ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2017 р. Справа № 926/2854/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волес», м. Київ

до приватного підприємства «Завод технологічного обладнання «Аванпак», м. Чернівці

про стягнення заборгованості 85508,20 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 03.04.2017;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 22.09.2017.

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю «Волес» звернулося до приватного підприємства «Завод технологічного обладнання «Аванпак» з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 135558,32 грн., з яких 128650,00 грн. основного боргу, 5216,48 грн. інфляційних втрат та 1691,84 грн. 3% річних за період з 24.03.2017 по 30.08.2017.

Свій позов позивач обґрунтовує фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань, що виникли з угоди від 20.06.2017 за якою відповідач повинен сплатити позивачу 128650 грн. безпідставно сплачених грошових коштів.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 11.09.2017 порушено провадження у справі з призначенням її до розгляду на 26.09.2017.

Ухвалою від 26.09.2017, за клопотанням сторін, розгляд справи відкладено на 02.11.2017.

27 жовтня 2017 року та 01 листопада 2017 року від відповідача через канцелярію господарського суду Чернівецької області надійшли відзив на позовну заяву (вх.№ 3460) та доповнення до відзиву (вх. № 3519), в якому відповідач визнає позов частково на суму 85508,20 грн., з яких 83350 грн. заборгованості, 448,39 грн. 3% річних та 1709,81 грн. інфляційних.

На день розгляду справи, 02.11.2017 присутній у судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог до 85508,20 грн., з яких 83350 грн. основної заборгованості, 448,39 грн. 3% річних та 1709,81 грн. інфляційних.

Заява позивача, будучи такою, що узгоджується з вимогами статті 22 Господарського процесуального кодексу України підлягає задоволенню.

Крім цього, у звязку зі зменшенням розміру позовних вимог, представник позивача просить повернути надлишково сплачений судовий збір.

Представники сторін підтримали свої позиції викладені в позовній заяві та відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив.

20 червня 2017 року між сторонами укладено угоду (надалі - Угода) згідно з якою відповідач зобовязався повернути на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 128650 грн., перераховані ним позивачу за платіжним дорученням №313 від 12.08.2016.

Сторони в Угоді узгодили між собою строки повернення коштів, починаючи з 25.06.2017 по 15.09.2017.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом в процесі розгляду справи встановлено, а сторонами не заперечується, що, підписавши Угоду у відповідача виникло зобов'язання щодо сплати грошових коштів у період з 25.06.2017 по 15.09.2017 у розмірі 128650 грн.

Враховуючи, що відповідачем належним чином не виконано умови Угоди, і допущено заборгованість, позивач правомірно просить її стягнути з відповідача.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню: з відповідача стягується на користь позивача 83350 грн. основного боргу, 448,39 3% річних та 1709,81 грн. інфляційних.

Судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача, а сплачений позивачем надлишковий судовий збір підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись, статтями 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Завод технологічного обладнання «Аванпак» (58018, АДРЕСА_1 код 38453082) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Волес» (04210, м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, буд. № 2-Г, корп. 1, код 39017032) 83350 грн. основного боргу, 448,39 3% річних, 1709,81 грн. інфляційних та 1600 грн. судового збору.

4. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Волес» (04210, м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, буд. № 2-Г, корп. 1, код 39017032) з державного бюджету 433,37 грн. судового збору.

5. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення підписано 06.11.2017

Суддя О.В. Гончарук