ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 рокуСправа № 912/2551/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2551/17

за позовом Комунального підприємства "ОСОБА_1 муніципальні інженерні мережі"

до відповідача ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ст. Кіровоградської обласної ради

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 освіти, науки, молоді та спорту Кіровоградської обласної державної адміністрації

про стягнення 51 497,58 грн.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_3, довіреність № 341 від 07.06.17;

від відповідача - ОСОБА_4 директор, наказ №222-к від 22.09.2013 року;

від відповідача - ОСОБА_5, довіреність № 389 від 02.10.17;

від відповідача - ОСОБА_6, довіреність № 390 від 02.10.17;

від відповідача - ОСОБА_7, довіреність № 341 від 07.06.17;

від 3-ї особи - участі не брали;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Комунальне підприємство "ОСОБА_1 муніципальні інженерні мережі" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ст. Кіровоградської обласної ради заборгованості за договором № 116 від 01.06.2013 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення в сумі 51 497,58 грн., з яких 49 612,59 грн. боргу, 125,18 грн. трьох процентів річних, 724,13 грн. інфляційних втрат та 1 035,68 грн. пені, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування підстав позову позивач послався на невиконання відповідачем умов договору № 116 від 01.06.2013 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення в частині своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою від 05.09.2017 господарський суд прийняв вказану заяву до розгляду та порушив провадження у справі, розгляд справи призначив на 03.10.2017 о 10:00, зобов'язав сторони подати необхідні докази.

02.10.2017 відповідач подав суду заперечення № 384 від 29.09.2017 на позов та просить відмовити в його задоволені в частині стягнення 125,18 грн. трьох процентів річних, 724,13 грн. інфляційних втрат та 1 035,68 грн. пені, а також звільнити відповідача від сплати судових витрат.

Ухвалою від 03.10.2017 господарський суд відклав розгляд справи та залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 освіти, науки, молоді та спорту Кіровоградської обласної державної адміністрації, зобов'язав сторони подати необхідні докази.

20.10.2017 представник позивача подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача 49 612,59 грн. основного боргу, з покладенням на відповідача судових витрат.

Враховуючи права позивача, які визначені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сплату судового збору та наявність повноважень на зменшення розміру позовних вимог у представника позивача, яким підписано заяву, з огляду на те, що ціну позову згідно ст. 55 названого кодексу вказує позивач, господарський суд приймає заяву Комунального підприємства "ОСОБА_1 муніципальні інженерні мережі" від 20.10.2017 та здійснює розгляд справи з урахуванням нової ціни позову згідно вказаної заяви.

В судовому засіданні 20.10.2017 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представником позивача в судовому засіданні 20.10.2017 підтримано позовні вимоги, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог; представниками відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не заперечено.

Третя особа своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористалась, уповноваженого представника в судове засідання не направила, хоча належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання суду.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2013 між Комунальним підприємством "ОСОБА_1 муніципальні інженерні мережі" (далі - КП НМІМ) та ОСОБА_1 спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ст. Кіровоградської обласної ради (Абонент) укладено Договір № 116 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (далі - Договір) (а.с. 9-11), відповідно до п. 1.1. умов якого КП НМІМ зобов'язується надавати Абонентові послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а Абонент зобов'язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строки і на умовах передбачених Договором за адресою: м. Новомиргород, вул. Маяковського, 20.

Згідно п. 3.1. Договору облік використаної води здійснюється за показниками водолічильника, встановлених на вводах водопровідних мереж, повірених і опломбованих органами Держспоживстандарту та КП НМІМ або, лише за узгодженням з КП НМІМ, згідно норм водоспоживання затверджених міськвиконкомом.

Відповідно до п. 3.3. Договору показники водолічильників фіксуються відповідальною особою Абонента та надаються в абонентський відділ КП НМІМ до 20 числа щомісячно, про що складається акт.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що кількість стічних вод, що надходять до каналізації визначається за кількістю вод, що надходять з комунального водопроводу або місцевих джерел згідно із показниками водолічильника, а в разі відсутності останніх - за діючими нормами водоспоживання та іншими видами взаємних розрахунків з Абонентом.

Розрахунки за використану Абонентом воду та скид стоків здійснюється згідно «Правил користування....», чинного законодавства України і за тарифами, затвердженими міськвиконкомом та діючими на момент складання актів надання послуг. У разі змін тарифів, діючих підчас укладання Договору, оплата Абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами без зміни інших умов Договору та згідно повідомлення КП НМІМ, що є невід'ємною частиною договору (п. 4.1. Договору).

На підстав акта надання послуг Абоненту КП НМІМ виписує рахунок (п. 4.2. Договору).

Згідно п. 4.3. Договору оплата Абонентом за надані послуги з водопостачання та водовідведення проводиться в строк до 30 числа поточного місяця.

Договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2013. Договір вважається продовженим щорічно на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну договору жодною із сторін не буде заявлено про його розірвання (п. 7.1. Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За умовами ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір є договором надання послуг водопостачання та водовідведення, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. глави 63 Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положенням ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України закріплено обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

При цьому, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

За приписами ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об'єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов'язаних єдиним технологічним процесом.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України визначається Правилами, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 р. за № 936/15627 (надалі - Правила № 190 від 27.06.2008, Правила).

Правила № 190 від 27.06.2008 є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (п. 1.1. Правил).

Згідно пунктами 3.1., 5.2. Правил №190 розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на підставі показів приладів обліку; вузли обліку повинні розташовуватися на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору (п. 3.7. Правил №190).

За приписами ч. 2 ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" та пп. 5 п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору КП НМІМ надало ОСОБА_1 спеціальній загальноосвітній школі-інтернату І-ІІІ ст. Кіровоградської обласної ради послуги з водопостачання та водовідведення у період з березня по липень 2017, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 17-21).

На підтвердження факту виконання умов Договору за вказаний період позивачем було надано відомості про зняття показників з приладів обліку з березня по липень 2017 (а.с. 27-32).

Позивачем нараховано з березня по липень місяці 2017 року за надані послуги з постачання холодної води та водовідведення згідно показів водяного лічильника 643 м.куб. за тарифом 51,44 грн. в т.ч. ПДВ та водовідведення 64,28 грн. в т.ч. ПДВ на суму 74 413,53 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідачем оплачено частково 214,28 м.куб. на суму 24794,98 грн. з урахуванням ПДВ, залишок несплаченої суми складає 428,7 м.куб. на суму 49 612,59 грн.

Таким чином, загальна сума боргу за вищевказаний період складає 49 612,59 грн., яка відповідно до умов Договору підлягала до сплати відповідачем в термін до 30 числа поточного місяця згідно виставлених рахунків №353 від 17.03.2017, №515 від 20.04.2017, № 642 від 16.05.2017, № 789 від 20.06.2017, № 926 від 20.07.2017 (а.с. 12-16) та показників водяного лічильника, які підтверджуються відомостями зняття показників лічильника використаної води (копії відомостей додано до матеріалів справи, а.с. 27-31).

Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно з чинним законодавством та не підлягають узгодження сторонами.

В порушення умов зазначеного Договору, відповідач не розрахувався з позивачем у встановлений Договором строк, у зв'язку з чим КП НМІМ на адресу Абонента направило претензію №391 від 07.07.2017 з вимогою про погашення заборгованості (а.с. 25). Вказана претензія направлялась відповідачу 10.07.2017 та отримана ним 15.07.2017, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 26), та залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем не надано доказів щодо належного виконання зобов'язання у повному обсязі, крім того наявність вказаної заборгованості відповідачем не заперечено.

За приписами ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував та підтвердив наявність заборгованості в розмірі 49 612,59 грн., господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

При розгляді клопотання відповідача про звільнення від сплати судових витрат господарський суд враховує наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 визначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням у судовому рішенні відповідних мотивів.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється, зокрема, на основі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Господарський суд зазначає, що всі форми власності в Україні рівні, а тому нікому не може бути надано також і процесуальних переваг у звільненні від сплати судового збору.

Звільнення відповідача від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/2015 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)" за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Разом з цим, відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження його тяжкого майнового стану та факту неможливості оплати судового збору в установленому порядку і розмірі.

Отже, викладене свідчить про відсутність належних правових підстав для задоволення клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85, 116, 117 ГПК України, Законом України "Про судовий збір, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ст. Кіровоградської обласної ради (26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Маяковського, 20, ідентифікаційний код 23095180) на користь Комунального підприємства "ОСОБА_1 муніципальні інженерні мережі" (26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Толстого, 27, ідентифікаційний код 37738410) заборгованість в сумі 49 612,59 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили та видати стягувачу за його заявою.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 24.10.2017

Суддя Т. В. Макаренко