Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

30 жовтня 2017 року справа № 927/924/17

Позивач:Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради, вул. Реміснича, 19, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхо-будівельне управління №14", вул. Любецька, 35, м. Чернігів, Чернігівська область, 14021

Предмет спору: про стягнення штрафних санкцій в сумі 124277,58 грн.

Суддя Мурашко І.Г.

Представники сторін:

від позивача:Гаєва М.С., довіреність від 13.05.2017 за № 403-1, представник

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 02/10/17 від 02.10.2017, представник

В судовому засіданні 30.10.2017, після закінчення перерви оголошеної у судовому засіданні 19.10.2017, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Управлінням житлово комунального господарства Чернігівської міської ради подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо будівельне управління № 14» про стягнення штрафних санкцій в сумі 124277,58 грн., з яких 77756,56 грн. сума пені за період з 06.03.2017 по 30.06.2017 та 46521,02 грн. сума штрафу, що нараховані за порушення відповідачем строків виконання робіт за договором від 05.10.2016 за № 170703_30 на виконання робіт по капітальному ремонту ділянки дороги по проспекту Перемоги (від вул. Жабинського до площі Перемоги) в м. Чернігові та додаткових угод №№ 1-3 до нього.

Позивач у судових засіданнях 19.10.2017 та 30.10.2017 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити заявлений позов в повному обсязі.

Відповідач відзивом на позов та повноважний представник відповідача у судових засіданнях 19.10.2017 та 30.10.2017 проти заявленого позову заперечив в повному обсязі, вказавши на відсутність своєї вини у порушенні строків виконання робіт, обумовлених договором від 05.10.2016 за № 170703_30. Так, відповідач пояснив, що погодні умови, які склались наприкінці листопада та в грудні 2016 року, не дозволили йому своєчасно виконати роботи по ремонту дорожнього покриття, обумовлених вказаним вище договором. З огляду на вказані обставини, сторонами був переглянутий кінцевий строк виконання робіт за договором та погоджено новий «Календарний графік виконання робіт», про що свідчить додаткова угода № 2 від 22.12.2016 року до договору від 05.10.2016 за № 170703_30. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року було затверджено новий розмір мінімальної заробітної плати на рівні 3200,00 грн., що майже в два рази більше за її розмір на момент підписання сторонами договору від 05.10.2016 за № 170703_30. Як ствердив відповідач, різке зростання мінімальної заробітної плати призвело до пропорційного зростання витрат на фонд оплати праці та витрат на закупівлю асфальтобетонної суміші, що були закладені в кошторисі, погоджений сторонами при укладенні договору від 05.10.2016 за № 170703_30. Відповідач наголосив, що подальше виконання спірного договору за цінами 2016 року призвело б до збитків підрядника та його банкрутства в подальшому. Враховуючи зазначені обставини, відповідач скористався своїми правами, визначеними частиною 5 ст. 844 ЦК України, та звернувся до позивача з обґрунтованою пропозицією збільшити ціну спірного договору. Однак в ході перемовин сторони не досягли консенсусу, у звязку з чим прийшли до згоди розірвати договір від 05.10.2016 за № 170703_30, що є підставою заявленого позову. 03 квітня 2017 року сторонами було укладеного додаткову угоду № 3, виходячи зі змісту якої договір від 05.10.2016 за № 170703_30 на виконання робіт по капітальному ремонту ділянки дороги по проспекту Перемоги (від вул. Жабинського до площі Перемоги) в м. Чернігові, - є розірваним за взаємною згодою сторін станом на 03 квітня 2017 року. Відповідач у відзиві на позов також звернув увагу суду, на відсутність збитків у позивача, у звязку з порушенням відповідачем строків виконання робіт, обумовлених спірним договором.

Також, посилаючись на відсутність своєї вини в порушенні договірних зобовязань та на відсутність у позивача збитків, відповідачем у відзиві на позов заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки до 1% від заявленого розміру, на підставі статті233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, в разі якщо суд при винесені рішення дійде висновку про задоволення позову.

Позивач проти клопотання відповідача щодо зменшення розміру неустойки до 1 % заперечив та вказав, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у нього збитків, завданих невиконанням чи неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, заслухавши повноважних представників сторін, господарський суд , -

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2016 року Управлінням житлово комунального господарства Чернігівської міської ради (замовник за договором, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхо будівельне управління № 14» (генпідрядник за договором, відповідач по справі) було укладено договір за № 170703_30 на виконання робіт по капітальному ремонту ділянки дороги по проспекту Перемоги (від вул. Жабинського до площі Перемоги) в м. Чернігові (а.с.8-11).

За приписами пункту 1.1 договору від 05.10.2016 за № 170703_30, відповідач зобовязався з власних матеріалів, своїми засобами та на свій ризик, у передбачений договором строк виконати роботи Капітальний ремонт ділянки дороги по проспекту Перемоги (від вул. Жабинського до площі Перемоги) в м. Чернігові (згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) (CPV за ДК 021:2015 код 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та пропозиції конкурсних торгів, а позивач, у свою чергу, прийняти і оплатити вказані роботи, у порядку визначеному договором та чинним законодавством України.

Згідно п. 2.1 договору № 170703_30, сторони встановили, що якість робіт, що виконуються, повинна відповідати умовам затвердженої проектно кошторисної документації на обєкт, вимогам технічного завдання, а також державним нормам, технічним умовам та загальним вимогам, які предявляються до робіт цього типу. Відповідач виконує роботи керуючись діючими та території України будівельними нормами та правилами, державними стандартами України, іншими нормативними актами у сфері будівництва (п. 2.1 договору № 170703_30).

Сторони погодили пунктом 3.1 договору № 170703_30, що ціна цього договору є динамічною і становить 1711430,00 грн., крім того ПДВ 342286,00 грн.; Разом з ПДВ ціна договору становить 2053716,00 грн. (п. 3.3 договору № 170703_30).

За приписами пункту 5.5 договору за № 170703_30, після виконання відповідачем робіт позивач повинен протягом 5 (пяти) робочих днів прийняти виконану роботу та підписати акт виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3.

Пунктом 5.7 договору за № 170703_30, сторони погодили місце виконання робіт: проспект Перемоги в м. Чернігові (ПК2+90 ПК4+85).

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору від 05.10.2016 за № 170703_30, а саме пункту 4.1 договору,21 жовтня 2016 року перерахував відповідачу авансовий платіж у розмірі 30% від ціни договору в сумі 616114,80 грн., про що свідчить платіжне доручення від 20.10.2016 за № 23, а також банківська виписка по рахунку позивача, сформована на 21.10.2016 (а.с.37).

Відповідач в межах місячного строку з дня надходження коштів підтвердив їх використання, виконавши підрядні роботи на загальну суму 1362522,57 грн., про що свідчать акти приймання виконаних робіт (за листопад 2016 року) (форма КБ-2в) №№ 1,2, а також довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), що підписані та завірені печатками сторін станом на 18.11.2016 (а.с.32-36).

Позивач за вказані роботи своєчасно розрахувався, що підтверджується платіжним дорученням від 24.11.2016 за № 28 та банківською випискою по рахунку позивача, сформовану станом на 28.11.2016 (а.с.38).

Згідно актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 3,4 (за грудень 2016 року) (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), підписаних та завірених печатками обох сторін 18.12.2016, відповідачем на виконання умов договору від 05.10.2016 за № 170703_30 також були виконані, а позивачем прийняті підрядні роботи на загальну суму 26607,46 грн. (а.с.41-45). Вказані роботи оплачені позивачем своєчасно в повному обсязі згідно платіжного доручення від 19.12.2016 за № 41, а також банківської виписки по рахунку позивача, сформованої станом на 21.12.2016 (а.с.39).

Таким чином, у 2016 році на виконання договору від 05.10.2016 за № 170703_30, відповідачем були виконані, а позивачем прийняті та оплачені підрядні роботи на загальну суму 1389130,03 грн.

Проаналізувавши умови договору від 05.10.2016 за № 170703_30, неналежне виконання умов якого стало підставою заявленого позову, суд дійшов висновку, що вчинений сторонами правочин є договором підряду, правовідносини сторін за яким врегульовано § 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частина 2 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За приписами ч. 1-3 ст. 844 Цивільного кодексу України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Частиною 5 статті 843 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

З матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 2016 року відповідач звернувся до позивача листом за № 608, згідно якого повідомив позивача про неможливість виконання робіт по капітальному ремонту ділянки дороги по проспекту Перемоги (від вул. Жабинського до площі Перемоги) в м. Чернігові за договором від 05.10.2016 за № 170703_30, у звязку із складними погодними умовами, що підтвердив довідками Чернігівського обласного центру гідрометеорології від 12.12.2016 за №№ 42/03-1639, 42/03-1640, 42/03-1641, 42/03-1642, 42/03-1643, 42/03-1644, 42/03-1645, сформованими за період з 28.11 по 04.12.2016 року. Враховуючи зазначене, відповідач просив позивача продовжити термін дії договору від 05.10.2016 за № 170703_30 (а.с. 46-53).

Як пояснив відповідач роботи з улаштування дорожнього покриття з асфальтобетонних сумішей можуть бути виконані лише у суху погоду, при температурі восени не нижче плюс 10°С, а навесні та літом не нижче плюс 5°Сзгідно до пункту 21.8.10 Державних будівельних норм України «Споруди транспорту. Автомобільні дороги»ДБН В.2.3-4:2007, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 31.10.2007 за № 292 (а.с.131-139).

Сторони дійшли згоди щодо продовження дії договору від 05.10.2016 за № 170703_30 до 31 грудня 2017 року, у звязку з чим ними було укладено додаткова угода № 2 від 22.12.2016 до нього (а.с.13).

Додатковою угодою від 22.12.2016 за № 2 до договору від 05.10.2016 за № 170703_30, сторони внесли зміни до вказаного договору та виклали пункти 3.1 та 3.3 в новій редакції, згідно якої: ціна цього договору становить 1711430,00 грн., крім того ПДВ 342286,00 грн; разом з ПДВ ціна договору становить 2053716,00 грн., із них:

- фінансування на 2016 рік становить 1157608,35 грн., крім того ПДВ - 231521,68 грн.; разом з ПДВ ціна Договору становить 1389130,03 грн.;

- фінансування на 2017 рік становить 553821,65 грн., крім того ПДВ 110764,32 грн., разом з ПДВ ціна договору становить 664585,97 грн.

Зобовязання за даним Договором виникають за наявності та в межах бюджетних призначень на 2016 та 2017 роки.

Пунктом 5.1 договору від 05.10.2016 за № 170703_30, в редакції додаткової угоди від 22.12.2016 за № 2, сторони визначили, що строки виконання робіт за договором визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невідємною частиною договору. Кінцевий термін виконання робіт за договором 31 грудня 2017 року.

Пунктом 1.5 додаткової угоди від 22.12.2016 за № 2 сторони виклали додаток № 3 до договору від 05.10.2016 за № 170703_30 «Календарний графік виконання робіт» в новій редакції (а.с.12). Вказаний графік містить примітку, що в звязку з погодними умовами він може корегуватися.

З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2017 відповідач листом за № 139 звернувся до позивача з проханням переглянути ціну за договором від 05.10.2016 за № 170703_30, мотивуючи необхідність перегляду ціни зростанням мінімальної заробітної плати майже в 2 рази у порівняні до 2016 року, в якому був укладений спірний договір, зростанням вартості закупівельних цін на продукцію, що використовуються відповідачем для приготування асфальтобетонної суміші, підвищенням тарифів на енергоносії. При цьому до вказаного листа відповідачем було додано власний розрахунок договірної ціни станом на 27.03.2017, згідно якого ціна на 2017 рік за договором збільшена на 32,7 %, а також копії листів ТОВ «Агротранс Північ» від 28.03.2017 за № 16 та ТОВ «Чернігівагрошляхбуд» від 28.03.2017 за № 577, з якими відповідач співпрацює та закуповує необхідну продукцію(а.с.54-64).

Відповідач просив позивача переглянути ціну спірного договору, посилаючись на абз. 2 ч. 5 ст. 843 Цивільного кодексу України, згідно якої у разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. При цьому, уразі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Листом від 29.03.2017 за № 412 позивач відмовив відповідачу в перегляді ціни за договором від 05.10.2016 за № 170703_30 (а.с.65).

Враховуючи обставини що склались, відповідач листом № 149 від 30.03.2017 запропонував позивачу укласти додаткову угоду про розірвання договору підряду № 170703_30 від 05.10.2016 (а.с.66). Позивач листом від 31.03.2017 за № 412 повідомив відповідача, що не заперечує поти розірвання договору від 05.10.2016 за № 170703_30 (а.с.67).

В результаті перемовин, 03 квітня 2017 року сторони уклали додаткову угоду № 3 про дострокове розірвання договору № 170703_30 від 05 жовтня 2016 року на виконання робіт по капітальному ремонту ділянки дороги по проспекту Перемоги (від вул. Жабинського до площі Перемоги) в м. Чернігові (а.с.14). Виходячи зі змісту додаткової угоди від 03.04.2017 за № 3, сторони дійшли взаємної згоди достроково розірвати договір від 05.10.2016 за № 170703_30 та підтвердили виконання відповідачем робіт на загальну суму 1389130,03 грн. З огляду на пункт 3 вказаної угоди, сторони дійшли згоди вважати договір таким, що припинив свою чинність з 03 квітня 2017 року.

Звернувшись з позовом до суду про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 124277,58 грн., позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобовязань за договором від 05.10.2016 за № 170703_30, пункт 8.4 договору, а саме порушення ТОВ «Шляхо будівельне управління № 14» строків виконання підрядних робіт.

Як ствердив позивач, на стадії підписання додаткової угоди № 2 від 22.12.2016 року календарним графіком на 2017 рік передбачався хід виконання робіт за умовною поділкою Календарного графіка «клітинка» - 7 днів, з 06 березня 2017 року по 16 червня 2017 року. В ході розгляду справи, позивачем було письмово уточнено, що виконання робіт за календарним графіком на 2017 рік мало бути проведено у період з 06 березня 2017 року по 09 липня 2017 року (а.с.89).

З огляду на вказані обставини, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 77756,56 грн. пені, розрахованої за ставкою 0,1 % за кожний день прострочення за період з 06 березня 2017 року по 30 червня 2017 року, та 46521,02 грн. штрафу, розраховано у розмірі 7% від вартості робіт, виконання яких прострочено відповідачем понад 30 днів, тобто з 05 квітня 2017року.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши повноважних представників сторін суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову з огляду на наступне.

За приписами пункту 6.3.1 договору № 170703_30 на відповідача покладено обовязок забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором. Згідно пункту 8.2 договору відповідач несе відповідальність за своєчасність виконання робіт.

У відповідності до ч. 1 ст.846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду.

Пунктом 8.4 договору № 170703_30, на який посилається позивач обґрунтовуючи заявлений позов встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань за договором щодо строків виконання робіт відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Як встановлено судом, виходячи з умов пункту 5.1 договору в редакції додаткової угоди від 22.12.2016 за № 2, строки виконання підрядних робіт погоджувались сторонами календарним графіком виконання робіт, який є невідємною частиною договору. При цьому кінцевий строк виконання робіт за договором - 31 грудня 2017 року.

Судом при дослідженні календарного графіку виконання робіт встановлено, що календарним графіком на 2016 2017 роки, нова редакція якого затверджена пунктом 1.5 додаткової угоди від 22.12.2016 за № 2, не визначено конкретних дат та строків виконання певних видів робіт, обумовлених договором. Схематичні позначки на календарному графіку не надають суду змоги визначити календарні дати, виходячи з яких відповідач мав приступити до виконання погоджених сторонами видів підрядних робіт.

З огляду на зазначене, суд позбавлений можливості встановити чи порушив взагалі відповідач договірні зобовязання перед позивачем, оскільки з наданих матеріалів неможливо встановити прострочення виконання підрядних робіт за договором від 05.10.2016 за № 170703_30.

Доводи позивача про те, що на стадії укладення додаткової угоди від 22.12.2016 за № 1, сторонами було погоджено, що за календарним графіком на 2017 рік хід виконання робіт визначався умовною поділкою «клітина» 7 днів за період з 06 березня 2017 року по 09 липня 2017 року, - належними та допустимими доказами не підтверджені.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що позивач звернувся до суду з майновою вимогою про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені), саме на нього покладено обовязок з доведення обставин справи, що є підставою заявленого позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи що позивачем, всупереч вимогам ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, не доведено належними та допустимими порушення відповідачем строків виконання підрядних робіт, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого позову.

Крім того, у відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі розірвання договору зобовязання припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що зобовязання сторін за договором від 05.10.2016 за № 170703_30, що є підставою заявленого позову, припинились станом на 03 квітня 2017 року, про що свідчить додаткова угода № 3 від 03.04.2017 до нього. Тобто, починаючи з 03 квітня 2017 року у відповідача відсутні зобовязання перед позивачем щодо виконання підрядних робіт за договором від 05.10.2016 за № 170703_30, а відтак, не можуть бути застосовані штрафні санкції за порушення строків виконання зобов»язання у період після 03.04.2017 .

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення пеня за період з 04.04.2017 по 30.06.2017 та штраф, право на стягнення якого виникло після 04 квітня 2017 року, тобто, виходячи зі змісту позовної заяви, позивачем нараховані та заявлені до стягнення штрафні санкції, встановлені договором, поза строком дії договору від 05.10.2016 за № 170703_30.

При цьому суд звертає увагу позивача, що п. 11.1. договору № 170703_30 висновки суду не спростовують, оскільки зазначеним пунктом договору передбачено дію договору в частині розрахунків, сплати штрафних санкцій та гарантійного строку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором, а тому не може бути застосований у період відсутності будь-яких зобов»язань відповідача перед позивачем після 03.04.2017.

Враховуючи все вищевикладене, а також те, що матеріалами справи взагалі не підтверджено належними доказами факту прострочення виконання підрядних робіт відповідачем, оскільки неможливо визначити строки виконання робіт, визначених згідно погодженого сторонами календарного графіку виконання робіт, який є невідємною частиною договору , - суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача, з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 34, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити в повному обсязі.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 31.10.2017

Суддя Мурашко І.Г.