ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" жовтня 2017 р.Справа № 924/840/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантех Мастер", м. Хмельницький

про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4С16110Г від 10.11.16р., яка утворилась станом на 29.08.2017р. в розмірі ,70 грн., в т.ч. заборгованість за кредитом - ,14 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 514190790,88грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 457271397,68 грн.; штраф - 225001000,00 грн.;

про розірвання кредитного договору №4С16110Г від 10.11.2016р. укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Сантех Мастер",

представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - довіреність №119-К-О від 03.01.17р.

відповідача: ОСОБА_2 - довіреність від 01.08.17р.

Ухвала виноситься 20.10.2017 року, оскільки в судовому засіданні 18.10.2017 року оголошено перерву.

суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4С16110Г від 10.11.16р., яка утворилась станом на 29.08.2017р. в розмірі ,70 грн., в т.ч. заборгованість за кредитом - ,14 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 514190790,88 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 457271397,68 грн.; штраф - 225001000,00 грн. та розірвати кредитний договір №4С16110Г від 10.11.2016р., укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Сантех Мастер".

В обґрунтування позову посилається на умови укладеного між сторонами кредитного договору № 4С16110Г від 10.11.2016 року, згідно якого позивачем надано відповідачу кредит в розмірі ,00 грн. Проте, ТОВ "Сантех Мастер" умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків виконав неналежним чином, чим створив заборгованість за кредитом в розмірі ,14 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 514190790,88 грн.

З наведеного, позивач просить розірвати кредитний договір № 4С16110Г від 10.11.2016 року та стягнути з ТОВ "Сантех Мастер", окрім заборгованості по кредиту та відсотках, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 457271397,68 грн. та 225001000,00 грн. штрафу.

Повноважний представник позивача в судових засіданнях позов підтримує, вважає його повністю обґрунтованим наявними в матеріалах справи доказами.

Від представника відповідача 18.10.2017 року надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у якій ТОВ "Сантех Мастер" просить суд зупинити провадження у справі №924/840/17 до розгляду господарським судом м. Києва справу №910/17436/17 та набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою господарського суду м. Києва від 09.10.2017 року порушено провадження у справі №910/17436/17 за позовом ТОВ "Сантех Мастер" до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", Prior Management Ltd, Spircom Investments Ltd та Lemiserf Investments Ltd про визнання відсутнім у публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" права на стягнення заборгованості з ТОВ "Сантех Мастер" за кредитним договором №4С16110Г від 10.11.2016 року та зобов'язання ПАТ КБ "Приватбанк" припинити дії, спрямовані на позбавлення ТОВ "Сантех Мастер" належного йому майна шляхом стягнення коштів за кредитним договором №4Т16110Г від 10.11.2016 року. Вважає, що факти, встановлені у рішенні з даної справи, будуть мати безпосереднє преюдиційне значення при вирішенні справи №924/840/17. При цьому наголошує, що кошти, отримані за кредитним договором, були відразу ж передані ПАТ "КБ "Приватбанк" для погашення заборгованості перед ним іншого боржника, а виконання зобов'язань за кредитним договором № 4С16110Г від 10.11.16р. було забезпечено заставою.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні клопотання підтримав, просить суд зупинити провадження у даній справі до вирішення справи №910/17436/17.

Представник позивача в письмових поясненнях та в судовому засіданні проти клопотання відповідача про зупинення провадження заперечує, при цьому наголошує, що:

1) з'ясування такої обставини як наявність у ПАТ КБ "Приватбанк" права вимоги до ТОВ "Сатех Мастер" за вказаним кредитним договором у будь-якому випадку є обов'язковим під час розгляду даної справи. Встановити таку обставину є можливість в межах справи №924/840/17. Позивач посилається на ст. 79 ГПК України, постанову Пленуму ВГС України №18 від 26.12.2011 р. та умови договору;

2) з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 69 ГПК України, судову практику ВГС України, банк звертає увагу суду на той факт, що обов'язок національних судів - це здійснювати швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

3) на думку позивача, оскільки провадження у справі №910/17436/17 зупинено, то відповідач усвідомлює, що у разі задоволення клопотання протягом щонайменше півроку у жодній з двох справ не будуть встановлюватися будь-які обставини, оскільки провадження буде зупинено.

Суд, розглянувши вказане клопотання, приходить до наступних висновків.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Згідно п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі

З вищезазначеного слідує, що підставами зупинення провадження у справі є наявність двох обставин: 1) пов'язаність справ та 2) неможливість розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Окрім того, неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені цим судом самостійно.

У п. 3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у справі №924/840/17 є стягнення грошових коштів згідно кредитного договору №4С16110Г від 10.11.2016 року, а також його розірвання; підставою позову - неналежне виконання відповідачем умов договору та відповідні норми ЦК України.

Предметом спору у справі №910/17436/17 є визнання відсутнім у позивача в даній справі права на стягнення з відповідача у даній справі заборгованості, яка є предметом даного спору.

Тобто, судові справи №924/840/17 та №910/17436/17 є пов'язані та обставини, які будуть встановлені у останній справі, безпосередньо вплинуть на рішення суду у справі господарського суду Хмельницької області.

Одночасно, господарський суд Хмельницької області позбавлений можливості дослідити такі обставини самостійно, оскільки вимога у справі №910/17436/17 ґрунтується на договорах застави, укладених із відповідачами 2, 3 та 4 у справі №910/17436/17. Дослідження вказаних договорів не є предметом спору у справі №924/840/17.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом. Європейський суд з прав людини у справі "Зенд проти Австрії" від 12.10.78 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не тільки на правову основу самого існування "суду", а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, установлений законом" у ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає "всю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Справа №910/17436/17 з огляду на суб'єктний склад сторін, в т.ч. відповідача, та предмет позову не є підвідомчою господарському суду Хмельницької області згідно ст.12 ГПК України, що також виключає можливість встановлення обставин у вказаній вище справі самостійно господарським судом Хмельницької області при розгляді справи №924/840/17, оскільки такий суд не зможе вважатися "судом, встановленим законом".

Пунктом А5 кредитного договору №4с1611ОГ передбачено, що виконання зобов'язань позичальника забезпечується: договором застави. Зі змісту позовної заяви та ухвали про порушення провадження у справі вбачається, що відповідачами у справі №910/17436/17 є, в т.ч. заставодавці за зобов'язаннями по кредитному договору №4с1611ОГ.

Окрім того, відповідно до умов кредитного договору сплаті підлягають відсотки за користування кредитом, а термін повернення кредиту - 16.04.2025 р.

Таким чином, розірвання кредитного договору в даному спорі призведе до правових наслідків, передбачених у ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, тобто, до припинення зобов'язань сторін за договором, що, в свою чергу, може потягнути за собою відповідне припинення забезпечення виконання зобов'язань (договорів застави - п. 1 ч.1 ст. 593 ЦК України).

Суд також вважає за належне зауважити, що через тривалість судового розгляду спору у справі №910/17436/17 через необхідність повідомлення іноземних суб'єктів господарювання, потенційне вирішення даного спору без зупинення провадження може призвести до фактичного виконання даного судового рішення та припинення діяльності відповідача ще до вирішення спору у справі №910/17436/17 через значну суму стягнення.

Вищевикладене спростовує позицію позивача вказану у запереченнях проти клопотання про зупинення провадження у справі.

Посилання позивача на практику ВГС України по справах №911/3792/15, №911/3981/16,917/274/17, судом до уваги не приймається, оскільки у даних справах зупинення ґрунтувалося на інших обставинах (зокрема, до визнання недійсними договорів, внесення змін до договорів, тощо).

В клопотанні про зупинення провадження у справі відповідач просить суд, зупинити розгляд спору до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, предметом якої не є визнання недійсним кредитного договору, що спростовує позицію позивача з посиланням на роз'яснення викладені у постанові Пленуму ВГС України №1 від 24.11.2014 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів.

В світлі висновку, викладеному у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов'язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з'ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з'ясування об'єктивних причин та факторів, що зумовили настання наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Аналогічні положення викладені у п. 1, п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення", згідно яких рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Як зазначалось вище, суд позбавлений можливості самостійно встановити обставини, що мають значення для даної справи, та які можуть бути встановлені у справі №910/17436/17, тому, прийнявши рішення на даному етапі, таке рішення не буде відповідати переліченим вище вимогам.

Наведеним також спростовуються доводи позивача про необхідність дотримання принципу розумності строку судового розгляду, оскільки такий строк жодним чином не повинен призводити до неповноти з'ясування всіх обставин справи.

При цьому суд також вважає за необхідне звернути увагу, що дослідження у даній справі обставин стосовно наявності права вимоги позивача до відповідача, з огляду на позицію останнього викладену у позовній заяві по справі №910/17436/17 та зміст кредитного договору, призведе до необхідності залучення у справі №924/840/17 осіб з якими укладено договори застави (в якості третіх осіб, відповідачів, тощо), тобто призведе до ще більш тривалого часу необхідного для розгляду даного спору, враховуючи необхідність повідомлення вказаних вище осіб, як іноземних суб'єктів господарювання. Проте, зазначені дії вже були вчинені судом при порушенні провадження у справі №910/17436/17.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі №924/840/17 до вирішення справи №910/17436/17, що розглядається господарським судом м. Києва.

Керуючись ст.ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №924/840/17 до вирішення справи №910/17436/17, що розглядається господарським судом м. Києва.

Сторонам повідомити про вирішення справи №910/17436/17, що розглядається господарським судом м. Києва.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2, 3, 4 - позивачу, (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, 7-й поверх),

5- відповідачу, (29000, м. Хмельницький, вул. Купріна, буд. 54/5).

Всім рекомендованим з повідомленням.