ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11.10.2017р. Справа № 22/6пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М., суддів Попова О.В., Тарапати С.С.,

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.,

розглянувши матеріали

за скаргою ОСОБА_1, м. Вугледар Донецької області від 20.06.2017р.

до Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м.Вугледар Донецької області

у справі за позовом Вугледарської міської ради

до відповідачів:

1) Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

2) Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2

за участю третіх осіб:

1.Вугледарського міського відділу земельних ресурсів

2.Комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради»

про звільнення земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Вугледар,вулиця 30-річчя Перемоги, 4а, шляхом знесення самовільно зведених будівель та споруд

за участю представників:

від скаржника (боржник у виконавчому провадженні 1): не з'явився;

від позивача: не з'явився;

від відповідача-2 (боржника у виконавчому провадженні2): не з'явився;

від третіх осіб: не з'явився;

від ВДВС: не з'явився

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.10.2013р. по справі № 22/6пн задоволені позовні вимоги Вуглерської міської ради та зобов'язано: 1) Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (85670, АДРЕСА_1 ІНН НОМЕР_1) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,0221га, розташовану по АДРЕСА_2 від частини будівлі кафе 50/50, що належить СПД ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1997р., шляхом її зносу та вивозу; 2) Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (85670, АДРЕСА_3; ІНН НОМЕР_2) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,0221га, розташовану по АДРЕСА_2 від частини будівлі кафе 50/50, що належить СПД ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.1996р., шляхом її зносу та вивозу на користь Вугледарської міської ради (85670, Донецька область, місто Вугледар, вулиця 30-рччя Перемоги, 16, код ЄДРПОУ 2416468); 3) зобов'язати суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (85670, АДРЕСА_1 ІНН НОМЕР_1) та суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (85670, АДРЕСА_3; ІНН НОМЕР_2) знести самовільно зведені внаслідок реконструкції будівлі та споруди.

Судове рішення набрало законної сили 15.11.2013р. та на його виконання господарським судом Донецької області 25.12.2013р. видано відповідні накази.

В подальшому, ухвалою суду від 23.06.2014р. виправлено описку у судових наказах від 25.12.2013р.

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Донецької області зі скаргою б/н від 20.06.2017р. на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій просить суд: визнати незаконною діяльність державного виконавця Вугледарського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 щодо знесення будинку кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 14,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2, право власності на яке відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №85650263 від 24.04.2017р. та №88149784 від 26.05.2017р. належить ? частка ОСОБА_4 та ? частка ОСОБА_2; зобов'язати державного виконавця відновити будинок кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 14,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у стан, відповідно до технічного паспорту від 04.04.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.08.2017р. задоволено клопотання скаржника про визнання поважними причин пропуску строку на подання скарги, зазначена скарга судом прийнята та призначена до судового розгляду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в ході виконавчого провадження нею як боржником добровільно вчинені дії щодо звільнення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом знесення самовільно зведених будівельних споруд, при цьому будинок кафе, який є предметом договорів купівлі-продажу від 26.11.1996р. та від 02.09.1997р., залишився неушкодженим, тобто приведеним у первісний стан, що підтверджується технічним паспортом від 04.04.2017р. та інформаційною довідкою про відсутність самочинного будівництва. Право власності на будинок кафе, після знесення самовільно прибудованої споруди, було зареєстровано у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: на ? частину будинку за ОСОБА_1 24.04.2017р., на ? частину будинку за ОСОБА_2 - 26.05.2017р., у зв'язку з чим державному виконавцю неодноразово подавались клопотання про закінчення виконавчого провадження, однак у задоволенні цих клопотань було відмовлено. 29.05.2017р. державним виконавцем проведено виконавчі дії зі знесення будинку кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», які скаржник вважає незаконними та такими, що всупереч ст. 182, ст. 321 Цивільного кодексу України порушують право власності боржників, оскільки стосовно цього об'єкту рішення суду не приймалось. Крім того, скаржник зазначає, що незважаючи на те, що будинок кафе належить відповідача на підставі договорів купівлі-продажу, за рішенням суду встановлено, що отриманий в результаті реконструкції здійсненої самочинно об'єкт нерухомості не є об'єктом щодо якого відповідачі первісно мали належне право володіння.

На підтвердження доводів, що наведені у скарзі, ОСОБА_1 надано суду, зокрема, копії витягів реєстру речових прав №88149784,№85630377, фотокопії довіреності №65АА 0665137 від 11.05.2017р.

Вугледарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області(далі - ВДВС) в письмових поясненнях №14.24-5-3099 від 19.09.2017р. просить суд відмовити у задоволені скарги. ВДВС в обґрунтування своєї позиції посилається на те, що виконання рішення суду у справі №22/6пн обумовлюється виключно повним звільненням самовільно зайнятої земельної ділянки від самочинно реконструйованої будівлі кафе в цілому, шляхом її зносу та вивозу на користь Вугледарської міської ради, факт тотожності існуючого на час проведення виконавчих дій об'єкту первісно придбаному будь-якими доказами не доведено.

19.09.2017р. ВДВС звернулось до суду з клопотанням, в якому в зв'язку з віддаленістю місця знаходження суду від м.Вугледар, просить здійснити розгляд скарги за відсутності уповноваженого представника відділу.

Уповноважені представники стягувача, боржників, третіх осіб, ВДВС у судове засідання 11.10.2017р. не з'явились, про час та місце судового розгляду скарги повідомлені належним чином у спосіб, що передбачений чинним процесуальним законом.

Вивчивши вимоги скарги, дослідивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив.

Згідно ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

За заявою Вугледарської міської ради пред'явлено до примусового виконання наказ № 22/6пн, виданий 25.12.2013 р. господарським судом Донецької області, згідно якого (у редакції, що викладена в ухвалах суду від 23.06.2014р., 21.06.2016р.) суд СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 солідарно звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,0221га, розташовану по АДРЕСА_2 від частини будівлі кафе 50/50, що належить СПД ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 02.09.1997року, та СПД ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 26.11.1996р. шляхом її зносу та вивозу на користь Вугледарської міської ради.

Постановою державного виконавця Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби від 11.07.2016 р. відкрите виконавче провадження № 51609063, встановлено строк для добровільного виконання наказу суду до 18.07.2016р.

18.07.2016р. актом державного виконавця встановлено, що наказ суду у добровільному порядку не виконано. Постановою ВДВС від 18.07.2016р. на СПД ОСОБА_1 накладено штраф, оскільки у добровільному порядку рішення суду боржником виконано не було.

09.03.2017р. ВДВС боржнику ОСОБА_1. надіслана вимога державного виконавця щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею 0,0221га, розташованої по АДРЕСА_2 від частини будівлі кафе 50/50 шляхом її зносу та вивозу.

Згідно акту державного виконавця від 13.03.2017р. виходом на місцевість встановлено, що боржником самостійно проводяться дії по зносу самовільно зайнятої ділянки та вивозу будматеріалів.

17.03.2017 р. до органу виконавчої служби надійшла заява ОСОБА_1 про закриття виконавчого провадження у зв'язку зі звільненням земельної ділянки та знесенням самовільно зведених будівель. Земельна ділянка приведена до стану, що існував до порушення.

За результатами перевірки дійсності виконання судового наказу боржником із залученням представників Вугледарської міської ради та відділу містобудування та архітектури Вугледарської міської ради державним виконавцем Бойницькою О.А. 17.03.2017р. складено акт, в якому зафіксовано, що рішення суду в повному обсязі не виконано: залишено частину будівлі та підлоги, вкритою керамічною плиткою.

28.03.2017р., 12.04.2017р. Вугледарським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області винесено постанови про відкладення проведення виконавчих дій з виконання наказу на підставі заяв скаржника до розгляду господарським судом Донецької області її клопотання про визнання наказів №22/6пн від 25.12.2013р., такими, що не підлягають виконанню.

12.04.2017р. ухвалою господарського суду Донецької області, що набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви про визнання наказів господарського суду Донецької області від 25.12.2013р. по справі №22/6пн такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.06.2017р. встановлено правомірність дій Відділу державної виконавчої служби щодо відкладення виконавчих дій, відмовлено у задоволенні відповідної скарги на дії ВДВС з боку Вугледарської міської ради.

Скаржник неодноразово звертався до ВДВС з клопотаннями про закінчення виконавчого провадження, визначення стану земельної ділянки (26.04.2017р., 17.05.2017р.) та повторно про відкладення виконавчих дій (29.05.2017р.). Обґрунтовані дані клопотання тим, що має місце факт добровільного виконання рішення суду шляхом знесення самовільно зведених будівельних споруд. Як наслідок, на думку скаржника, будинок кафе, який є предметом договорів купівлі-продажу від 26.11.1996р. та від 02.09.1997р., залишився неушкодженим, при цьому, право власності на будинок кафе, після знесення самовільно прибудованої споруди, було зареєстровано у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: на ? частину будинку за ОСОБА_1 24.04.2017р., на ? частину будинку за ОСОБА_2 - 26.05.2017р.

ВДВС листами б/д б/д та №14.24-28-1324/4077 від 18.05.2017р., від 26.05.2017р., 30.05.2017р. відмовив у задоволенні вказаних клопотань.

ОСОБА_1 у судовому порядку просила визнати незаконною бездіяльність ВДВС щодо не встановлення фактичного стану земельної ділянки, розташованої по вулиці 30-річчя Перемоги, будинок 4а у м. Вугледарі, та не закінчення виконавчого провадження

Ухвалою від 06.09.2017р., що набрала законної сили, господарський суд Донецької області відмовив у задоволенні вказаної скарги.

Постановами ВДВС від 19.05.2017 р. залучено для проведення виконавчих дій представників КП "Водоканал", ПТ ДТЕК ПЕМ "Енерговугілля" КП "Благоустрій", ПП "Вікс".

Згідно акту державного виконавця від 29.05.2017р. будівлю знесено та вивезено до КП «Благоустрій». В зв'язку з тим, що під зносу уламки будівлі мали повністю зруйнованой стан опис та передача на зберігання уламків не проводився. Земельну ділянку звільнено.

Постановою Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30.05.2017р. встановлено факт примусового виконання наказу № 22/6пн, виданого господарським судом Донецької області 25.12.2013 р.

Як наслідок, на підставі ч. 9 с. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 51609063 закінчене.

Звертаючись зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій просить суд визнати незаконною діяльність державного виконавця щодо знесення будинку кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», та зобов'язати ВДВС відновити будинок кафе у стан відповідно до технічного паспорту від 04.04.2017р., скаржник вказує на неправомірність дій державного виконавця з організації та проведення виконавчих дій щодо знесення будинку кафе, який належить боржникам на підставі договорів купівлі-продажу, і право власності на який зареєстровано 24.04.2017р., тобто, після постановлення судового рішення у справі №22/6пн, що є протиправними і направленими на безпідставне припинення права власності, що не відповідає вимогам статей 182, 321 Цивільного кодексу України, оскільки право власності є непорушним.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав вимог скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст. ст. 317, 328 Цивільного кодексу України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном; право власності придбавається з підстав, не заборонених законом, у тому числі на підставі правочинів; право власності вважається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 придбав будівлю літнього кафе загальною площею 14,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу від 26.11.1996р.

СПД ОСОБА_1 стала власницею ? частини будівлі вказаного літнього кафе на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1997р.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004р., Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 4 ЦК УРСР передбачено, що цивільні права і обов'язки виникають, зокрема, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Суд вбачає, що станом на 1997 рік законодавець не пов'язував виникнення права власності на нерухомість з його державною реєстрацію (глава 12 Цивільного кодексу УРСР).

Зокрема, як виходить з Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, що затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року N 56, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 р. за N 31/1056, державній реєстрації підлягали об'єкти нерухомого майна, а не права на них.

Згідно листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентарізації» м. Вугледар №129 від 10.09.2008року за даними реєстраційної та інвентарної справ станом на 04.09.2008р. за ОСОБА_1. зареєстровано право на ? у приватній спільній частковій власності на будівлю кафе по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого та посвідченого Вугледарською нотаріальною конторою 02.09.1997р.за №496 загальною площею 14,5 кв.м. Технічною інвентаризацією від 14.03.2008р. виявлено самочинну реконструкцію будівлі кафе.

В межах провадження у справі 22/6пн розглядались позовні вимоги про звільнення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення самовільно зведених будівель та споруд.

З матеріалів відновленої справи вбачається, що у 2004 році відповідачі самовільно провели будівництво (реконструкцію) будівлі кафе без відповідної документації, внаслідок чого загальна площа об'єкту нерухомості склала 107,5 кв.м., а площа забудови - 167,4 кв.м. (а.с. 29, том 1; а.с. 22-33 том 4).

Згідно висновку Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз №1986/24 від 20.08.2013р. відокремити реконструйовану частину будівлі кафе від основної, яка була придбана на підставі договорів купівлі-продажу без нанесення їй (будівлі) шкоди не є можливим.

Суд визнав, що проведена самочинна реконструкція змінила характеристики будівлі літнього кафе. Отриманий в результаті такої реконструкції (здійсненої самочинно, без відповідних дозволів та відповідної проектно-кошторисної документації, без виділення земельної ділянки) об'єкт нерухомості не є об'єктом щодо якого СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 первісно мали належне правоволодіння.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (стаття 179 ЦК України).

Відповідно внаслідок проведення самочинної реконструкції річ, яка існувала первісно та була предметом договорів купівлі-продажу, станом на 29.10.2013р. відсутня. У розумінні ст.179 ЦК України створений інший об'єкт.

За наказами суду на відповідачів покладено зобов'язання солідарно звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,0221га, розташовану по АДРЕСА_2 від частини будівлі кафе 50/50, що належить СПД ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 02.09.1997року, та СПД ОСОБА_2. на підставі договору купівлі - продажу від 26.11.1996р. шляхом її зносу та вивозу на користь Вугледарської міської ради.

Тоді як, припускаючи вільне трактування резолютивної частини рішення суду, що викладена у наказах, скаржник вказує, що ним добровільно виконано рішення суду у повному обсязі, оскільки без нанесення шкоди основній будівлі, яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1997р., останнім відокремлена реконструйована частини будівлі кафе.

Станом на 17.03.2017р. актом ВДВС встановлено наявність на земельній ділянці частини будинку кафе. Даний факт скаржник підтверджує, однак вважає, що часткове знищення реконструйованої частини кафе призвело до того, що на теперішній час на земельній ділянці відсутній об'єкт нерухомості, відносно якого прийнято рішення суду.

ТОВ «Агенство оцінки «Грош ціна» 04.04.2017р. на існуючу на момент складання технічного паспорту будівлю видано технічний паспорт, згідно даних якого розмір загальної площі - 14,1 кв.м., однак вона вказана як площа внутрішніх приміщень, а не самої будівлі, тоді як, загальна площа об'єкту за договором купівлі-продажу від 26.11.1996р. становить 14,5 кв.м.

За відсутності технічного паспорту станом на 1997рік, ідентифікувати обсяг внутрішньої площі приміщення, що було предметом договору, не є можливим.

Таким чином, доказів на підтвердження тотожності стану об'єкту, який був початково набутий у власність відповідачів, та існуючим після знесення самовільно зведених споруд скаржник не надав.

Одночасно, належними доказами у справі не доведено суду, що знесення самочинно зведеної добудови, як певної реконструкції, відбулось з дотриманням будівельних норм і правил, та частина об'єкту нерухомості, яка залишилась після знесення не становить загрозу безпеки.

Суд зауважує, що з фотознімків вбачається, що після самочинного знесення (без доказів дотримання будівельних нормативних правил), об'єкт, який розташований на спірній земельній ділянці має ознаки пошкоджень (а.с. 61 том 4, а.с. 222-223 том 4), щосвідчить про його небезпечне становиче.

Дані обставини вже досліджувались судом при винесенні ухвал від 12.04.2017р. та 06.09.2017р.,що набрали законної сили та містять аналогічні висновки.

Частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (частина 4 вказаної статті).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що норми вказаного Закону не містять імперативної вказівки на необхідність або обов'язковість реєстрації в Реєстрі речових прав на нерухоме майно тих прав, що виникли та були зареєстровані у встановленому порядку до 01.01.2013 року, натомість встановлена презумпція дійсності набуття права власності на майно. Внесення у вказаний реєстр даних щодо вже існуючого права власності, яке виникло та зареєстровано до 2013 року, є правом, а не обов'язком власника.

Згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Як вбачається з матеріалів справи, державним реєстратором зареєстровано у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право на ? частину будинку за ОСОБА_1 24.04.2017р. на підставі договору купівлі - продажу (дублікат) №1571 від 02.09.1997р., яке вже було зареєстровано органами БТІ на підставі того ж договору. Тобто, фактично відбулось підтвердження наявності існуючого станом на 02.09.1997р. права власності.

До того ж у порядку п.58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127 внесені дані щодо загальної площі об'єкту у розмірі 14,1 кв.м., що не відповідає даним зазначеним у договорі, а отримані з даних технічного паспорту від 04.04.2017р., що виданий ТОВ «Агенство оцінки «Грош ціна». Документів, щоб свідчили про підстави змін технічних характеристик об'єкта нерухомого майна додано не було.

Таким чином, позиція скаржника, що за наслідками внесення інформації щодо наявності права власності до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.04.2017р. виникло право власності на інший об'єкт нерухомості є юридично неспроможною.

Аналогічні висновки містить ухвала господарського суду від 06.09.2017р.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства України, зокрема, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 29.05.2017р. земельна ділянка звільнена ВДВС саме від частини приміщення кафе, яке було самовільно реконструйовано, та відносно якого приймалось рішення суду, тому, законні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Вугледар Донецької області про визнання незаконною діяльності державного виконавця Вугледарського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 щодо знесення будинку кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 14,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 право власності на яке відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №85650263 від 24.04.2017р. та №88149784 від 26.05.2017р. належить ? частка ОСОБА_4 та ? частка ОСОБА_2; зобов'язати державного виконавця відновити будинок кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 14,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у стан, відповідно до технічного паспорту від 04.04.2017р.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя С.С. Тарапата

Суддя О.В. Попов