ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Справа № 910/1263/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І., - головуючого, доповідача
Алєєвої І.В., Дроботової Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 21.07.2017
у справі№ 910/1263/17
Господарського судуміста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна"
до1. Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ротенбергер-Центр"
про зобов'язання скасувати результати відкритих торгів,

за участю представників:
позивачаКолтовський В.П. - адвокат, дог. від 07.04.2017;
відповідачів- не з'явився
- Повєрін О.Б.- директор наказ від 15.10.2003

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 відмовлено в повному обсязі в задоволенні позовних вимог про скасування результатів відкритих торгів, проведених Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", та визнання недійсним укладеного відповідачами за їх результатами договору.

02.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просило поновити строки для звернення зі скаргою, скасувати вказане вище рішення господарського суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2017 (судді Куксов В.В. - головуючий, Гончаров С.А., Іоннікова І.А.) Товариству з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна" відмовлено у відновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2017, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Не погоджуючись з висновками апеляційного господарського суду позивач подав до Вищого господарського суду Україні касаційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу апеляційного суду та відновити позивачу строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2017. Касаційну скаргу обґрунтовано доводами про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: не враховані та порушені приписи статей 55, 129 Конституції України, статей 53, 93, 106 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд не врахував, що строк подачі апеляційної скарги пропущений з незалежних від позивача причин, позаяк рішення суду скаржник отримав лише 22.06.2017, вже після закінчення встановленого строку для звернення зі скаргою; крім того, скаржник вказав, що оскаржувана ухвала порушує його вільний доступ до правосуддя; а питання присутності представника у судовому засіданні не є підставою для відмови у поновленні строків; вказуючи на відсутність у справі доказів одержання позивачем повного тексту рішення, скаржник вказав, що відповідно до вимог Інструкції з діловодства у господарських судах України, затвердженої Наказом ДСА України № 28 від 20.02.2013, неотримання процесуальних документів адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка та оперативно передається судді для ознайомлення, а відповідно до розділу 1.4 вказаної Інструкції відповідальність за організацію діловодства у господарських судах покладається на визначених працівників суду; доводи касаційної скарги підтверджуються практикою Верховного Суду України та Вищого господарського суду України.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" не скористалося процесуальним правом на участь своїх представників у судовому засіданні касаційної інстанції.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Ротенберг-Центр" доводи касаційної скарги заперечив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою сторони, прокурора може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений процесуальний строк.

При цьому пропуск процесуального строку в процесуальному праві - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки. Відновлення процесуального строку являє собою визнання судовим органом (суддею) дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Питання про відновлення пропущеного процесуального строку розглядається судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи. У заяві повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає поважними ті причини пропуску строку, про які вказала сторона, а відновлення процесуального строку означає лише, що суд надає дозвіл особі за наведених нею обставин вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущено.

Як встановив суд апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.05.2017 у судовому засіданні в присутності представників від позивача - Колтовського В.П., від відповідача-1 - Герасименка І.В., від відповідача-2 - Рудюк В.В. оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст якого суд підписав 26.05.2017.

Таким чином, законодавчо встановлений строк для оскарження судового рішення закінчився 05.06.2017.

Апеляційний суд встановив, що скарга подана 02.07.2017, що підтверджується відміткою штемпелю поштового відділення на конверті, тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги, а єдиною підставою для відновлення строків скаржник вказав отримання рішення від 18.05.2017 (складеного і підписаного 26.05.2017) лише 22.06.2017. При цьому будь-яких доказів на підтвердження вказаного факту скаржник не подав, не зазначив у додатках до апеляційної скарги; також такі докази відсутні в матеріалах справи.

Відмовляючи у відновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення, суд апеляційної інстанції вказав, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). Проте наведені апелянтом причини не є такими, які б об'єктивно перешкоджали йому подати апеляційну скаргу у встановлений період, не надані докази того, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Судова колегія зазначає, що відповідно до вимог частин першої-другої статті 85 Господарського процесуального кодексу України прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення господарський суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Відповідно до приписів статті 87 Господарського процесуального кодексу України "Надсилання рішень та ухвал" повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомлення про вручення не пізніше трьох днів з дня прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Суд апеляційної інстанції з'ясував, що представник позивача був присутній у судовому засіданні 18.05.2017 під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення, що за змістом статті 87 Господарського процесуального кодексу України спростовує доводи скаржника про порушення строків направлення йому судом повного тексту рішення.

Крім того, обов'язок доведення обставин поважності пропущеного строку належними та допустимими доказами покладається на сторони відповідно до положень статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, ці статті передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, обов'язок доведення обставин, на які посилається скаржник, враховуючи приписи статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України покладається у даному випадку саме на нього, однак, як вірно вказав апеляційний суд, жодних доказів у підтвердження своїх тверджень скаржник не подав.

Також судова колегія враховує, що право на поновлення процесуального строку не є необмеженим у часі, за приписами частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані належним чином користуватися належними їм процесуальними правами, в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

Скаржник був обізнаний з наявним судовим провадженням та прийняттям рішення у справі, як і з визначеними законодавчо строками його оскарження, які є стислими у часі, однак, на відміну від інших учасників спору, після сплину строку для виготовлення тексту рішення протягом місяця не вживав заходів щоб дізнатися про стан виготовлення його повного тексту (докази протилежного в справі відсутні).

Отже, колегія суддів погоджується із висновками апеляційного господарського суду, щодо відсутності підстав для відновлення пропущеного процесуального строку.

Додана скаржником практика Верховного Суду України та Вищого господарського суду Україні не суперечить необхідності оцінки у кожному конкретному випадку поважності наведених скаржником причин пропуску строку та не спростовує обґрунтованих висновків апеляційного господарського суду.

Таким чином, апеляційний суд, враховуючи статті 50, 51, 53, 93, 97 Господарського процесуального кодексу України, правомірно відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали та повернув без розгляду апеляційну скаргу позивача; доводи касаційної скарги суперечать положенням чинного законодавства та зводяться до переоцінки обставин, належно встановлених судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2017 у справі № 910/1263/17 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий Л. Рогач

Судді: І. Алєєва

Т. Дроботова