КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. справа№ 910/7111/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників: позивача - Лаврентьєва І.І., Виноградський О.Є.

відповідача - Письменна Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сембі"

на рішення Господарського суду м. Києва від 03.08.2017 р.

у справі № 910/7111/17 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелті Сервіс"

до Приватного підприємства "Сембі"

про зобов`язання звільнити орендоване приміщення та стягнення 375789,92 грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріелті Сервіс" (далі - позивач) звернулося з позовом до Приватного підприємства "Сембі" (далі - відповідач) про звільнення від належного йому майна (згідно його переліку) орендованого приміщення загальною площею 279 кв.м., яке розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна (Кільцева), 4 літера "Ф", та стягнення з відповідача 82 919,44 грн основного боргу за договором суборенди № 1/16-09 від 16.09.2013 р. та 292870,48 грн неустойки.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.08.2017 р. у справі № 910/7111/17 позов задоволено частково; зобов'язано відповідача звільнити від належного йому майна (згідно його переліку) орендоване приміщення загальною площею 279 кв.м., яке розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна (Кільцева), 4 літера "Ф"; стягнуто з відповідача на користь позивача 80 896,50 грн боргу; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Господарського суду м. Києва Приватне підприємство "Сембі" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позову про стягнення 80 896,50 грн та прийняти в цій частині нове рішення про повну відмову у позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі об'єкту суборенди, підписаний уповноваженими представниками сторін, а тому неможливо встановити дату з якої повинна нараховуватись орендна плата. Крім того, відповідач вважає, що до вимог про стягнення заборгованості щодо орендної плати за період з 19.10.2013 р. по 30.04.2014 р. повинна застосуватись позовна давність, оскільки з даним позовом позивач звернувся 28 квітня 2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/7111/17, а розгляд справи призначено на 17.10.2017 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

16.09.2013 р. на підставі договору оренди № 2Т від 18.04.2011 р. та договору оренди № М-11/0313-2 від 11.03.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріелті Сервіс" (далі - орендар) та Приватним підприємством "Сембі" (далі - суборендар) був укладений договір суборенди № 1/16-09 (далі - договір суборенди).

Відповідно до п. 1.1 договору суборенди орендар зобов'язаується передати суборендарю у тимчасове платне користування (суборенду) нежиле приміщення загальною площею 279,00 кв.м., що знаходиться у користуванні орендаря на підставі договорів оренди № 2Т від 18.04.2011 р. та № М-11/0313-2 від 11.03.2013 р., і розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна (Кільцева), 4, літера "Ф", а останній зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 4.2 договору суборенди розмір орендної плати за цим договором складає - 27875,59 грн, а також податок на додану вартість 5575,12 грн, а всього 33450,71 грн на місяць, що згідно офіційного курсу гривні до долару складає 4185,00 дол США.

Орендна плата на кожний наступний календарний місяць дії цього договору підлягає індексації (зміні), за умови зростання офіційного курсу євро по відношенню до гривні на дату оплати орендної плати порівняно із датою здійснення оплати за попередній період (п. 4.3 договору).

Як передбачено п. 4.9 вказаного договору, орендна плата починає нараховуватись та підлягає сплаті з дня передачі об'єкту суборенди суборендрю та підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкту суборенди.

Відповідно до п. 4.6 договору суборенди орендна плата сплачується суборендарем, незалежно від наслідків господарської діяльності суборендаря в об'єкті суборенди, щомісячно в безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря 5 (п'ятого) числа звітного місяця.

Згідно з п. 4.7 договору суборендар зобов'язався сплатити орендарю гарантійний платіж в розмірі 55751,18 грн, а також податок на додану вартість 11150,23 грн, а всього 66901,42 грн.

Пунктом 7.2 вказаного договору суборендар зобов'язався нести витрати на маркетинг, в тому числі на рекламу торгового центру, в якому розташований об'єкт суборенди, що буде здійснюватись орендарем в розмірі 1/24 місячної орендної плати, вказаної в пункті 4.2 договору. Розмір витрат на маркетинг коригується у зв'язку із зміною розміру орендної плати.

У відповідності до п. 15.5 договору суборендар зобов'язався нести експлуатаційні витрати, вказані в пункті 15.2 договору (за виключенням витрат орендаря на оплату спожитої суборендарем електроенергії, водопостачання та водовідведення, компенсація яких здійснюється відповідно до п. 15.9 договору) шляхом сплати платежу за обслуговування. Розмір платежу за обслуговування складає 8269,76 грн, а також ПДВ 1653,95 грн, а всього 9923,71 грн на місяць, що згідно офіційного курсу гривні до долару США встановленого Національним банком України на дату підписання сторонами угоди про наміри і складає 1241,55 дол США.

Розмір платежу за обслуговування на кожний наступний календарний місяць дії цього договору підлягає індексації (зміні), за умови зростання офіційного курсу долару США по відношенню до гривні на дату оплати платежу за обслуговування порівняно із датою здійснення оплати за попередній період. (п. 15.6 договору).

Відповідно до п. 15.7 вказаного договору відшкодування витрат орендаря на оплату спожитої суборендарем електроенергії для освітлення об'єкту суборенди та живлення обладнання, розміщеного в об'єкті суборенди, а також відшкодування витрат на оплату водопостачання, здійснюється на підставі показників лічильників, встановлених в об'єкті суборенди. Показання лічильника за звітний місяць знімаються (фіксуються) представниками орендаря та суборендаря першого дня кожного місяця і, в якому суборендар здійснює свою діяльність в об'єкті суборенди.

Згідно з п. 15.9 договору суборенди суборендар зобов'язується частково компенсувати орендарю витрати, пов'язані з оплатою теплової енергії, газопостачанням, електропостачанням, внутрішнім та зовнішнім освітленням торгового центру. Розмір компенсації витрат орендаря, що підлягає сплаті суборендарем визначається орендарем щомісячно на підставі фактичних витрат здійснених ним ( орендарем).

30.04.2014 р. на адресу позивача надійшов лист відповідача, в якому останній повідомляв про припинення ПП «Сембі» торгівельної діяльності з 01.05.2014 р.

Крім того, у вказаному листі відповідач зобов'язався сплатити всю заборгованість перед позивачем.

Однак, відповідач в порушення умов укладеного договору суборенди, заборгованість сплатив частково.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, належне йому майно з орендованого приміщення не забрав, свої зобов'язання щодо здійснення орендної плати та інших платежів, передбачених договором суборенди, здійснював неналежним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 82919,44 грн, з яких: 48550,61 грн заборгованість з орендної плати за квітень 2014 р., 2022,94 грн - витрати на маркетинг, 14403,35 грн - експлуатаційні витрати, 699,36 грн - водопостачання, 14396,52 грн - компенсація з електропостачання та 2846,66 грн - компенсація комунальних витрат за квітень 2014 р.

Як передбачено ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендар має право передати окремі об'єкти оренди в суборенду, якщо інше не передбачено законом або договором оренди (ч. 1 ст. 288 ГК України).

Як передбачено п. 9.2 договору оренди, орендар має право на оплатній або безоплатній основі передавати об'єкт оренди або будь-яку його частину в суборенду третім особам без попередньої письмової згоди орендодавця.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користуванням майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ( ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на маркетинг в розмірі 2 022,94 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 7.2 договору суборендар зобов'язався нести витрати на маркетинг, в тому числі на рекламу торгового центру, в якому розташований об'єкт суборенди, що буде здійснюватись орендарем в розмірі 1/24 місячної орендної плати, вказаної в пункті 4.2 договору. Розмір витрат на маркетинг коригується у зв'язку із зміною розміру орендної плати.

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених ним витрат на маркетингові та рекламні послуги в розмірі 2 024,94 грн.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 2 024,94 грн витрат на маркетинг.

Враховуючи те, що відповідач, в порушення зазначених норм права та умов укладеного договору суборенди свої зобов'язання щодо сплати орендних платежів не виконував належним чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу за договором суборенди № 1/16-09 від 16.09.2013 р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 80 896,50 грн.

Стосовно вимоги позивача про звільнення від належного йому майна (згідно його переліку) орендованого приміщення загальною площею 279 кв.м., яке розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна (Кільцева), 4 літера "Ф" в порядку ч. 1 ст. 785 ЦК України, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Так, не зважаючи на припинення дії договору суборенди № 1/16-09 від 16.09.2013 р. станом на час розгляду справи відповідач не повернув позивачу об'єкт суборенди - приміщення загальною площею 279 кв.м., яке розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика окружна (Кільцева), 4 (літ. Ф) та не звільнив його від майна, яке використовувалось відповідачем для здійснення ним господарської діяльності у вказаному приміщенні.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з додатку № 1, в орендованому відповідачем приміщенні за договором суборенди знаходиться майно:

- Мод, ЭП-4ЖШ Плита электрична 4-х конфорочна с духовою шафою, - потужність 14 кВт;

- Мод, 74/02 РТЕ 1/2 R поверхня стаціонарна, чугун, жиросбірник, потужність 2 кВт живлення 380/3/50;

- Мод. Eldorado 8 R фритюрниця застільна на 8 л - потужність 3,3 кВт -питание 220/1/50;

- Мод. BLM3PLNT BASIC LINE (0/+8 С) холодильний, всередині з алюмінію, ззовні пластифікований, у комплекті с 3 пластифікованими решітками, обєм 428 л , потужність 0,428 кВт, живлення 220/1/50;

- Мод. ШХ - 07 (0...+6 С) холодильна шафа зі сталі с полімерним покриттям, потужність 4 кВт/доб, живлення 220/1/50 габарити 697x854x2028;

- Мод. ШН - 07 (-18 С) морозильна шафа зі сталі с полімерним покриттям, потужність 9,5 кВт/доб, живлення 220/1/50 габарити 854x884x2064;

- Мод. CW 25 плита індукційна, з ввігнутим дном - потужність 2,5 кВт - живлення 220/1/50 - габарити 335x425x135

- Сковорода - wok

- Мод-SEl IP посудомийна машина (діаметр тарілок 430, корзина 500x500), у комплекті: 1 корзина для склянок, 2 корзини для тарілок, 3 корзини для ст. приборів - час циклу 60/120- виробнича потужність 720/360 тар;

- Мод. DUE AQ посудомийна машина, висота склянок Н=290, корзина 400x400 - об'єм бойлера 5,5 л - цикл 120 с - виробнича потужність 1000, живлення 220/1/50

- Мод. CE 2083/L сокочавилка універсальна потужність 0,4 кВт, живлення 220/1 № 50 - габарити 250х350х460Н;

- Мод. К 50 TRI посудомийна машина, 2-х струйна, діаметр тарілок 320, корзина 500x500, об'єм бойлера 8 л., виробнича потужність 540 тар/час, живлення 380/3/50 -габарити 590x600x820;

- Мод. VETRINA FREDDA 150 вітрина, що охолоджується (+31 + 7°С) для кондитерских виробів с прямим склом 1 л.;

- Moд. K350NTV (+2/+12 С) холодильний стіл для напоїв;

- МОД.К250 NTV (+2/+12 С) холодильный стіл для напитков на 2 дверей, з скляними дверима;

- Мод.FRS 140 R (0/+7 С) холодильна шафа, пластифіована, з прозорими дверима;

- Мод.TS3PZG (0/+10 С) стіл для піци, на 3 дверей;

- Стіл з мийкою, з бортом і поличкою - габарити 1600x700x850;

- Мойка 2-х секційна с бортом и поличкою -габарити 1400x700x850;

- Стіл з мойкою, с бортом і поличкою - габарити 1700x700x850;

- Стіл виробничий з бортом і поличкою - габарити 1000x700x850;

- Стіл с мойкою, з бортом і поличкою - габарити 1300x700x850;

- Стіл виробничий з бортом и поличкою - габарити 1100x700x850;

- Стіл без борта з поличкою - габарити 1790x700x850;

- Зонт витяжний пристінного типу, с жироуловлювачами - габарити 900x1000x400;

- Стіл с мойкою та отвором для збору відходів, з бортом - габарити 1600x700x920;

- Мойка 2-х секційна з бортом, з місцем під посудомийну машину (590x600x820);

- Поличка-сушка для склянок і тарілок - габарити 800x300x500;

- Стіл виробничий з бортом і поличкою - габарити 1500x700x850;

- Мойка 2-х секційна з бортом і поличкою - габарити 1200x700x850;

- Поличка 2-х рівнева навісна, відкрита - габарити 1500x300x300;

- Стіл виробничий з бортом і поличкою - габарити 800x700x850;

- Стіл виробничий з бортом і поличкою - габарити 900x700x850;

- Мойка 2-х секційна з бортом і поличкою -габарити 1200x700x850;

- Поличка 2-х рівнева навісна, відкрита -габарити 1500x300x300;

- Стіл виробничий з поличкою - габарити 2000x700x850;

- Прилавок пересувний по 4 GN 1/1 з поличкою та під світкою;

- Витяжний зонт пристінний;

- Спіральний тістозамішувач ТАURО 12;

- Макароноварка СРЁ мод.72/02;

- Шафа барна Б1;

- Шафа барна Б2;

- Поличка навісна дворівнева відкрита 1000/300/300 техно 2;

- Поличка навісна дворівнева відкрита 500/300/300 техно 2;

- Поличка навісна дворівнева відкрита 1790/300/300 техно 2;

- Поличка навісна трьохрівнева відкрита 1000/300/600 техно 2;

- Поличка навісна трьохрівнева відкрита 1600/300/600 техно 2.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про звільнення від належного йому майна (згідно його переліку) орендованого приміщення загальною площею 279 кв.м., яке розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна (Кільцева), 4 літера "Ф", є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За неналежне виконання умов укладеного договору суборенди позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 292 870,48 грн неустойки.

Як передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Вбачається, що позивач просить стягнути неустойку за прострочення повернення об'єкту суборенди та звільнення його від належного суборендарю майна за три календарних місяці, за період з травня 2014 року по липень 2014 року включно.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу) пені.

Як передбачено п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Так, в процесі розгляду справи місцевим судом відповідач звертався до місцевого суду із заявою про застосування позовної давності та наслідків її спливу, зокрема, і щодо вимог про стягнення неустойки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 292 870,48 грн неустойки за період з травня 2014 року по липень 2014 року є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, внаслідок спливу строку позовної давності без поважних причин.

Стосовно доводів скаржника про те, що до вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 19.10.2013 р. по 30.04.2014 р. повинна також застосовуватись позовна давність, оскільки позивач звернувся із позовом 28.04.2017 р., колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Вбачається, що 30.04.2014 р. відповідач направив на адресу позивача листа, в якому вказав, що припиняє свою діяльність та зобов'язується сплатити усю заборгованість грошовими коштами або майном.

Згідно з п. 4.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу.

Таким чином, до вимоги про стягнення основної суми заборгованості за договором суборенди перебіг позовної давності перервався вчиненням відповідачем дії, що свідчить про визнання нею боргу.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 03.08.2017 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства "Сембі" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сембі" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 03.08.2017 р. у справі № 910/7111/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/7111/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов