ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.10.2017 Справа № 904/8571/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (53200, м. Нікополь, Дніпропетровська область, вул. Електрометалургів 310)

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця (49600, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького 108)

про стягнення вартості недостачі в розмірі 17 903,30 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. № 101-4016 від 01.07.2016 року.

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. № б/н від 17.05.2017 року.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" недостачу у розмірі 17903,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.12.2016 року на станцію Нікополь прибули вагони №61248431, №56170418 з вантажем кокс, одержувач ПАТ "Нікопольський завод феросплавів". При комісійному зважуванні встановлена недостача продукції документально підтверджена комерційними актами РА № 015357/270 та РА № 015358/271 від 18.12.2016 року, в яких зафіксовано ознаки не збереженого перевезення та недостача. Згідно розрахунку недостача складає суму 17903,30 грн.

Представник відповідача відзив на позовну заяву до суду не надав.

У відповідності до вимог ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору перевезення, а саме відповідно до залізничних накладних №53114989, 53114997 від вантажовідправника - ПрАТ «МК Азовсталь» на адресу Позивача 17 грудня 2016 року у вагонах № 61248431, 56170418 надійшов кокс всякий.

Так, у комерційному акті РА № 015357/270 від 18.12.2016 року зазначено, що у вагоні було виявлено менше проти документа на 4 250 кг. коксу, який у вагоні вміститися міг. По документу завантажено до повної місткості, нанесене маркування вапняним розчином. Навантаження згідно акту загальної форми № 2328 станції Нікополь, шапкоподібне на рівні бортів, через сніжний покрів маркування не проглядається, над 2,3,4,5,6 люками поглиблення довжиною 750 см., шириною 80 см, глибиною 30-50 см. Вагон бездвірний, люка були закриті, течі вантажу не було. З моменту прибуття до комісійного зважування, вагон знаходився під охороною чергових прийомоздавальників. При комісійному зважуванні на 100т т на тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача, перевірених органами Держстандарту 4/08-16 р., виявлено менше проти документа на 4250 кг. коксу, який у вагоні вміститися міг. При повторному зважуванні нестача підтвердилась (а.с.13).

В комерційному акті РА № 015358/271 від 18.12.2016 року зазначено, що у вагоні виявлено менше проти документа на 2 150 кг. коксу, який у вагоні вміститися міг. По документу завантажено до повної місткості, нанесене маркування вапняним розчином. Навантаження згідно акту загальної форми № 2328 станції Нікополь, шапкоподібне на рівні бортів, через сніжний покрів маркування не проглядається, над 1,2,3,4,5,6 люками поглиблення довжиною 900 см., шириною 100 см, глибиною 30-50 см. Вагон бездвірний, люка були закриті, течі вантажу не було. З моменту прибуття до комісійного зважування, вагон знаходився під охороною чергових прийомоздавальників. При комісійному зважуванні на 100т т на тензометричних вагонних вагах вантажоодержувача, перевірених органами Держстандарту 4/08-16 р., виявлено менше проти документа на 2150 кг. коксу, який у вагоні вміститися міг. При повторному зважуванні нестача підтвердилась (а.с.9).

Рахунки фактури за поставлену продукцію №91306542 від 14.12.2016р. та №91306496 від 14.12.2016 року сплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 210410 від 18.04.2017р. та №210428 від 18.04.2017 року.

Розрахунок недостачі здійснено з врахуванням норм чинного законодавства України, саме відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів. При розрахунку вартості недостачі враховані 2% норми недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження маси нетто), яка помножена на вартість вантажу за 1 т. відповідно до рахунків №91306542 від 14.12.2016 року та №91306496 від 14.12.2016 року, згідно чого сума недостачі вантажу складає 17903,30 грн.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі-Статут) Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

При проходженні вагонів через станцію Нікополь Придніпровської залізниці на підставі ст.24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищевказаних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних.

Відповідно до акта РА № 015357/270 від 18.12.2016 року про прийняття продукції по кількості встановлено, що вагон № 61248431 прибув 17.12.2016 року на станцію Нікополь Придніпровської залізниці де було зясовано, що по накладній № 53114989 від 14.12.2014 року вага тари 22800кг. нетто 53450 кг. Вага після переважування брутто 72000 кг., тара 22800 кг., нетто 49200 кг., що менше ваги у документі на 4250 кг.

Відповідно до акта РА № 015358/270 від 18.12.2016 року про прийняття продукції по кількості встановлено, що вагон № 56170418 прибув 17.12.2016 року на станцію Нікополь Придніпровської залізниці де було зясовано, що по накладній № 53114997 від 14.12.2014 року вага тари 22300кг. нетто 54050 кг. Вага після переважування брутто 74200 кг., тара 22300 кг., нетто 51900 кг., що менше ваги у документі на 2150 кг.

Таким чином, вказаними комерційними актами встановлено, що при зі зважуванні вагонів виявилося, що маса вантажу у вагоні № 61248431 менше ваги у документі на 4250 кг., а маса вантажу у вагоні № 56170418 менше ваги у документі на 2150кг.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірні вагони з рудою марганцевою були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, при перевезенні вантажів у вологому стані.

Таким чином, вартість вагової недостачі вугілля камяного становить 17903,30 грн.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 роз'яснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стягується з відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, м. Нікополь, Дніпропетровська обл., вул. Електрометалургів 310, ) вартість недостачі у розмірі 17 903 (сімнадцять тисяч девятсот три) грн. 30 коп., судовий збір у сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.10.2017 року.

Суддя ОСОБА_3