КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. Справа№ 910/12827/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: Горбенко К.О., за дов. № б/н від 17.02.2017р.

від відповідача: не з»явились

від третьої особи: 1) не з»явились

2) не з»явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок

оптики"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 14.09.2017р.

у справі № 910/12827/17 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок

оптики"

до Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1) Публічне акціонерне товариство "Агропросперіс Банк",

2) Національний банк України

про визнання відсутнім права іпотекодержателя

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики" (далі-Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" (далі-Відповідач/ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК") про визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" права іпотекодержателя згідно Іпотечного договору № 03007/І від 31.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Тетяною Петрівною зареєстрованим за номером № 1473, як такі, що не були набуті на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. зареєстрованим за номером 1533 (з усіма змінами та доповненнями).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що акт приймання - передачі прав вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року вчинений у простій письмовій формі, що на думку позивача свідчить про його нікчемність, оскільки при його складанні не дотримано нотаріальну форму, у зв'язку з чим позивач вважає що відповідач не набув прав вимоги на підставі договору купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2017р. у справі № 910/12827/17 в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2017р. у справі № 910/12827/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2017р. апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики" було прийнято до провадження та призначено розгляд справи № 910/12827/17 на 17.10.2017р.

13.10.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання.

Встановлено, що в судове засідання 17.10.2017р. не з»явились представники третьої особи 1,2 та відповідача, але останнім через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання в якому просить суд розгляд справи відкласти.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його відмову в задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Водночас, неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у разі неможливості прийняти участь у судовому засіданні, відповідач мав можливість вжити інші заходи щодо забезпечення свого правового захисту в судовому засіданні, а саме: направити в судове засідання іншого представника.

Крім того, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Однак, це є правом суду, а не його обов'язком.

Згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Зважаючи на те, що неявка представників третьої особи 1,2 та відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, враховуючи предмет спору, подані докази, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представників третьої особи 1,2 та відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

31.07.2013 між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Агропросперіс Банк" (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптикал Трейд" (далі - позичальник) укладено генеральний кредитний договір № 03007, умовами якого передбачено (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 2), що кредитор надає позичальнику в рамках відкритої згідно з генеральним кредитним договором № 03007 від 31.07.2013, відновлювальної кредитної лінії відновлювальний кредитний транш в розмірі 102 000 доларів США 00 центів, а позичальник зобов'язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені генеральним кредитним договором та цим договором. Надання кредиту здійснюється в порядку, визначеному в генеральному кредитному договорі.

Строк кредитного траншу - з 31.07.2013 по 30.07.2016 включно (п. 2 договору).

В забезпечення виконання позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптикал Трейд") зобов'язань за генеральним кредитним договором № 03007 від 31.07.2013 із всіма змінами та доповненнями до нього, що укладені та можуть бути укладені в подальшому, між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Агропросперіс Банк" (далі - іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики" (далі - іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 03007/І від 31.07.2013, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., зареєстрованого в реєстрі за номером № 1473, відповідно до якого іпотекодавець передає іпотекодердателю в іпотеку в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором належний йому на праві власності об'єкт нерухомості: нежитлові приміщення, офіс № 1, літера "А-9", а саме: приміщення першого поверху №1-1, № 1-9, № 1-10, № 1-11, № 1-12, № 1-21, № 1-22, № 1-23 та приміщення другого поверху № 1-17, № 1-19, № 1-20, загальною площею 135, 3 кв.м., які знаходяться за адресою по вулиці Хрещатик (вул. Урицького), і місті Черкаси, будинок 200.

02.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Астра банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Агропросперіс Банк" (далі - продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №1539, та який діє зі змінами та доповненнями.

Згідно з визначеннями термінів та тлумачень у преамбулі договору, акт приймання-передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача права вимоги від продавця до покупця, а права вимоги - всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, які наявні, так і умовні) продавця як кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитним договорами та договорами забезпечення.

Відповідно до пункту 2.1 договору, продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013, до відповідача перейшло право вимоги, зокрема, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптикал Трейд" за генеральним кредитним договором № 03007 від 31.07.2013

02.12.2013 Публічним акціонерним товариством "Астра банк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" складено та підписано акт приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013, та додаток до даного акту, у якому визначені договори, право вимоги за якими передається відповідачу, серед яких є генеральний кредитний договір № 03007 та договір № 0300 від 31.07.2013.

Позивач зазначає, що акт приймання - передачі прав вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року вчинений у простій письмовій формі, що на думку позивача свідчить про його нікчемність, оскільки при його складанні не було дотримано нотаріальну форму, у зв'язку з чим, позивач вважає, що відповідач не набув прав вимоги на підставі договору купівлі-продажу, а тому просить суд визнати відсутнім у Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" права іпотекодержателя згідно Іпотечного договору № 03007/І від 31.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Тетяною Петрівною зареєстрованим за номером № 1473, як такі, що не були набуті на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. зареєстрованим за номером 1533 (з усіма змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним (абзац 2 п. 2.5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 209 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України "Про іпотеку", відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Укладений між Публічним акціонерним товариством "Астра банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Агропросперіс Банк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" договір купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №1539.

Договір про внесення змін № 1 від 19.12.2013 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 також посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1741.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і залишатиметься чинним до моменту виконання сторонами своїх обов'язків за ним у повному обсязі.

Відповідно до п. 2.3. договору, права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Згідно п. 7.3. договору покупець протягом 5 років з дати укладення цього договору зобов'язується надавати продавцю завірені належним чином копії кредитних договорів та/або договорів забезпечення, які були отримані покупцем в рамках цього договору у разі виникнення необхідності в пред'явленні таких документів за запитом державної влади (в т.ч. правоохоронних органів) та аудиторських компаній. Такі документи надаються покупцем за наявності та за відповідним актом приймання-передачі протягом п'яти робочих днів після надходження відповідного письмового запиту продавцю, який має містити підстави необхідності надання таких документів.

Згідно з визначеннями термінів та тлумачень у преамбулі договору, акт приймання-передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача права вимоги від продавця до покупця, а права вимоги - всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, які наявні, так і умовні) продавця як кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитним договорами та договорами забезпечення.

Таким чином, складення сторонами акту приймання передачі є дією спрямованою на виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги.

Крім того, слід зазначити, що ані нормами чинного законодавства, ані умовами договору не передбачено нотаріального посвідчення акту приймання-передачі, оскільки останній лише підтверджує факт вчинення сторонами тих чи інших дій на виконання умов договору.

Відомості про відступлення прав за договором купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 внесені до державного реєстру, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, відповідно до якого новим іпотекодержателем є - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"

Судом встановлено, що на підставі укладеного між Публічним акціонерним товариством "Астра банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Агропросперіс Банк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1539, до Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" перейшло право вимоги за генеральним кредитним договором № 03007 від 31.07.2013 та за іпотечним договором № 03007/1 від 31.07.2013.

Крім цього, факт набуття права вимоги відповідачем як за генеральним кредитним договором № 03007, так і за іпотечним договором № 03007/1 від 31.07.2013, був предметом доказування та встановлення при вирішенні спору за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 03007/1 від 31.07.2013.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.08.2016 у справі № 925/1387/15, яке набрало законної сили, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптикал Трейд", а саме за Генеральним кредитним договором № 03007 від 31.07.2013 в розмірі 2 488 695, 87 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом 101965,00 Дол. США (екв. в гривні 2250730,34); суми заборгованості по процентам 10210,23 Дол. США (екв. в гривні 225376,10); суми пені за несвоєчасне повернення процентів 12589,43 грн., та в рахунок часткового погашення штрафу за порушення умов договору іпотеки відповідно до п. 3.5 договору іпотеки в розмірі 160 819,00 грн., та разом складає 2649514,87 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству Дельта Банк предмету іпотеки за іпотечним договором №03007/1 від 31.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Погрібною Т.П. за №1473, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики", а саме: нежитлові приміщення, офіс №1, літ. 9-А, а саме: приміщення першого поверху №1-1, №1-9, №1-10, №1-11, №1-12, №1-21, №1-22, №1-23 та приміщення другого поверху №1-17, №1-19, №1-20 загальною площею 135,3 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик (вул. Урицького), буд. 200, та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САС №466942, виданого 11.08.2011р. за рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради за №1110 від 09.08.2011р. вартістю1733100 грн. без ПДВ.

Визнано право власності за Публічним акціонерним товариством Дельта Банк на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення, офіс №1, літ. 9-А, а саме: приміщення першого поверху №1-1, №1-9, №1-10, №1-11, №1-12, №1-21, №1-22, №1-23 та приміщення другого поверху №1-17, №1-19, №1-20 загальною площею 135,3 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик (вул. Урицького), буд. 200, вартістю вартістю1733100 грн. без ПДВ.

Зокрема, вищезазначеним судовим актом встановлено, що внаслідок укладення договору купівлі-продажу прав вимоги Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" стало новим кредитором як за генеральним кредитним договором № 03007 від 31.07.2013, так і за іпотечним договором № 03007/1 від 31.07.2013.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Суд відзначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики" зверталося до Господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Агропросперіс Банк" про визнання недійсним іпотечного договору від 31.07.2013 № 03007/1, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк" як іпотекодержателем та ТОВ "Будинок оптики" як іпотекодавцем задля забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптикал Трейд" перед Публічним акціонерним товариством "Астра Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Агропросперіс Банк", за генеральним кредитним договором від 31.07.2013 № 03007.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.04.2017 у справі № 925/214/17, яке набрало законної сили, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики" відмовлено повністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивачем заявлене у позовній заяві клопотання про вихід за межі позовних вимог, розглянувши вказане клопотання місцевий суд відмовив у його задоволенні з чим погоджується колегія суддів, оскільки позивачем не обґрунтовано необхідність виходу за межі позовних вимог з посиланням на відповідні докази, а також не має у суду підстав для вчинення таких процесуальних дій.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право, виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2017р. у справі № 910/12827/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок оптики" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2017р. у справі № 910/12827/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/12827/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова