номер провадження справи 5/162/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017 Справа № 908/6267/15

За позовом: Державного підприємства Мелітопольський завод Гідромаш (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського, 191)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал 2 (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 48)

про вилучення у відповідача виробів, виготовлених з порушенням права інтелектуальної власності власника патенту на промисловий зразок Автопідйомник телескопний за патентом № 22373 та знищення їх, та припинення дій

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 24.04.2017 р.

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 21.01.2016 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

25.12.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства Мелітопольський завод Гідромаш до Товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал 2 про вилучення у відповідача виробів, виготовлених з порушенням права інтелектуальної власності власника патенту на промисловий зразок Автопідйомник телескопний за патентом № 22373 та знищення їх, та припинення дій.

Ухвалою суду від 25.12.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/6267/15, справі присвоєно номер провадження 5/162/15, розгляд якої призначено на 25.01.2016 р.

Ухвалою від 25.01.2016 р. призначено судову експертизу з питань інтелектуальної власності, проведення якої доручено судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі № 908/6267/15 зупинено до отримання результатів судової експертизи з питань інтелектуальної власності. Ухвалою від 22.02.2016 р. провадження у справі поновлено з 10.03.2016 р., розгляд справи призначено на 10.03.2016 р. Ухвалою від 10.03.2016 р. призначено судову експертизу з питань інтелектуальної власності, проведення якої доручено судовим експертам Науково дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, провадження у справі № 908/6267/15 зупинено до отримання результатів судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Ухвалою від 22.08.2017 р. провадження у справі поновлено з 25.09.2017 р., розгляд справи призначено на 25.09.2017 р. Ухвалою від 25.09.2017 р. у звязку із неявкою у судове засідання представника позивача, не надання ним витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 10.10.2017 р. У судовому засіданні 10.10.2017 р. судом оголошено перерву до 23.10.2017 р. В судовому засіданні 23.10.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 23.10.2017 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.01.2016 р. за вих. №39, письмових пояснень від 09.10.2017 р. за вих. №219, зазначивши, що ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» є власником продуктів інтелектуальної власності за патентами на промисловий зразок №19359 «Кабіна» автомобіля», №17114 «Автопідйомник телескопічний», №22373 «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі» та на корисну модель №66171 «Автопідйомник телескопічний». Однак, у 2015 р. позивачу стало відомо, що ТОВ «Арсенал 2» виготовляє продукцію, яка за своїми технічними характеристиками, зовнішнім виглядом, функціональним призначенням є тотожною з продукцією, яку виготовляє ДП «МЗ «Гідромаш» відповідно до отриманих патентів. Факт порушення прав інтелектуальної власності позивача полягає у виготовленні, рекламі продукції «Автопідйомник телескопічний» у тому числі й в мережі Інтернет на відповідних сайтах. Крім цього, при візуальному порівнянні автопідйомника, який виготовлений відповідачем та запропонований для продажу, позивачем було встановлено, що вказана продукція має всі суттєві ознаки промислового зразка «Автопідйомник телескопічний» за патентом №22373. Використання відповідачем майнових прав інтелектуальної власності за вказаним патентом порушує власні права інтелектуальної власності позивача. Також, позивач зазначив, що не погоджується з висновком експертизи №1094 від 25.07.2017 р. , оскільки відповідач надав для вивчення експертам документи, що нібито підтверджують право власності на автомобільний підйомник, тобто саме навісне обладнання. Однак, до продажу пропонується автопідйомник на шасі, який зовні є тотожним з продукцією позивача, що виготовляється за патентом №22373. На підставі викладеного, позивач просить суд вилучити у ТОВ «Арсенал 2» вироби «Автопідйомник АР-18 на базі ГАЗ» та всі його модифікації, виготовлені з порушенням права інтелектуальної власності власника патенту на промисловий зразок №22373 «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі» та знищити їх; припинити дії, що порушують права інтелектуальної власності власника патенту на промисловий зразок №22373 «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі» та заборонити ТОВ Арсенал 2 використання промислового зразка, захищеного патентом України №22373 на промисловий зразок «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі», у тому числі виготовлення автопідйомників телескопічних на базі ГАЗ із застосуванням запатентованого промислового зразку, застосування автопідйомників телескопічних, будь-яке поширення, пропонування для продажу, в тому числі через мережу Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення їх в цивільний оборот або зберігання автопідйомників телескопічних в зазначених цілях.

В обґрунтування позовних вимог посилається на ст.ст. 386, 424, 431, 432 Цивільного кодексу України, Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву від 22.09.2017 р. за вих. №59 та зазначив, що відповідно до висновку експерта сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом №22373, який належить позивачу, відрізняється від сукупності суттєвих ознак за патентами №21216, №43449, які належать відповідачу. Отже, висновок експертизи по справі відповідає чинному законодавству, який в повній мірі надав відповіді на питання, поставлені судом. Також, зазначив, що вказані патенти були видані раніше ніж патенти позивача. На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» промисловий зразок - результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка.

Відповідно до статті 463 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель та промисловий зразок є:

1) винахідник, автор промислового зразка;

2) інші особи, які набули прав на винахід, корисну модель та промисловий зразок за договором чи законом.

У частині 2 статті 5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» визначено, що об'єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб.

Статтею 464 ЦК України передбачено, що майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є:

1) право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка;

2) виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії);

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» патент надає його власнику виключне право використовувати промисловий зразок за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Взаємовідносини при використанні промислового зразка, патент на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник патенту може використовувати промисловий зразок за своїм розсудом, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання промислового зразка та передавати право власності на промисловий зразок іншій особі без згоди решти власників патенту. Використанням промислового зразка визнається виготовлення виробу із застосуванням запатентованого промислового зразка, застосування такого виробу, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу в зазначених цілях. Виріб визнається виготовленим із застосуванням запатентованого промислового зразка, якщо при цьому використані всі суттєві ознаки промислового зразка.

Патент надає його власнику право забороняти іншим особам використовувати промисловий зразок без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав власника патенту. (ч. 3. ст. 20 ЗУ «Про охорону прав на промислові зразки»)

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство «Мелітопольський завод «Гідромаш» є власником наступних продуктів інтелектуальної власності: Промисловий зразок №19359 «Кабіна» автомобіля», що підтверджується Патентом на промисловий зразок №19359 «Кабіна» автомобіля», зареєстрованого у Державному реєстрі патентів України на промислові зразки 10.08.2009 р.; Промисловий зразок №17114 «Автопідйомник телескопічний», що підтверджується Патентом на промисловий зразок №17114 «Автопідйомник телескопічний», зареєстрованого у Державному реєстрі патентів України на промислові зразки 11.08.2008 р.; Промисловий зразок №22373 «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі», що підтверджується Патентом на промисловий зразок №22373 «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі», зареєстрованого у Державному реєстрі патентів України на промислові зразки 25.10.2011 р.; Корисна модель №66171 «Автопідйомник телескопічний», що підтверджується Патентом на корисну модель №66171 «Автопідйомник телескопічний», зареєстрований у Державному реєстрі патентів України на промислові зразки 26.12.2011 р. та виготовляє продукцію відповідно до Сертифікату відповідності , зареєстрованого в Реєстрі за № UA1.187.0075328-15, термін дії вказаного сертифікату з 23.09.2015 р. до 07.05.2020 р.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю Арсенал 2» виготовляє продукцію на підставі Сертифікату відповідності, зареєстрованого в реєстрі за № UA1.066.0101462-15, який чинний до 03.12.2017 р., Декларації про відповідність від 04.12.2015 р., Патенту на корисну модель №43449 «Автомобільний підйомник телескопічний», зареєстрований в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 10.08.2009 р., Патенту на промисловий зразок №21216 «Автопідйомник телескопічний», зареєстрований в Державному реєстрі патентів України на промислові зразки 10.12.2010 р., Патенту на корисну модель №47020 «Кабіна вантажного автомобіля», зареєстрованого в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 11.01.2010 р.

Згідно з пунктом 84 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 р. № 12, відповідно до пункту 3 статті 22 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" не визнається порушенням прав, що надаються патентом, введення в цивільний оборот виробу, виготовленого із застосуванням запатентованого промислового зразка, після введення цього виробу в цивільний оборот власником патенту чи з його спеціального дозволу. У наведеній нормі йдеться про подальші операції з продажу і перепродажу саме конкретного виробу або партії виробів, виготовлених із застосуванням запатентованого промислового зразка і вперше введеного в оборот власником цього патенту чи з його спеціального дозволу. Тому виключні права власника патенту, визначені статтею 20 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", порушуються, якщо особа, не маючи патенту або дозволу (ліцензії) на використання промислового зразка на підставі ліцензійного договору, вперше вводить в цивільний оборот конкретний виріб або партію виробів, виготовлених із застосуванням цього промислового зразка, навіть у разі коли до моменту цього введення в оборот власником патенту вже здійснювались операції з аналогічними партіями товару.

Суб'єктом використання промислового зразка в розумінні Закону України "Про охорону прав на промисловий зразок" може бути не лише виробник, але й будь-яка інша особа, що застосовує річ, виготовлену з використанням всієї сукупності суттєвих ознак промислового зразка.

Питання, пов'язані з віднесенням ознак промислового зразка до суттєвих, використанням сукупності суттєвих ознак промислового зразка у виробі чи в іншому зареєстрованому промисловому зразку з більш пізнім пріоритетом, можуть вирішуватися господарським судом шляхом призначення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.01.2016 р. у справі №908/6267/15 було призначено судову експертизу з питань інтелектуальної власності, проведення якої доручено судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою від 10.03.2016 р. у справі №908/6267/15, у звязку із тим, що Дніпропетровським НДІСЕ не проводяться експертизи з питань інтелектуальної власності, оскільки відсутні в інституті фахівців відповідної галузі знань, проведення судової експертизи з питань інтелектуальної власності доручено судовим експертам Науково дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України та на вирішення судових експертів поставлені наступні питання:

1. Якими є суттєві ознаки виробів та чи є схожими між собою патент на промисловий зразок № 22373 Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі ДП Мелітопольський завод Гідромаш та патент на промисловий зразок Автопідйомник телескопічний №21216, патент на корисну модель Автомобільний підйомник телескопічний №43449 ТОВ Арсенал-2?

2. Чи є сукупність суттєвих ознак виробів, які виробляються та реалізуються ТОВ Арсенал-2, що мають назву Автопідйомник телескопічний, Автомобільний підйомник телескопічний та всі його модифікації тотожною із сукупністю суттєвих ознак промислового зразка № 22373 Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі ДП Мелітопольський завод Гідромаш?;

3. Чи використано ТОВ Арсенал-2 при виготовленні виробів Автопідйомник телескопічний, Автомобільний підйомник телескопічний та всіх його модифікацій суттєві ознаки промислового зразка № 22373 Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі?

Відповідно до Висновку експертів №1094 комісійної судової експертизи обєктів інтелектуальної власності у господарській справі №908/6267/15, складеного 25.07.2017 р., судові експерти розуміючи суть поставлених в ухвалі господарського суду Запорізької області від 10.03.2016 р. у справі №908/6267/15 на вирішення експертизи питань, з метою узгодження їх редакції із визначеннями та положеннями у Законі України «Про охорону прав на промислові зразки», Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5 (у редакції Наказу від 26.04.2017 р. №1420/5), керуючись п.4.14 Інструкції, вважають за необхідне поставлені їм вирішення питання розглядати в наступній редакції та послідовності:

1. Якими є суттєві ознаки промислового зразка за патентом України №22373?

2. Якими є суттєві ознаки промислового зразка за патентом України №21216?

3. Якими є суттєві ознаки автомобільного підйомника телескопічного, креслення якого містяться в опису до патенту України на корисну модель №43449?

4. Чи відрізняється сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №22373 від сукупності суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №21216 та сукупності суттєвих ознак автомобільного підйомника телескопічного, креслення якого містяться в опису до патенту України на корисну модель №43449?

5. Чи використано ТОВ «Арсенал-2» сукупність суттєвих ознак промислового зразка України №22373 при виготовленні виробів «Автопідйомник телескопічний», «Автомобільний підйомник телескопічний» та всіх його модифікацій?

Отже, у висновку експертів по 1 (II том 6-13 арк. справи), 2 (II том 13-16 арк. справи), 3 (II том 16-20 арк. справи) питаннях визначені суттєві ознаки промислових зразків за патентами України №22373, №21216 та автомобільного підйомника телескопічного, креслення якого містяться в опису до патенту України на корисну модель №43449.

Відповідно до висновку з 4 питання судові експерти встановили: суть промислового зразка характеризується сукупністю відображених на зображеннях його суттєвих ознак, які визначають зовнішній вигляд виробу з його естетичними та/або ергономічними особливостями. При цьому ознака належить до суттєвих, якщо вона впливає на формування зовнішнього вигляду виробу, якому притаманна така ознака. Тобто будь-яке порівняння промислових зразків передбачає проведення порівняння сукупності їх суттєвих ознак.

При порівнянні сукупності суттєвих ознак промислових зразків за патентами України №22373 та №21216 було встановлено, що з 28 суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №22373: 17 притаманні промисловому зразку за патентом України №21216; 9 не притаманні промисловому зразку за патентом України №21216; 2 частково співпадають з суттєвими ознаками промисловому разку за патентом України №21216. Отже сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №22373 відрізняється від сукупності суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №21216.

За результатами проведеного порівняння сукупності суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №22373 та сукупності суттєвих ознак зовнішнього вигляду виробу, зображення якого наведено у описі до патенту України на корисну модель №43449 судовими експертами було встановлено, що з 28 суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №22373: 20 притаманні зовнішньому вигляду виробу представленого на зображеннях у Описі до патенту України на корисну модель №43449; 4 не притаманні зовнішньому вигляду виробу представленого на зображеннях у Описі до патенту України на корисну модель №43449; 4 частково співпадають з суттєвими ознаками зовнішнього вигляду виробу представленого на зображеннях у Описі до патенту України на корисну модель №43449.

Отже, сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №22373 відрізняється від сукупності суттєвих ознак зовнішньому вигляду виробу представленого на зображеннях Описі до патенту України на корисну модель №43449.

Таким чином, сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №22373 відрізняється від сукупності суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №21216 та сукупності суттєвих ознак автомобільного підйомника телескопічного, креслення якого містяться в опису до патенту України на корисну модель №43449.

На запитання 5 судові експерти встановили, що відповідно до результатів дослідження представлених у таблиці 3, у кожному з виробів «Авто підйомник телескопічний» ТОВ «Арсенал-2», зображення яких представлено в матеріалах справи №908/6267/15, не використано всі суттєві ознаки промислового зразка України№22373.

Виходячи з обсягу наданих на дослідження матеріалів справи №908/6267/15, судові експерти дійшли висновку, що ТОВ «Арсенал-2» не використано сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №22373 при виготовленні виробів «Автопідйомник телескопічний», «Автомобільний підйомник телескопічний» та всіх його модифікаціях.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, ст. 42 ГПК України висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам.

Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали проведеної судової експертизи з питань інтелектуальної власності, висновок судових експертів та матеріали справи №908/6267/15, суд приходить до висновку, що вказана судова експертиза проведена повно, всебічно та обєктивно, та є такою, що відповіла на всі поставлені судом питання, які мають значення для вирішення спору по суті і відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України є належним та допустимим доказом у справі.

Представники позивача та відповідача не надали суду клопотань про необхідність проведення повторної або додаткової експертизи та розгляд експертами додаткових питань, а також не заявили своєї незгоди щодо методики проведення експертизи. Однак, позивач проти висновку експертів заперечив з підстав, викладених у позовній заяві.

Також, суд враховує, що у судовому засіданні 10.10.2017 р. представниками ДП Мелітопольський завод Гідромаш та ТОВ «Арсенал-2» були надані оригінали патентів №22373, №21216 та №43449 суду для огляду, які були досліджені судом та встановлено, що патент на промисловий зразок №22373 «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі», власником якого є ДП Мелітопольський завод Гідромаш було видано 25.10.2011 р., а патенти №21216 «Автопідйомник телескопічний» та №43449 «Автомобільний підйомник телескопічний», власником яких є ТОВ «Арсенал-2» були видані відповідно 10.12.2010 р. та 10.08.2009 р., тобто значно раніше ніж патент позивача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду в порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України належних та допустимих доказів використання ТОВ «Арсенал-2» всіх суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №22373, власником якого є ДП Мелітопольський завод Гідромаш, при виготовленні продукції «Автопідйомник телескопічний», «Автомобільний підйомник телескопічний» за патентами №21216 та №43449.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними засобами доказування порушення відповідачем права інтелектуальної власності на промисловий зразок №№22373 «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі», який належить ДП Мелітопольський завод Гідромаш, а тому позовні вимоги про вилучення у ТОВ «Арсенал 2» виробів «Автопідйомник АР-18 на базі ГАЗ» та всі його модифікації, виготовлені з порушенням права інтелектуальної власності власника патенту на промисловий зразок №22373 «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі» та знищити їх; припинення дії, що порушують права інтелектуальної власності власника патенту на промисловий зразок №22373 «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі» та заборонити ТОВ Арсенал 2 використання промислового зразка, захищеного патентом України №22373 на промисловий зразок «Автопідйомник телескопічний на автомобільному шасі», у тому числі виготовлення автопідйомників телескопічних на базі ГАЗ із застосуванням запатентованого промислового зразку, застосування автопідйомників телескопічних, будь-яке поширення, пропонування для продажу, в тому числі через мережу Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення їх в цивільний оборот або зберігання автопідйомників телескопічних в зазначених цілях, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при відмові в позові - на позивача.

Суд зазначає, що листом від 26.07.2017 р. за вих. №236 Науково дослідний інститут інтелектуальної власності Національної академії правових наук України повідомив суд про те, що на дату складання Висновку експертів №1094 від 25.07.2017 р. оплата за проведення судової експертизи за ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.03.2016 р. у справі №908/6267/15 не здійснена, у звязку з чим інститут просить суд забезпечити виконання вказаної ухвали в частині оплати проведеної судової експертизи.

З огляду на викладене, витрати по сплаті судового збір у розмірі 2 436,00 грн., сплаченого позивачем за подачу позовної заяви до суду та витрати, повязані з проведенням судової експертизи у розмірі 15 000,00 грн. покладаються на Державне підприємство Мелітопольський завод Гідромаш.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Стягнути з Державного підприємства Мелітопольський завод Гідромаш (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського, 191, р/р 832 у філії АТ «Укрексімбанк», м. Запоріжжя, МФО 313979, ) на користь Науково дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України (юридична адреса: 01024, м. Київ, вул. Пилипа Орлика, буд. 3; поштова адреса: 03680, МСП, Київ-150, вул. Казимира Малевича, буд. 11, корп. 4; р/р 4735, Банк: ДКС України, м. Київ, МФО 820172, ) витрати, повязані з проведенням судової експертизи обєктів інтелектуальної власності згідно ухвали господарського суду Запорізької області від 10.03.2016 р. у справі №908/6267/15 у розмірі 15 000 (пятнадцять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В.Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 27.10.2017 р.