ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. Справа № 926/2621/17

За позовом Департаменту економіки Чернівецької міської ради

до Приватного підприємства "Круїз-2000"

про розірвання договору оренди та звільнення приміщення

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт "Чернівці"

2) Чернівецька міська рада

Суддя С.О. Миронюк

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 представник. Довіреність № 02/01-17/1521 від 20.09.2019 р.

Від відповідача ОСОБА_2 - представник. Довіреність від 28.09.2017 р.

Від Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Чернівці" ОСОБА_3 представник. Довіреність від 01.10.2015 р.

Від Чернівецької міської ради ОСОБА_4 представник. Довіреність № 01/02-05/1174 від 06.05.2016 р.

Департамент економіки Чернівецької міської ради звернувся з позовом до Приватного підприємства "Круїз-2000" про розірвання Договору оренди № 196 від 04.07.2013 р. та звільнення приміщення площею 9,90 м2, що знаходиться за адресою: вул. В. Чкалова, 30, м. Чернівці.

Позов обґрунтований тим, що відповідач в порушення умов договору оренди нерухомого майна від 04.07.2013 р. не уклав з позивачем в місячний термін договір про відшкодування витрат на утримання обєкта оренди і прибудинкової території, в тому числі щодо відшкодування плати за землю, договори з іншими організаціями на надання комунальних послуг (газ, вода, електроенергія, опалення та інше) та не застрахував орендоване майно, а тому просить розірвати Договір оренди № 196 від 04.07.2013 р. та звільнити приміщення за адресою: вул. В. Чкалова, 30, м. Чернівці.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 15.08.2017 р., справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 31.08.2017 р.

Ухвалами суду від 31.08.2017 р. та від 03.10.2017 р. розгляд справи відкладався у звязку з неявкою представника відповідача в судове засідання, та для витребування додаткових доказів по справі.

12.10.2017 р. відповідачем подано відзив на позов, в якому останній позов не визнає.

Ухвалою суду від 12.10.2017 р. продовжено розгляд справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 26.10.2017 р.

В судовому засіданні 26.10.2017 року оголошено перерву до 30.10.2017 р.

30.10.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач вимоги позивача не визнає.

Представники Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Чернівці" та Чернівецької міської ради просили суд позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив:

26.12.2006 р. рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 659/16, згідно додатку № 1 до рішення виконавчого комітету міської ради передано в оренду нежитлові приміщення, розташовані по вул. Чкалова, 30 для кас попереднього продажу авіаквитків туристичної фірми.

На виконання вказаного вище рішення між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та приватним підприємством «Круїз-2000» укладено договір оренди нерухомого майна № 691 від 29.12.2006 р. та договір оренди нерухомого майна № 196 від 04.07.2013 р. на термін з 01.02.2007 р. по 30.04.2007 р. з подальшим його продовженням, до 03.05.2019 р. та внесено зміни в площу орендованого майна з 7,4 кв.м. на 9,90 кв.м., згідно Додаткових договорів № 1, від 06.07.2015 р. № 2 від 11.11.205 р. та № 3 від 23.06.2016 р.

Відповідно до п. 4.1.9. Договору оренди нерухомого майна № 196 від 04.07.2013 р. орендар зобовязаний протягом місяця після укладення Договору оренди застрахувати обєкт оренди на користь орендодавця на весь строк дії договору від вогневих ризиків стихійних явищ та інших майнових ризиків на суму, не менше, ніж вартість обєкта оренди.

Згідно п. 4.1.10 Договору № 196 в місячний термін після укладення Договору оренди укласти з балансоутримувачем договір про відшкодування витрат на утримання обєкта оренди і прибудинкової території (в тому числі щодо відшкодування плати за землю), договори з іншими організаціями на надання комунальних послуг (газ, вода, електроенергія, опалення та інше) та в десятиденний термін надати орендодавцю копії договорів, що засвідчують виконання зазначеного обовязку.

Пунктом 4.1.11 Договору передбачено обовязок відповідача в місячний термін після укладення Договору оренди укласти з балансоутримувачем договір про відшкодування орендарем плати за користування землею пропорційно площі обєкта оренди.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ч.2 ст.67 Господарського кодексу України сторони вільні у виборі предмету договору, визначені зобовязань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

За ч.4 ст.179 Господарського кодексу України сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

У відповідності до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до вимог ч.1-2 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору оренди нерухомого майна від 04.07.2013 р. не уклав з позивачем в місячний термін договір про відшкодування витрат на утримання обєкта оренди і прибудинкової території, в тому числі щодо відшкодування плати за землю, договори з іншими організаціями на надання комунальних послуг (газ, вода, електроенергія, опалення та інше) та не застрахував орендоване майно, яке знаходиться за адресою: вул. В. Чкалова, 30, м. Чернівці.

Проте, такі твердження позивача є помилковими.

Так, матеріалами справи, зокрема договором страхування № 7105417 від 10.07.2015 р. та договором страхування № 7130353 від 21.08.2017 р. підтверджується виконання відповідачем пункту 4.1.9 Договору оренди щодо страхування обєкта оренди.

Також, відповідачем подано докази (картка рахунок: 6851, акти здачі-приймання робіт, рахунки-фактури) з яких вбачається виконання ним обовязку по відшкодуванню балансоутримувачу плати за землю та послуг звязку згідно виставлених рахунків КП «Міжнародний аеропорт «Чернівці».

Судом також встановлено, що будь-якої іншої плати за утримання обєкта оренди не існує, так як газом, водопостачанням в орендованому приміщенні відповідач не користується.

Заборгованість по орендній платі перед позивачем відсутня.

Таким чином, позивач звертаючись з вимогою про розірвання договору оренди нерухомого майна № 196 від 04.07.2013 р. не навів правових підстав, передбачених діючими Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України для розірвання договору.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до абзацу 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги наведене вище, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору оренди нерухомого майна № 196 від 04.07.2013 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Доводи позивача не можуть слугувати підставою для задоволення позову. Тому у позові слід відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 03.11.2017 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або апеляційного подання до Львівського апеляційного суду через Господарський суд Чернівецької області, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя С.О. Миронюк