Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" жовтня 2017 р. Справа № 906/605/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. від 08.06.2017 № 61

від відповідачів: 1) ОСОБА_2 - дов. №1 від 03.01.2017;

2) не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру України у Житомирській області (м. Житомир)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." (м. Київ)

2) Чуднівської районної державної адміністрації (м. Чуднів Житомирської області)

про визнання недійсною додаткову угоду від 20.06.2007

Розгляд справи здійснювався із застосуванням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Позивач звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." та Чуднівської районної державної адміністрації про визнання недійсною додаткову угоду від 20.06.2007, укладену між відповідачами.

Позовні вимоги мотивовано тим, що додаткова угода від 22.01.2010 до договору оренди землі від 20.06.2007 про продовження строку користування земельною ділянкою на термін до 31.12.2025 є змінами в істотні умови договору щодо строку дії договору, яка не була зареєстрована в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі в Чуднівському районному відділі Житомирської регіональної філії Центру державного земельного кадастру відповідно до порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1021, що записи із зазначенням дати вносяться до розділів Книги записів у паперовому вигляді посадовою особою територіального органу Держкомзему, яка має вищу освіту за спеціальністю "землевпорядкування та кадастр" і уповноважена в установленому Держкомземом порядку вести державний реєстр земель на рівні району, міста обласного (республіканського Автономної Республіки Крим) значення, мм. Києва та Севастополя Запис завіряється підписом посадової особи. Не завірений зазначеним підписом запис вважається недійсним. Тому відсутність відповідного запису про реєстрацію додаткової угоди від 22.01.2010 до договору оренди від 20.06.2007 свідчить про її недійсність.

14.07.20117 позивач надав суду заяву від 14.07.2017про уточнення позовних вимог без змін підстав позову, згідно яких просить визнати недійсною додаткову угоду від 22.01.2010 до договору оренди землі від 20.06.2007, укладену між сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.22 ГПК України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Як вбачається з поданої заяви від 14.07.2017 позивач виправляє описку в даті додаткової угоди, яку просить визнати недійсною з підстав, визначених з позовній заяв.

19.09.2017 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви, в яких позивач послався на те, що внаслідок внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності розпорядником земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення , що розташована за межами населеного пункту, на території Жеребківської сільської ради Чуднівського району, за кадастровим номером :06:000:0007,загальною площею 20,5 га, на сьогоднішній день є Головне управління Держгеокадастру України у Житомирській області. Відповідачем було здійснено порушення реєстрації речового права оренди на підставі додаткової угоди від 22.01.2010 до договору оренди землі від 20.06.2007.Додаткова угода від 22.01.2010 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині терміну дії договору, укладена між ТОВ "А.Т.К." та Чуднівською РДА, не була зареєстрована в органах Держкомзему, згідно порядку, що діяв на момент укладання даної додаткової угоди відповідно до наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 N 174 "Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель". На підставі незаконної додаткової угоди в 2015 році було здійснено реєстрацію права оренди за ТОВ "А.Т.К." в супереч чинного законодавства без зміни орендодавця, без державної реєстрації права власності на земельну ділянку відповідно до ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень". Але дана реєстрація в майбутньому була скасована наказом МЮУ "3715/5 від 20.12.2016. Крім того, позивач просить врахувати те, що позовні вимоги ґрунтуються на діючому на той момент законодавстві, а саме: наказу Держкомзему України від 02.07.2003 N 174 "Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель", постанови КМУ від 17.07.2003 №1088 щодо покладання повноважень державного реєстру земель на Центр ДЗК. (а.с.48-51)

19.09.2017 представник відповідача надав суду письмові пояснення у справі №906/605/17, з яких вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає за безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідач послався на та, що погоджені між сторонами зміни до договору оренди землі, які прописані у додатковій угоді від 22.01.2010, є дійсними та зареєстровані у встановленому Законом України"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" порядку. Крім того, згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від26.07.2017 у справі № 826/1684/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.», в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації №3715/5 від 20.12.2016 року про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; зобов'язати Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України відновити становище, що існувало до видачі незаконного наказу, шляхом поновлення в державному реєстрі скасованої державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме права оренди землі ТОВ «А.Т.К.» за рішеннями державних реєстраторів прав на нерухоме майно Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 25.11.2015 року №26459297, №26462171, №26461451; від 02.10.2015 року №24988850; від 28.12.2015 року №27585122 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 травня 2017 року про визнання протиправним та скасувати наказ Міністра юстиції України №3715/5 від 20.12.2016 року про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов'язання Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України відновити становище, що існувало до видачі незаконного наказу, шляхом поновлення в державному реєстрі скасованої державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме права оренди землі ТОВ «А.Т.К.» за рішеннями державних реєстраторів прав на нерухоме майно Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 25.11.2015 року №26459297, №26462171, №26461451; від 02.10.2015 року №24988850; від 28.12.2015 року №27585122,залишено без змін. Також зазначив, що позивач не навів у позовній заяві жодної з підстав для визнання додаткової угоди від 22.01.2010 недійсною. Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 N 174 "Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель" втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства N 408 від 07.07.2012 (а.с.124-126).

12.10.2017 до суду від представника позивача надійшло клопотання з проханням до суду вийти за межи позовних вимог, оскільки суд при розгляді даної справи може встановити інші обставини.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви, вважає вимоги законними та обґрунтованими та просить суд їх задовольнити. Зокрема зазначила, що в результаті незаконних дій 1-го відповідача, в обхід чинного законодавства та нехтуючи діючим законодавством щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, було здійснено порушення порядку реєстрації речового права оренди на підставі Додаткової угоди від 22.01.2010. Просить позовні вимоги задовольнити. Також, представником позивача подано клопотання про вихід суду за межі позовних вимог.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, вважає, що додаткова угода укладена відповідно до норм чинного законодавства, відсутність реєстрації не може бути підставою для визнання додаткової угоди недійсною. Вважає норми статей 203, 207, 208, 215 Цивільного кодексу України не порушено. Вказує, що реєстрація була здійснена пізніше, вважає її чинною і законною. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

2-й відповідач повноважного представника в судове засідання не направив. Клопотанням від 11.10.2017 представник Чуднівської РДА просив розглянути справу без участі представника за наявними у справі матеріалами. Проти позову заперечив у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно і розпорядження голови Чуднівської районної державної адміністрації №156 від 11.04.2007 ТОВ "А.Т.К." надано в оренду земельну ділянку,загальною площею 20,5 га із земель запасу Жеребківської сільської ради строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.а.129)

20.06.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." (орендар/відповідач-1) та Чуднівською районною державною адміністрацією (орендодавець/відповідач-2) укладений договір оренди земельної ділянки, що розташована на території Чуднівського району Житомирської області кадастровий номер - :06:000:0007, загальною площею 20,5 га (а.с. 54-57). Даний договір був зареєстрований у Державному реєстрі земель за № 14 від 17.03.2008.

20.06.2007, згідно акта прийому-передачі, земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 20,5 га передана ТОВ "А.Т.К." (а.с. 59).

22.02.2008 складено акт про встановлення меж земельної ділянки переданої в оренду згідно договору оренди земельної ділянки від 20.07.2007 (а.с. 60-61).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ТОВ «А.Т.К.» на підставі Договору оренди землі 20.06.2007 року, укладеного з Чуднівською районною державною адміністрацією, користується земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 20,5000 га. за кадастровим номером :06:000:0007, що розташована на території Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.

Право оренди за ТОВ «А.Т.К.» на спірну земельну ділянку було зареєстроване за діючим на той час законодавством, а саме:- право оренди на земельну ділянку площею 20,5000 га. за кадастровим номером :06:000:0007 зареєстроване в Чуднівському РВ Житомирської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.03.2008 року за № 14.

22.01.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." (відповідач-1) та Чуднівською районною державною адміністрацією (відповідач-2) укладено додаткову угоду до договору оренди від 20.06.2007, згідно якої відповідачами було продовжено строк дії договору до 31.12.2025 (а.с. 63)

Відповідно до п.14,4 договору оренди землі від 20.06.2007 усі зміни та доповнення до цього договору здійснюється за взаємною згодою сторін, після чого цей договір, якщо це є обов'язковим відповідно до законодавства України, підлягає перереєстрації в уповноваженому органі.

Предметом позову у справі є позовна вимога про визнання недійсною додаткову угоду від 22.01.2010 до договору оренди землі від 20.06.2007, укладеного між Чуднівською районною державною адміністрацією та відповідачем по справі.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що відсутність запису про її реєстрацію в органах Держкомзему (Чуднівському районному відділі Житомирської регіональної філії Центру державного земельного кадастру) про внесення змін в істотні умови договору, щодо строку дії договору від 20.06.2007, що є порушенням порядку, що діяв на момент укладання спірної додаткової угоди, який був затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 N 174 "Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель",у звязку із чим спірна угода підлягає визнанню недійсним на підставі ст.215 Цивільного кодексу України.

Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 N 174 "Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель", на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог щодо необхідності державної реєстрації додаткової угоди від 22.01.2010 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині терміну дії договору, укладеному між сторонами, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства N 408 від 07.07.2012.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадку та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу , іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 № 9 роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України , саме на момент вчинення правочину.Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

В 2015 році ТОВ «А.Т.К.» подало до реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області договір оренди від 20.06.2007 та додаткову угоду про внесення змін до нього від 22.01.2010 для здійснення реєстрації/перереєстрації речового права - права оренди на вказані вище земельні ділянки відповідно до Закону У «Про державну реєстрацію речового права та їх обтяжень».

Державними реєстраторами ОСОБА_3 25.11.2015 року були вчинені реєстраційні дії на підставі рішення № 26459297 щодо реєстрації речових прав оренди ТОВ «А.Т.К.» на земельну ділянку, що зазначена вище.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Як вбачається з постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 травня 2017 року у справі №826/1684/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.» до заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України про визнання наказу протиправним та його скасування, зобов'язання вчинити дії, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017 у справі №826/1684/17,рішення державного реєстратора ОСОБА_3 за № 26459297 віл 25.11.2015, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію речового права - права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ «А.Т.К.», прийнято відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як встановлено частиною 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Вирішуючи по суті переданий на розгляд господарського суду спір про визнання недійсним договору, суд повинен зясувати, зокрема, підстави для визнання недійсним договору, оскільки недійсність правочину може наступати лише з певним порушенням закону.

В силу статей 4-2,4-3,4-7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Твердження позивача про наявність підстав для визнання недійсною додаткову угоду від 22.01.2010, укладену між Чуднівською районною державною адміністрацією та ТОВ №А.Т.К.",кадастровим номером :06:000:0007, загальною площею земельної ділянки 20,5 га, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до приписів статей 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки позивачем не доведено та необгрутовано наявності підстав для задоволення його клопотання про вихід судом за межі позовних вимог згідно статті 83 ГПК України, суд не вбачає підстав для її застосування.

Керуючись ст. 32-34, 43, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.10.17

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2 - другому відповідачу (рек. з повід.)