ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017р. Справа № 908/1154/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В., судді Фартушка Т.Б., судді Бортник О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Управління капітального будівництва", м. Запоріжжя,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Чогор, м.Львів,

про стягнення заборгованості в розмірі 268 256,57 грн.

Представники:

від позивача: не з»явився;

від відповідача: не з»явився.

Представникам сторін в попередніх судових засіданнях роз»яснювалися права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Запорізької області подано позов Комунальним підприємством "Управління капітального будівництва", м. Запоріжжя, до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Чогор, м.Львів, про стягнення заборгованості в розмірі 268 256,57 грн.

Ухвалою від 08.06.2017 року справу №908/1154/17 направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 20.06.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 10.07.2017 року. Рух справи відображено в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 04.09.2017 року призначено колегіальний розгляд справи № 908/1154/17 у складі трьох суддів. Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.09.2017 року, склад колегії суддів у справі № 908/1154/17: ОСОБА_2 головуючий суддя, ОСОБА_3- суддя, ОСОБА_4 суддя.

Представник позивача в судове засідання не зявився, 04.10.2017 року подав через канцелярію суду заяву про подальший розгляд справи у відсутності повноважного представника, позовні вимоги підтримує.

10.07.17р. за вх. № 24209/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано клопотання з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

26.07.17р. за вх. № 3220/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано клопотання про продовження строків вирішення спору.

Відповідач вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 20.06.2017 року, про відкладення розгляду справи не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить повернуті на адресу суду поштові конверти з поштовою відміткою «адресат не розшуканий. Адреса неповна», а явка останнього була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Відповідач відзив та витребуванні судом документи не подав, причини неявки суду не повідомив.

Пунктом 3.9.1. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.06.2017 року за №, місцезнаходженням юридичної особи ТзОВ «Чогор» вказано адресу: 79018, Львівська область, м.Львів, вулиця Антоновича, будинок 31. На вказану адресу направлялися ухвали суду, однак, поштові конверти поверталися до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача про час, дату та місце судового розгляду не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Крім того, суд зазначає, що усі докази в матеріалах справи підтверджують заборгованість юридичної особи ТзОВ «ЄСС Плюс». Проте, із поданого позивачем витягу ЄДРПОУ не вбачається, що ТзОВ «ЄСС Плюс» змінило найменування на ТзОВ «Чогор». У зв»язку з тим, суд звернувся із запитом до Державної реєстраційної служби Міністерства юстиції та до Державної служби статистики про надання інформації, яка б підтверджувала зміну найменування ТзОВ ЄСС плюс, а також надання повної інформації щодо юридичної особи, зареєстрованої за кодом 334068040.

Листом 28.09.2017 року №14.3-04/495-17 Державна служба статистики України повідомила, що до 18.04.2017 року юридична особа - ТзОВ «Чогор» перебувала на обліку в ЄДРПОУ з найменуванням ТзОВ «ЄСС плюс».

Заслухавши пояснення представника позивача в попередніх судових засіданнях, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.05.2015 року між Комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» (замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЄСС Плюс» (підрядник) був укладений договір підряду №179/15 (надалі договір) на виконання робіт по об»єкту: «Капітальний ремонт фасаду житлового будинку по вулиці Українська, 2б в м.Запоріжжя», згідно умов якого відповідач зобов»язався власними або залученими силами виконати будівельні та інші роботи, які забезпечать введення в експлуатацію об»єкту будівництва в обумовлений цим договором строк, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та узгодженої ціни робіт, вимог техніки безпеки і охорони праці.

Відповідно до п.3.2 договору (в редакції додаткової угоди №1а від 04.04.2016 року) договірна ціна є динамічною і складає 3 447 188,57 грн. (з ПДВ).

Обсяг фінансування у 2015 році 1 690 000,00 грн. (з ПДВ)

Обсяг фінансування у 2016 році 1 757 188,57 грн. (з ПДВ).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки проводяться у відповідності до українського законодавства у сфері бюджетного фінансування в межах та за рахунок коштів, перерахованих Головним розпорядником коштів Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, наданих для фінансування предмету договору шляхом:

- поетапної оплати замовником виконаних робіт після підписання сторонами довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, складених підрядником відповідно до вимог ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013, в межах ціни цього договору, у строк до 15-ти календарних днів з моменту надходження коштів фінансування предмету договору на рахунок замовника;

- попередньої оплати, яка може бути надана підряднику відповідно до п.1 постанови КМУ від 23.04.2014 року №117, за прийнятим рішенням Головного розпорядника коштів Департаментом житлово-комунального господарства Запорізької міської ради на підставі отриманого від нього листа погодження, на строк не більше трьох місяців.

Замовник здійснює попередню оплату лише тих товарів, робіт та послуг, що згідно з даним договором передбачається поставити, виконати та надати протягом поточного року.

Надану попередню оплату підрядник зобов»язаний використати в зазначений термін.

Невикористані в цей термін кошти повертаються замовнику. Якщо надання авансу припадає на 4 квартал, то невикористані у цей термін кошти повертаються замовнику не пізніше 25 грудня поточного року.

На суму попередньої оплати підрядник надає акти виконаних будівельних робіт КБ-2в протягом 3-ох місяців з дня перерахування попередньої оплати, але в будь-якому разі не пізніше 25 грудня поточного року.

02.06.2015 року відповідач листом №24/05-15 від 29.05.2015 року звернувся до позивача щодо надання попередньої оплати.

На виконання умов п.4.1 договору та на підставі дозволу про здійснення авансу №536 від 10.06.2015 року, позивач 16.06.2015 року здійснив попередню оплату на суму 690 000,00 грн. та 14.07.2015 року на суму 1 000 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1224 від 11.06.2015 року та №1353 від 09.07.2015 року.

На підтвердження використання наданої попередньої оплати відповідач надав у червні 2016 року позивачу акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 1 690 000,00 грн.

14.06.2016 року відповідач звернувся до позивача листом №25/06-16 від 14.06.2016 року щодо надання попередньої оплати.

08.07.2016 року позивач, на підставі п.4.1 договору та дозволу на здійснення авансу №1273/01 від 06.07.2016 року, здійснив попередню оплату відповідачу на суму 268 256,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням №75 від 05.07.2016 року.

Як стверджує позивач, відповідач після отримання попередньої оплати до виконання робіт на об»єкті будівництва не приступив, акти виконаних робіт у 3-місячний термін не надав, грошові кошти не повернув, що є суттєвим порушенням умов укладеного договору.

Таким чином, сума невикористаної попередньої оплати становить 268 256,57 грн.

01.09.2016 року КП «УКБ» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про розірвання договору підряду №179/15 від 27.05.2015 року.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 року по справі №908/2317/16 задоволені позовні вимоги КП «УКБ» щодо розірвання договору підряду №179/15 від 27.05.2015 року на виконання робіт по об»єкту: «Капітальний ремонт фасаду житлового будинку по вулиці Українська,2б в м.Запоріжжя», укладеного з відповідачем.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 09.12.2016 року.

13.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою №юр07068 від 12.12.2016 року про повернення суми невідпрацьованої попередньої оплати, проте дана вимога залишилась без відповіді та задоволення.

Відповідач в судове засідання не з»явився, відзив на позов не подав, проти позову не заперечив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як підтверджується матеріалами справи, між позивачем та відповідачем укладено договір підряду.

Отже, між сторонами виникли цивільні права та обовязки на підставі договору підряду (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. якого замовник доручає, а підрядник, в межах договірної ціни приймає на себе обовязки, власними або залученим силами, виконати будівельні та інші роботи, які забезпечать введення в експлуатацію обєкту будівництва Капітальний ремонт фасаду житлового будинку по вул. Українська, 2 в м. Запоріжжі в обумовлений цим договором строк, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та узгодженої ціни робіт, вимог техніки безпеки і охорони праці.

Замовник здійснює фінансування підрядника на будівництво обєкту за рахунок коштів, перерахованих Головним розпорядником коштів Департаментом житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, у розмірі 3538390,97 грн., наданих для фінансування предмету договору, в межах яких буде проводитись оплата виконаних робіт підрядника та оплата витрат на утримання служби замовника (включаючи кошти на здійснення технічного нагляду) у розмірі 2,5 % віт витрат, що відповідають підсумку глав 1 9, що орієнтовно становить 91202,40 грн., у т.ч. ПДВ 15200,40 грн. Обсяг фінансування у 2015 році 91202,40 грн. (з ПДВ). Обсяг фінансування у 2016 році 0,000000 грн. (з ПДВ). Обсяг фінансування у 2017 році - 0,000000 грн. (з ПДВ).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 року по справі №908/2317/16 задоволені позовні вимоги КП «УКБ» щодо розірвання договору підряду №179/15 від 27.05.2015 року на виконання робіт по об»єкту: «Капітальний ремонт фасаду житлового будинку по вулиці Українська,2б в м.Запоріжжя», укладеного з відповідачем.

Даним рішенням встановлено, що з липня 2016 року роботи на об"єкті не виконуються, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Адже, відповідно до п. 14.1. договору замовник має право у односторонньому порядку розірвати або призупинити договір у випадку відставання понад 2 тижнів у виконанні доручених обємів робіт з вини підрядника згідно з строками виконання робіт. Згідно Графіку виконання робіт строк закінчення робіт 30.06.2016р.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог щодо стягнення з відповідача 268 256,57 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності щодо стягнення 268 256,57 грн. суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу, позовні вимоги спростував.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Чогор» (79018, м.Львів, вулиця Антоновича,31, ) на користь Комунального підприємства «Управління капітального будівництва» (69037, м.Запоріжжя, вулиця Незалежної України,60-б; ) заборгованість в розмірі 268 256,57 грн., а також 4 023,852 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2017 р.

Головуючий суддя Горецька З. В.

суддя Фартушок Т.Б

суддя Бортник О.Ю.