ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017 року Справа № 904/6958/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 49 від 26.06.2017р., провідний юрисконсульт служби технічної інспекції, ОСОБА_2, довіреність № 3 від 04.01.2017р., начальник юридичного відділу, ОСОБА_3, довіреність № 48 від 26.06.2017р., заступник начальника юридичного відділу;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 13-д від 07.08.2017р., начальник юридичного відділу.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства Кривбасводоканал

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2017р. у справі № 904/6958/17

за позовом Комунального підприємства Кривбасводоканал, м. Кривий Ріг

до Державного вищого навчального закладу Криворізький державний педагогічний університет , м. Кривий Ріг

про стягнення 266 047, 63 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017р. КП Кривбасводоканал звернулося з позовом про стягнення з ДВНЗ Криворізький державний педагогічний університет 266 047,63 грн. заборгованості, яка утворилася внаслідок несплати вартості витоку води на мережі відповідача по вул. Галенко.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2017р. у справі № 904/6958/17 (суддя Васильєв О.Ю.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство Кривбасводоканал звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав доведеними та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на помилковість висновків суду про неукладеність договору № 338 від 24.04.17р. про надання послуг з розподілу води та про відсутність підписаного між сторонами акту розмежування балансової належності водопроводних мереж, оскільки договір виконується сторонами та містить усі істотні умови, а відповідний акт було підписано між позивачем та ДВНЗ Криворізький націанальний університет, правонаступником якого є відповідач у 2012р.

Відповідачем були порушені свої зобов'язання та допущено виток води на мережі, яка відноситься до його балансової належності, що згідно з умовами п. 6.2. договору № 338 від 24.04.17р. про надання послуг з розподілу води та п.п. 3.3., 3.4, 3.14 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, є підставою для сплати, розрахованої позивачем вартості витраченої води.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 05.10.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.10.2017р. розгляд апеляційної скарги відкладений в судове засідання на 24.10.2017р.

У судових засіданнях по справі представники скаржника доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсягу.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, посилаючись при цьому на те, що станом на час розгляду справи схеми розмежування балансової приналежності мереж водопостачання між сторонами не існує, а відповідач юридична особа, державну реєстрацію якої було проведено 30.08.16р.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.17р. між КП Кривбасводоканал (виробник) та ДВНЗ Криворізький державний педагогічний університет (споживач) підписано договір про розподіл води № 338, згідно з умовами якого виробник зобовязався надати споживачу ДК 021:2015- 65110000-7 Розподіл води (послуги з централізованого постачання питної води) на червень-серпень 2017 року в учасника, а споживач зобовязався прийняти та оплатити надані послуги за встановленими тарифами (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, загальна вартість послуг за цим договором становить 97 000,00 грн., червень-серпень 2017р., у тому числі ПДВ 16 166,67грн.

Згідно з п.5.1. договору, розрахунковий період для визначення обсягу спожитих послуг водопостачання та водовідведення становить один місяць, а саме: з 15-го числа попереднього місяця до такого ж числа поточного місяця на підставі показників засобів обліку води. При розрахунках за фактично спожиті послуги по водопостачанню та водовідведенню поняття розрахунковий період та календарний місяць вважати прирівняними. Споживач здійснює повну оплату вартості спожитих послуг водопостачання та водовідведення за розрахунковий період за фактичними показами засобів обліку згідно розрахунків та актів наданих послуг протягом трьох календарних днів з моменту отримання рахунку та акту наданих послуг. За письмовою вимогою однієї із сторін та при наявності згоди іншої, можливе застосування іншої форми розрахунків, яке не суперечить чинному Законодавству України. Зміна форми розрахунків оформлюється додатковою угодою.

В п. 8.1. договору сторони погодили, що точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виробника до споживача, повинні бути зазначені у актах розмежування балансової належності, які є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 11.1. договору, даний договір набирає чинності з 01.06.2017р. і діє в частині надання послуг водопостачання до 31.08.2017р., а в частині здійснення розрахунків за наданні послуги до повного погашення заборгованості. На підставі ст. 631 ЦК України сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання (а.с.10-13).

Між тим, як вбачається з наданих позивачем на вимогу апеляційного суду додаткових доказів, 28.02.2017р. між сторонами, також було підписано договір про розподіл води № 152, згідно з умовами якого виробник зобовязався у 2017р. надати споживачу ДК 021:2015- 65110000-7 Розподіл води (послуги з централізованого постачання питної води), а споживач зобовязався прийняти та оплатити надані послуги за встановленими тарифами (п.п. 1.1., 1.2. договору).

В п. 8.1. цього договору сторони погодили, що точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виробника до споживача, повинні бути зазначені у актах розмежування балансової належності, які є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 11.1. договору № 152, в редакції протоколу розбіжностей, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє в частині надання послуг водопостачання до 31.12.2017р., а в частині здійснення розрахунків за наданні послуги до повного погашення заборгованості. На підставі ст. 631 ЦК України сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, а саме з 01.01.2017р.

Таким чином у період з 01.01.2017р. по 31.05.2017р. послуги з централізованого постачання питної води надавалися виробником споживачу на підставі договору про розподіл води № 152, а з 01.06.2017р. по 31.08.2017р. на підставі договору про розподіл води № 338.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.17р. повноважними представниками позивача складено акт за № 374, згідно з яким 06.06.2017р. працівниками позивача було здійснено огляд систем водопостачання та водовідведення обєкту за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гагаріна, 54 та було усунено витоки води на мережі споживача (вул. Галенко) через пошкодження трубопроводу Ду 150 мм (корозія) до вузла обліку води. Даний обсяг води є безобліковим, розрахунки за воду будуть здійснені відповідно до вимог п. 10.1. наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 від 27.06.2008 року. Подача води на обєкт споживача перекрита шляхом встановленням інвентарної заглушки механічним способом. Цей акт підписано трьома представниками позивача та містить примітку про відмову від підпису представника відповідача (а.с.15).

За твердженням позивача факт витоку води по вул. Галенко був зафіксований ним на підставі звернення фізичної особи 29.05.2017р., про що здійснено відповідний запис у журналі заявок (а.с. 76-78).

З наведених підстав, позивач керуючись п. 3.3., 3.4., 3.14. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 (надалі Правила) здійснив розрахунок витрат води відповідача в обсязі 24 417 куб.м. та стоків у обсязі 24 417 куб.м., за період з 29.05.17р. по 06.06.17р. на загальну суму 266 047,63 грн. і виставив відповідачу рахунки на сплату № 87/2227/п33, № 902227/п33 від 09.06.17р. (а.с.17-18), які останнім оплачені не були, що і було підставою для звернення з даним позовом до господарського суду.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, споживачі питної води зобов'язані, зокрема: раціонально використовувати питну воду, не допускати її витоків із внутрішньобудинкових мереж та обладнання; вчасно повідомляти підприємства питного водопостачання про виявлені пошкодження на об'єктах централізованого питного водопостачання і водовідведення, які їм належать або якими вони користуються; утримувати в належному технічному і санітарному стані водопровідні мережі та обладнання.

Згідно з п. 3.1. Правил, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (п. 3.2. Правил).

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу (п. 3.3. Правил).

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (п. 3.4. Правил).

Відповідно до п. 10.1. Правил, у разі виявлення витоку води через зіпсування санітарно-технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої (у тому числі внутрішньобудинкової) мережі водопостачання, нераціонального використання води, у випадку, коли засіб обліку на вводі відсутній або не працює з вини споживача, останній здійснює розрахунок за воду з виробником згідно з п. 3.3 цих Правил.

Розрахунок з виробником за нераціональне використання води внаслідок витоків здійснює споживач, у якого на балансі, в експлуатації, обслуговуванні перебуває внутрішньобудинкова система водопостачання.

Виробник має право разом із споживачем здійснювати відповідно до умов договору вибіркову перевірку технічного стану внутрішньо будинкової системи водопостачання споживача, про що складається акт.

У відповідності до пункту 15.2. Правил, виробники та споживачі зобов'язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

Згідно з п. 15.6. Правил, у разі пошкодження мереж, споруд водопостачання або водовідведення особи, що виявили таке пошкодження, зобов'язані негайно повідомити про це виробника та здійснити всі можливі заходи щодо усунення наслідків цього пошкодження.Ліквідація пошкоджень виконується виробником або організацією, яка має відповідну ліцензію на здійснення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, за участю виробника.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, під час укладення договорів про розподіл води № 152 від 28.02.2017р. та № 338 від 24.04.2017р. сторонами не було визначено розмежування балансової належності водопровідних мереж та всупереч п. 8.1. зазначених договорів не було підписано відповідних актів, тобто не досягнуто згоди щодо однієї з істотних умов договорів, яка передбачена п. 9 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Надана ж позивачем до матеріалів справи копія Акту розмежування балансової належності водопровідних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 28.03.12р., який підписаний між КП Кривбасводоканал та Криворізьким національним університетом (а.с. 14), як вірно вказав місцевий господарський суд, не може бути належним доказом розмежування балансової належності водопровідних мереж між сторонами та знаходження місця витоку води (вул. Галенко, м. Кривий Ріг) у зоні відповідальності відповідача, оскільки цей акт підписаний в якості споживача іншою юридичною особою - Криворізьким національним університетом та значно раніше укладення між сторонами договорів про розподіл води № 152 від 28.02.2017р. та № 338 від 24.04.2017р., які і є підставами для виникнення між сторонами спірних правовідносин з надання послуг водопостачання та водовідведення.

Так, відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Правил, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

За наведених обставин доводи позивача щодо ухилення відповідача від підписання акту розмежування балансової належності водопровідних мереж, апеляційним судом відхиляються, оскільки його не підписання сторонами під час укладення сторонами договорів про розподіл води свідчить лише про не досягнення сторонами згоди щодо однієї з істотних умов цих договорів, а не про прорив водопровідної мережі саме у зоні відповідальності відповідача, що належними та допустимими доказами не підтверджується.

Відповідачем, також були надані докази звернення до керівництва позивача, з проханнями укласти договір на виготовлення схем розподілу балансової належності та актів розмежування балансової належності з розподілу води (а.с. 32-35), однак станом на час розгляду справи сторонами схеми розподілу балансової належності не узгоджені.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач - ДВНЗ Криворізький державний педагогічний університет є новоутвореною юридичною особою, яка створена шляхом виділу з ДВНЗ Криворізький національний університет відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 22.03.16р. № 298 Про реорганізацію Державного вищого навчального закладу Криворізький національний університет та розпорядження КМУ від 27.01.16р. ОСОБА_2 питання реорганізації вищих навчальних закладів, державну реєстрацію якої було проведено 30.08.2016р.

Згідно з ч. 4 п. 1.1. ст. 1 Статуту ДВНЗ Криворізький державний педагогічний університет, він є юридичною особою, утвореною у формі державної установи і є правонаступником ДВНЗ Криворізький національний університет у частині, що пов'язана з Криворізьким педагогічним інститутом ДВНЗ Криворізький національний університет.

Проте, часткове правонаступництво ДВНЗ Криворізький державний педагогічний університет за ДВНЗ Криворізький національний університет не може бути підставою для чинності Акту розмежування балансової належності водопровідних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 28.03.12р., який складався внаслідок укладення між останнім та позивачем договору № 33 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 25.01.2012р., що втратив чинність.

В силу ст.ст. 180, 181 ГК України, ст.ст. 638, 639 ЦК України та ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не може Акт розмежування балансової належності водопровідних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 28.03.12р. і ототожнюватись з відповідним актом, який мав бути підписаним під час укладення інших договорів з іншими сторонами, а саме договорів про розподіл води № 152 від 28.02.2017р. та № 338 від 24.04.2017р., укладених між позивачем та відповідачем, або використовуватись замість нього.

Безпідставними є і доводи позивача щодо розмежування балансової належності водопровідних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін згідно з Актом розподілу балансової належності та меж обслуговування мереж водопостачання та водовідведення від 08.09.17р., копію якого надано позивачем апеляційному суду, оскільки даний акт складений в односторонньому порядку представниками позивача вже після усунення витоку води на мережі та здійснення розрахунку вартості витраченої води.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 266 047,63 грн., нарахованих внаслідок витрат води в обсязі 24 417 куб.м. та стоків у обсязі 24 417 куб.м. за період з 29.05.17р. по 06.06.17р.

Окрім цього, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що про прорив водопровідної мережі по вул. Галенко у м. Кривий Ріг позивач дізнався 29.05.17р., а усунено прорив було лише 06.06.17р. При цьому з журналу видачі нарядів працівникам служби водопровідних мереж позивача (а.с. 79-89) вбачається, що наряди на виконання робот надавалися лише 29.05.17., 30.05.17., 02.06.17. та 06.06.17, тобто 31.05.17., 01.06.17., 03-05.06.17. ніяких дій з виявлення та усунення прориву води по вул. Галенко позивачем не вчинялося,

Отже, витоку води у період з 29.05.17р. по 06.06.17р., що вплинуло на розмір, нарахованої відповідачу вартості витраченої води, сприяла саме бездіяльність позивача, тому покладення на відповідача відповідальності за витрати води не відповідає таким загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, як справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржуване рішення господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 104 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2017р. у справі № 904/6958/17 - відсутні.

Сплачені скаржником судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Кривбасводоканал на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2017р. у справі № 904/6958/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2017р. у справі № 904/6958/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.10.2017 року.