахунок погашення заборгованості боржника перед стягувачем за наказом Господарського суду Чернівецької області від 28.05.2009р. у справі № 10/54 та погашення виконавчого збору.

Позивач наполягав на тому, що Державна виконавча служба України за відсутності правових підстав для списання помилково отриманих на арештований рахунок боржника грошових коштів від скаржника (стягувача), безпідставно списала грошові кошти в розмірі 200 640,00грн.

В подальшому, ПАТ "КШБУ №63" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ЗАТ "Техпромсервіс" про стягнення з ЗАТ "Технопромсервіс" на користь ПАТ "КШБУ №63" 200 640,00грн. безпідставно отриманих коштів

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.02.2015р. у справі №910/27213/14 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ЗАТ "Технопромсервіс" на користь ПАТ "КШБУ №63" 200 640,00грн. безпідставно отриманих коштів та 4 012,80грн. судового збору.

23.02.2015р. господарським судом міста Києва видано наказ на примусове виконання вказаного рішення.

Постановою відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 30.04.2015р. за заявою ПАТ "КШБУ №63" відкрито виконавче провадження №47413054 з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/27213/14 від 23.02.2015р. про стягнення боргу в розмірі 204 652,80грн.

10.09.2015р. відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №47413054 до зведеного виконавчого провадження №42370614, яке веде відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Києва.

04.10.2016р. до господарського суду міста Києва надійшла скарга ПАТ "КШБУ №63" на бездіяльність органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення у справі №910/27213/14, в якій скаржник просив суд зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протягом трьох днів виконати рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2015р. у справі №910/27213/14 у повному обсязі, перерахувати грошові кошти у розмірі 200 640,00грн. на поточний рахунок стягувача, у випадку відсутності грошових коштів у розмірі 200 640,00грн. на поточному рахунку боржника, здійснити списання даних коштів з рахунку відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки починаючи з моменту приєднання виконавчого провадження №47413054 до зведеного №42370614, і до часу звернення з вказаною скаргою виконавчі дії державним виконавцем не проведено.

Задовольняючи вищевказану скаргу в частині зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2015р. у справі №910/27213/14, суди виходили з того, що згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішень у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

За приписами ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що приєднання виконавчого провадження №47413054 до зведеного виконавчого провадження №42370614, яке веде відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відбулось 10.09.2015р.

Апеляційною інстанцією зазначено, що 21.01.2014р. ПАТ "КШБУ №63" помилково перераховано грошові кошти на підставі платіжного доручення №34 від 21.01.2014р. неналежному отримувачу - Закритому акціонерному товариству "Техпромсервіс" (боржник) у розмірі 200 640,00 грн.

З огляду на відсутність доказів вжиття заходів примусового виконання рішення з моменту приєднання виконавчого провадження відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, господарські суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про задоволення вимог скарги щодо зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015р. у справі №910/27213/14 шляхом зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перерахувати грошові кошти у розмірі 200640,00грн. на поточний рахунок стягувача - Публічного акціонерного товариства "Ковельське шляхово-будівельне управління №63".

Щодо вимог скарги про те, що у випадку відсутності грошових коштів у розмірі 200640,00грн. на поточному рахунку боржника - здійснити списання даних грошових коштів з рахунку відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, то апеляційний суд виходив з того, що такі вимоги є альтернативними попередній вимозі щодо зобов'язання перерахувати грошові кошти, а тому така вимога задоволенню не підлягає, оскільки на стадії виконання судового рішення у даній справі, у разі настання вказаної обставини (відсутність грошових коштів у розмірі 200 640,00грн. на поточному рахунку боржника), він має право звернутися до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційний господарський суд, розглядаючи справу, розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли та існували між сторонами, дійшовши законних та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Постанова апеляційного господарського суду відповідає приписам статей 43, 105 ГПК України, вимогам щодо законності та обґрунтованості судового рішення, відтак підстав для її скасування з наведених у касаційній скарзі мотивів не вбачається.

Згідно з ст. 1211 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою сторони чи прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації.

Про зупинення виконання судового рішення виноситься ухвала.

Після закінчення перегляду оскарженого судового рішення господарський суд може поновити виконання судового рішення, про що виноситься ухвала.

За змістом ч. 3 ст. 1211 ГПК України питання про поновлення виконання судового рішення має вирішуватися судом касаційної інстанції під час прийняття постанови за результатами перегляду справи в касаційному порядку. В залежності від конкретних обставин справи відповідне питання може бути вирішено після перегляду оскаржуваного судового рішення, про що виноситься ухвала (абз. 4 п. 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України")

У зв'язку із закінченням перегляду оскаржуваної постанови апеляційної інстанції в порядку касації, виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017р. у справі №910/27213/14, яке було зупинено ухвалою Вищого господарського суду України від 10.10.2017р. у справі №910/27213/14, підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112, 1211 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017р. у справі №910/27213/14 залишити без змін, а касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - без задоволення.

Поновити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017р. у справі №910/27213/14.

Головуючий суддя І.В. Алєєва
Суддя Т.Б. Дроботова
Суддя Л.І. Рогач