ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.09.2017р. Справа №905/744/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика», м.Бровари,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м.Дружківка,

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод», м.Горлівка,

про стягнення 169269,51 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 - за дов.

від відповідача 1: ОСОБА_2 - за дов.

від відповідача 2: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика», м.Бровари звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м.Дружківка про стягнення заборгованості за договором №17/61 від 09.10.2014р. про переведення боргу з урахуванням 3% річних за період з 15.10.2014р. по 15.03.2017р. та інфляції з листопада 2014р. по лютий 2017р. включно в сумі 169269,51 грн, в тому числі: основної заборгованості в сумі 99600 грн, 3% річних за час прострочення за період з 15.10.2014р. по 15.03.2017р. в сумі 7220,31 грн, інфляції за час прострочення за період з 01.11.2014р. по 28.02.2017р. в сумі 62449,20 грн.

Ухвалою суду від 04.04.2017р. (суддя Мальцев М.Ю.) за вказаним позовом було порушено провадження по справі №905/744/17.

13.05.2017р., у звязку із відрахуванням зі штату головуючого судді Мальцева М.Ю., здійснено повторний автоматичний розподіл справи, внаслідок чого її передано на розгляд судді Паляниці Ю.О.

27.09.2017р. до господарського суду надійшла заява б/н від 17.07.2017р. про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» заявило вимоги про стягнення заборгованості за договором №17/61 від 09.10.2014р. про переведення боргу з урахуванням 3% річних за період з 15.10.2014р. по 15.03.2017р. та інфляції з листопада 2014р. по лютий 2017р. включно в сумі 121513,75 грн, в тому числі: основної заборгованості в сумі 71500 грн, 3% річних за час прострочення за період з 15.10.2014р. по 15.03.2017р. в сумі 5183,25 грн, інфляції за час прострочення за період з 01.11.2014р. по 28.02.2017р. в сумі 44830,50 грн.

У судовому засіданні 27.09.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви б/н від 17.07.2017р.

Виходячи з того, що нормами ст.22 Господарського процесуального кодексу України встановлено право позивача до прийняття рішення по справі зменшити або збільшити розмір позовних вимог, судом розглядається позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» з урахуванням заяви б/н від 17.07.2017р.

При цьому, судом враховано, що відповідач 2 зареєстрований на непідконтрольній українській владі території, що виключає можливість надсилання позивачем відповідної заяви на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» умов договору №75 від 29.08.2013р. транспортного експедирування, борг за яким було переведено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» на підставі договору №17/61 від 09.10.2014р.

Внаслідок порушення умов договору №17/61 від 09.10.2014р. про переведення боргу щодо своєчасного внесення грошових коштів, позивачем також здійснено нарахування 3% річних та інфляційних збитків.

Відповідач 1 у судове засідання 27.09.2017р. зявився, надав заяву про визнання позовних вимог, за змістом якої визнав наявність основної заборгованості у розмірі 71500 грн, заборгованості по сплаті 3% річних 5183,25 грн та інфляційних 44830,50 грн.

Ухвалою суду від 27.07.2017р. залучено до участі у розгляді справи в якості відповідача 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод».

Відповідач 2 у судові засідання 22.08.2017р., 19.09.2017р., 27.09.2017р. не з'явився, витребуваних судом документів не представив, будь-яких пояснень по суті спору не надав. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

За приписами ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За змістом ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача 2 є: 84603, Донецька область, м.Горлівка, вул.Катеринича, буд.1.

З огляду на те, що відповідач 2 знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» були розміщені оголошення про дату та час судових засідань у справі №905/744/17.

Одночасно, судом вчинялись дії, які були спрямовані на встановлення телефонного звязку з відповідачем, про що свідчить телефонограма №252 від 17.07.2017р.

Крім того, господарський суд зауважує, що у відповідності до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Статтею 3 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

У ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, з огляду на наведене вище, суд наголошує, що відповідач 2 не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами від 27.07.2016р., 22.08.2017р., 19.09.2017р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач 2 у судове засідання 27.09.2017р. не зявився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача 1, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як свідчать матеріали справи, 29.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» (в редакції додаткової угоди №1 від 20.05.2014р., замовник) було підписано договір №75 транспортного експедирування.

За приписами п.1.1 укладеного сторонами правочину предметом останнього являється виконання або організація транспортно-експедиторського обслуговування вантажів замовника, за його рахунок по маршрутам, вказаним у заявці.

Відповідно до п.3.1 договору №75 від 29.08.2013р. ціна за даним договором, строки та умови оплати погоджуються сторонами у заявках-додатках та протоколах узгодження ціни з урахуванням експедиторської винагороди, які є невідємними частинами договору.

Згідно із п.8.1 вказаної угоди договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2013р. Якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення строку дії договору не сповістить іншу сторону у письмовій формі про розірвання договору, строк його дії продовжується на наступний рік на тих же умовах.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення сторін щодо припинення дії вказаного правочину, суд дійшов висновку, що зобовязання сторін за договором №75 від 29.08.2013р. були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Виходячи зі змісту наявних у матеріалах справи документів, на підставі договору №75 від 29.08.2013р. експедитором та замовником було підписано, в тому числі, акти приймання виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 99600 грн, а саме: №270 від 10.07.2014р. на суму 11300 грн, №273 від 11.07.2014р. на суму 12000 грн, №274 від 10.07.2014р. на суму 3000 грн, №275 від 11.07.2014р. на суму 12000 грн, №276 від 14.07.2014р. на суму 4100 грн, №292 від 29.07.2014р. на суму 7200 грн, №294 від 15.08.2014р. на суму 19800 грн, №298 від 12.08.2014р. на суму 2100 грн, №358 від 20.09.2014р. на суму 6000 грн, №359 від 29.09.2014р. на суму 6400 грн, №377 від 25.09.2014р. на суму 5200 грн, №381 від 30.09.2014р. на суму 4700 грн, №405 від 03.10.2014р. на суму 5800 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п.3.2 договору №75 від 29.08.2013р. розрахунки по договору здійснюються у гривнях та у формі передоплати або по факту виконаних послуг після отримання акта виконаних робіт, рахунку та CMR протягом 3 днів з дня виставлення рахунку. Винагорода експедитора утримується з сум, які надходять експедитору від замовника.

На виконання вказаного пункту договору №75 від 29.08.2013р. позивачем були виставлені рахунки №270 від 10.07.2014р. на суму 11300 грн, №273 від 11.07.2014р. на суму 12000 грн, №274 від 10.07.2014р. на суму 3000 грн, №275 від 11.07.2014р. на суму 12000 грн, №276 від 14.07.2014р. на суму 4100 грн, №292 від 29.07.2014р. на суму 7200 грн, №294 від 15.08.2014р. на суму 19800 грн, №298 від 12.08.2014р. на суму 2100 грн, №358 від 20.09.2014р. на суму 6000 грн, №359 від 29.09.2014р. на суму 6400 грн, №377 від 25.09.2014р. на суму 5200 грн, №381 від 30.09.2014р. на суму 4700 грн, №405 від 03.10.2014р. на суму 5800 грн.

Отже, приймаючи до уваги приписи чинного законодавства та умови п.3.2 договору №75 від 29.08.2013р., господарський суд дійшов висновку, що строк виконання зобовязання з оплати транспортно-експедиторських послуг настав.

Статтею 520 Цивільного кодексу України передбачена можливість заміни боржника іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У ст.521 Цивільного кодексу України зазначено, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст.513 Цивільного кодексу України).

Як вказував позивач, 09.10.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» (первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-ДрМЗ» (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» (кредитор) укладено договір №17/61 про переведення боргу, предметом якого є врегулювання відносин, повязаних із заміною зобовязальної сторони (первісного боржника) у зобовязанні, що виникає із договору транспортного експедирування №75 від 29.08.2013р., укладеного під первісним боржником та кредитором (основний договір).

Відповідно до п.п.2, 3 договору №17/61 від 09.10.2014р. первісний боржник переводить на нового боржника борг перед кредитором у розмірі 99600 грн, який виник на підставі основного договору та підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 09.10.2014р., підписаним між первісним боржником та кредитором. Первісний боржник зобовязується погасити вказану суму боргу перед новим боржником до 31.12.2014р. Новий боржник повинен оплатити кредитору загальну суму заборгованості, зазначену в п.2 договору протягом 3 робочих днів після підписання цього договору.

В силу приписів п.п.8, 10 вказаного договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Після набрання чинності цим договором всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього договору.

В той же час, у судовому засіданні 13.07.2017р. відповідач 1 надав примірник договору №17/61 від 09.10.2014р. про переведення боргу, предметом якого є регулювання відносин повязаних із заміною зобовязальної сторони (первісного боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод»), у зобовязанні що виникає із договору транспортного експедирування №57 від 29.08.2013р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» (кредитор).

За змістом п.п.2, 3 договору №17/61 від 09.10.2014р. у редакції, наданій відповідачем 1 у судовому засіданні 13.07.2017р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» (первісний боржник) переводить на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-ДрМЗ» (новий боржник) борг (грошове зобовязання) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» (кредитор) у розмірі 71500 грн, який виник на підставі договору транспортного експедирування №57 від 29.08.2013р. та підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 09.10.2014р., підписаним між первісним боржником та кредитором; первісний боржник зобовязується погасити вказану суму боргу перед новим боржником до 31.12.2014р.

При цьому, інші положення договору №17/61 від 09.10.2014р. у редакції, наданій відповідачем 1 є аналогічними за змістом доданому до позовної заяви договору №17/61 від 09.10.2014р. про переведення боргу.

Водночас, доказів того, що зазначені вище договори були розірвані або визнані недійсними у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи встановлений п.3 договору №17/61 від 09.10.2014р. про переведення боргу (у редакції обох сторін) термін погашення заборгованості, яка виникла з договору транспортного експедирування №75 від 29.08.2013р., суд дійшов висновку, що строк виконання новим боржником власних платіжних зобовязань настав.

Крім того, суд приймає до уваги, що за змістом заяви б/н від 17.07.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» позивач заявив вимоги, зокрема, про стягнення заборгованості за договором №17/61 від 09.10.2014р. про переведення боргу в сумі 71500 грн.

Разом з цим, як вказувалось вище, відповідач 1 у заяві про визнання позовних вимог, яку було надано у судовому засіданні 27.09.2017р., позовні вимоги, зокрема, в частині стягнення заборгованості в розмірі 71500 грн визнав.

Згідно із ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позовних вимог господарський суд приймає рішення про задоволення позову.

Наразі, судом не встановлено в діях відповідача 1, повязаних з визнанням позову в цій частині, конкретних порушень закону, а також фактів, які б доводили порушення визнанням позову прав і законних інтересів інших осіб.

За таких обставин, з огляду на принцип правомірності правочину, приймаючи до уваги відсутність доказів визнання будь-якого з договорів про переведення боргу недійсним, виходячи з того, що заявлена до стягнення сума основного боргу, охоплюється як договором, наданим позивачем, так і договором, представленим відповідачем 1, позовні вимоги про стягнення основної заборгованості у розмірі 71500 грн (з урахуванням заяви б/н від 17.07.2017р.) підлягають задоволенню на визначену позивачем суму.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення (з урахуванням заяви б/н від 17.07.2017р.) 3% річних в розмірі 5183,25 грн за період з 15.10.2014р. по 15.03.2017р.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 44830,50 грн за період з 01.11.2014р. по 28.02.2017р.

Разом з цим, як вказувалось вище, відповідач 1 у заяві про визнання позовних вимог, яку було надано у судовому засіданні 27.09.2017р., позовні вимоги, зокрема, в частині стягнення 3% річних у розмірі 5183,25 грн, інфляційних у розмірі 44830,50 грн визнав.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що їх суми є фактично більшими, ніж заявлені позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначені позивачем суми, а саме 5183,25 грн та 44830,50 грн відповідно.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, заслухавши пояснення позивача та відповідача 1, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача 1 процентів річних та інфляційних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Одночасно, приймаючи до уваги вищенаведене, у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» слід відмовити.

Судовий збір в сумі 1822,71 грн згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача 1 на користь позивача. Одночасно, з огляду на наявність обставин зменшення позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» не позбавлено права та можливості звернутись до суду з клопотанням про повернення судового збору у переплаченому розмірі (716,33 грн) в порядку норм ст.7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги (з урахуванням заяви б/н від 17.07.2017р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика», м.Бровари до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м.Дружківка про стягнення заборгованості за договором №17/61 від 09.10.2014р. про переведення боргу з урахуванням 3% річних за період з 15.10.2014р. по 15.03.2017р. та інфляції з листопада 2014р. по лютий 2017р. включно в сумі 121513,75 грн, в тому числі: основної заборгованості в сумі 71500 грн, 3% річних за час прострочення за період з 15.10.2014р. по 15.03.2017р. в сумі 5183,25 грн, інфляції за час прострочення за період з 01.11.2014р. по 28.02.2017р. в сумі 44830,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» (84205, Донецька обл., м.Дружківка, вул.Леніна, буд.7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика» (07400, Київська область, м.Бровари, вул.Лагунової Марії, буд.4Б, ) основну заборгованість у розмірі 71500 грн, 3% річних 5183,25 грн, інфляційні втрати 44830,50 грн, а також судовий збір в сумі 1822,71 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторська компанія Галактика», м.Бровари до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод», м.Горлівка.

У судовому засіданні 27.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 02.10.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця