ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Справа № 904/397/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого (доповідача),
Алєєвої І.В., Кравчука Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.07.2017
у справі№904/397/16 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз"
до1.Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ"
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
провизнання права та стягнення заборгованості
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз"
провизнання відсутності права
У судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача за первісним позовом: не з'явилися;

від відповідача за первісним позовом: не з'явилися;

від третьої особи за первісним позовом: не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" (позивач за первісним позовом) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (відповідача-1 за первісним позовом) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" (відповідача-2 за первісним позовом) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", про визнання права отримувати електроенергію за договором про постачання електричної енергії № 1917 від 30.09.2015 протягом строку з 01.01.2015 по 31.12.2016 та стягнення заборгованості у розмірі 82 938,00 грн. за договором оренди № 124-А від 27.05.2010 за період з 01.01.2016 по 15.01.2016.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" заявлено зустрічний позов про визнання відсутності права на отримання компенсації вартості спожитої електроенергії договором оренди № 124-А від 27.05.2010.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 року в первісному позові відмовлено повністю. Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що судом було встановлено факт припинення договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 з 01.01.2016, відсутність виставлених електропостачальною організацією рахунків на оплату електроенергії за спірний період, не доведення позивачем факту власних витрат на оплату електроенергії, а тому і права на відшкодування вартості спожитої відповідачем-2 за первісним позовом електричної енергії позивач не набув.

Зустрічний позов залишено без розгляду в зв'язку з тим, що позивач за зустрічним позовом без поважних причин не з'явився в судові засідання 14.03.2017 та 11.04.2017 та не надав суду доказів направлення на адресу відповідача за зустрічним позовом додатки до зустрічної позовної заяви, доказів доплати судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 вказане рішення місцевого суду залишено без змін з тих же підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову у справі скасувати та передати справу на новий судовий розгляд до апеляційного господарського суду. Скарга мотивована тим, що апеляційним судом в порушення статей 43, 105 Господарського процесуального кодексу України не дослідив фактичні обставини, що мають значення для справи, а саме суті і змісту, способу та дати фактичного отримання позивачем за первісним позовом листа №35798/1900 від 23.11.2016 та наявності з боку Відповідача -1 конклюдентних дій, які свідчать про продовження правовідносин.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

З матеріалів справи слідує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" - споживач, та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" - постачальник, 30.09.2015 було укладено договір про постачання електричної енергії №1917.

Згідно додатку №2 до договору "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", об'єктом споживача є виробнича база, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в.

Апеляційним судом встановлено, що ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" з листом №33286/1900 від 11.11.2015, яким відповідач-1 за первісним позовом повідомив позивача за первісним позовом про те, що в зв'язку зі зміною власника майна, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в, та в зв'язку з наявністю бажання нового власника (ПАТ "Укрсоцбанк") на укладення договору про постачання електричної енергії з метою електрозабезпечення вищевказаного майнового комплексу, необхідним є розірвання договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015. Для чого, відповідач-1 підготував та надав позивачу для підписання додаткову угоду про розірвання договору про постачання електричної енергії.

Апеляційним судом встановлено, що доказами отримання листів ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" №33286/1900 від 11.11.2015 та № 35180/1900 від 20.11.2015р., є лист ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" від 25.11.2015 №81/01, яким останній, відповідно до абзацу другого зазначеного листа, ознайомившись з даними листами та враховуючи надану інформацію щодо того, що ПАТ "УКРСОЦБАНК" звернулося до Дніпропетровського ЦОК з проханням про укладання договору про постачання електричної енергії з метою електрозабезпечення комплексу, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в, ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" має укладений договір на постачання електроенергії, споживає електричну енергію та вчасно здійснює оплату спожитої електричної енергії. Проект додаткової угоди про розірвання договору про постачання електричної енергії позивач за первісним позовом повернув відповідачу - 1 за первісним позовом без реагування.

Відповідно до п. п. 8 п. 5.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 року № 417/1442 (далі - Правила користування електричною енергією) для укладення договору про постачання електричної енергії заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації, в тому числі копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта).

Апеляційним судом встановлено, що право власності ПАТ "Укрсоцбанк" на майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в підтверджуються наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.09.2015.

Окрім того апеляційним судом з'ясовано і те, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2016 у справі №15н-16/804/15237/15, якою скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року у справі №804/15237/15, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проведення державної реєстрації права власності та поновлення попередніх записів про право власності на об'єкти нерухомого майна, що належали на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ "АГРО-СОЮЗ" та перебували в іпотеці Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" за Договором іпотеки від 03 вересня 2010 року.

Вказане судове рішення було залишено без змін за результатами перегляду справи №804/15237/15 за нововиявленими обставинами ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 року у справі №15н-16/804/15237/15.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки вищезазначеними судовими рішеннями було встановлено правомірність записів про право власності за ПАТ "УКРСОЦБАНК" на 9 об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1а, 1б, 1в, 1л, 1о, 1х, 1ц, 1ш, 1щ, апеляційний суд обґрунтовано підтримав суд першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" про визнання права отримувати електроенергію за договором про постачання електричної енергії № 1917 від 30.09.2015 протягом строку з 01.01.2015 по 31.12.2016.

Поряд з цим, як встановлено апеляційним судом, 27.05.2010 між ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" - орендодавець, та ТОВ "Агро-Союз-Київ" - орендар, було укладено договір оренди нежитлових приміщень №124-А.

Відповідно до п. 1.1. договору оренди, орендодавець зобов'язується надати орендарю у тимчасове платне користування нежитлові приміщення.

Загальна площа приміщень складає 10613,2 кв.м. Приміщення надаються для ведення господарської діяльності орендаря (п. п.1.2., 1.3. договору оренди).

Приймання-передача приміщення здійснюється комісією, до складу якої входить представники обох сторін. Про факт приймання та передачі приміщення складається акт приймання-передачі, в якому зазначається технічний стан приміщення. Акт підписується обома сторонами і є невід'ємною частиною договору (п.п. 2.1., 2.2. договору).

ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" та ТОВ "Агро-Союз-Київ" 14.11.2011 було складено акт приймання-передачі приміщення, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв у користування приміщення загальною площею 10613,2 кв.м., що розташоване за адресою: 52005, Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська,1.

Згідно з п. 4.5. договору, вартість всіх наданих комунальних послуг, використаної електроенергії сплачується орендарем на підставі рахунків комунальних підприємств або згідно лічильників.

18.01.2016 ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" виставило ТОВ "Агро-Союз-Київ" рахунок № 0012-01 на оплату спожитої електричної енергії на суму 82938,00 грн. за період з 01.01.2016 по 15.01.2016.

Як встановлено апеляційним судом, вказаний рахунок було направлено позивачем за первісним позовом відповідачу-2 за первісним позовом разом з листом від 18.01.2016. У цьому листі ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" повідомило відповдача-2 про наявність заборгованості за спожиту електроенергію на суму 82938,00 грн. за період з 01.01.2016 по 15.01.2016 та просило сплатити вказану заборгованість упродовж двох днів.

22.01.2016 у відповідь на лист позивача за первісним позовом ТОВ "Агро-Союз-Київ" повідомило про неготовність сплатити вартість спожитої електроенергії за період з 01.01.2016 по 15.01.2016, в зв'язку з тим, що договір на постачання електроенергії укладений між ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" та ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" припинив свою дію. В зв'язку з чим відповідач-2 зазначив про те, що відмовляється сплачувати на користь ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" вищезазначену заборгованість до моменту належного встановлення права ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" на її отримання за договором про постачання електроенергії.

Згідно з приписами статей 33, 34, частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

Отже повноваження, надані суду касаційної інстанції, відрізняються від повноважень, наданих судам попередніх інстанцій, і суд касаційної інстанції не має права в черговий раз розглядати спір по суті, а лише перевіряє правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судами попередніх інстанцій в межах повноважень наданих їм процесуальним законодавством не встановлено того, що відповідач-2 за первісним позовом в період з 01.01.2016 по 15.01.2016 спожив електричну енергію на суму 82938,00 грн. та що позивачем реально понесені витрати з оплати вартості поставленої йому на об'єкти споживання електроенергії, позивачем не надано, а зі змісту договору оренди не вбачається встановлення конкретного розміру вартості електроенергії, яку відповідач має сплатити позивачу, однак встановлено обов'язок відповідача відшкодувати понесені відповідачем витрати з оплати послуг за спожиту електроенергію на підставі рахунків комунальних підприємств або згідно лічильників та враховуючи, що судами було встановлено факт припинення договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 з 01.01.2016, висновки судів про відмову в задоволенні первісних позовних вимог ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" у повному обсязі визнаються касаційною інстанцією обґрунтованими.

Наведеним спростовуються доводи, викладені у касаційній скарзі, щодо незаконності оскарженої постанови суду апеляційної інстанції.

Посилання скаржника на неповне з'ясування апеляційним судом всіх обставин справи відхиляються касаційною інстанцією в силу положень ч.2 ст.111 Господарського процесуального кодексу України за приписами яких посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи не допускаються.

Доводи скаржника в частині наявності з боку відповідача-1 конклюдентних дій, які свідчать про продовження правовідносин правомірно відхилені на стадії апеляційного провадження, оскільки як вірно зазначив апеляційний суд, сам по собі факт сплати ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" коштів на рахунки відповідача - 1 не є безумовною підставою для висновку про згоду на продовження договору, а лише свідчить про бажання позивача продовжити дію договору.

Господарський процесуальний кодекс України правовою підставою для скасування судових рішень визначив порушення норм процесуального права, проте суд касаційної інстанції, з урахуванням приписів статей 1115, 1117, 11110 цього кодексу, не вправі визначати порушення судом норми процесуального права те, що позивач за первісним позовом не довів обставин спору, на які посилається як на підставу своїх вимог.

Позаяк порушень норм матеріального чи процесуального права касаційним судом не виявлено підстави для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі №904/397/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: І.В. Алєєва

Г.А. Кравчук