ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Справа № 917/914/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

при секретарі Марченко В.О.

за участю представників:

позивача не зявився

відповідача - ОСОБА_1, дов. №01/3612 від 18.10.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Управління механізації будівництва №23, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область (вх.№3004/2-8)

на рішення господарського суду Полтавської області від 29.08.2017 у справі №917/914/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва №23, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область

до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава

про скасування рішення адміністративної колегії від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року Приватне акціонерне товариство "Управління механізації будівництва №23" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування Рішення адміністративної колегії від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.08.2017 у справі № 917/914/17 (суддя Кульбако М.М.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду Полтавської області від 29.08.2017 у справі №917/914/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник зазначає, що при винесенні рішення №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017 від 16.03.2017, відповідачем грубо порушені норми та правила визначення монопольного становища позивача, не визначено потенційних конкурентів та не враховано норми часу, протягом яких позивач, нібито, займав монопольне становище. Як зазначав скаржник, вказані обставини не були досліджені судом першої інстанції, що призвело до прийняття неправомірного рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 24.10.2017 року.

У наданому до суду апеляційної інстанції відзиві (вх. №10690 від 23.10.2017) відповідач спростовує наведені скаржником доводи, заперечує повністю вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду суду Полтавської області від 29.08.2017 у справі №917/914/17 законним та прийнятим за умов повного дотримання норм матеріального та процесуального права. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

24.10.2017 від позивача надійшло клопотання (вх. ел. пошти №1694), в якому представник позивача просить розгляд справи відкласти, посилаючись на неможливість прийняти участь у судовому засіданні 24.10.2017 через хворобу та перебування на лікарняному.

Розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення його без задоволення виходячи з наступного.

По перше, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження доводів викладених у клопотанні.

По-друге, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

З даної статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Як свідчать матеріали справи, про дату, час та місце судового засідання позивач був повідомлений завчасно належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, що знаходиться в матеріалах справи, яке отримано уповноваженою особою позивача 17.10.2017 року, отже, позивач не був обмежений у праві і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою ст. 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що у позивача був час для того, щоб належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси у судовому засіданні.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із пунктом 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи колегія суддів зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції належним чином створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що явку представників сторін у дане судове засідання не визнано обов'язковою, правову позицію сторін викладено у письмовому вигляді, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення господарського суду Полтавської області від 29.08.2017 у справі №917/914/17 без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши присутнього в судовому засіданні уповноваженого представника відповідача, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі територіальне відділення) від 09.02.2017 №01/09-р розпочато провадження у справі №01-02-50/09-2017 за ознаками вчинення ПАТ «Управління механізації будівництва №23» порушення вимог законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

16.03.2017 адміністративною колегією територіального відділення було прийнято рішення № 01/27-рш по справі № 01-02-50/09-2017.

Зокрема, пунктом 1 резолютивної частини рішення визнано, що ПАТ Управління механізації будівництва №23 у період з 26 травня 2016 року по лютий 2017 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання в належному санітарно-технічному стані об'єктів благоустрою, зелених насаджень, у т. ч. утримання вулично-дорожньої мережі міста Полтави в межах обслуговуючих територій міста Полтави з часткою 100 відсотків.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення визнано, що дії ПАТ Управління механізації будівництва №23 щодо неякісного надання послуг з очищення тротуарів міста Полтави у зимовий період 2016 - 2017 років є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, шляхом вчинення дій. що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно з п. 3 резолютивної частини рішеня, дії ПАТ Управління механізації будівництва №23 щодо неякісного надання послуг з очищення проїжджої частини доріг міста Полтави у зимовий період 2016 - 2017 року визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

За порушення, законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 2 рішення на ПАТ Управління механізації будівництва №23 накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн., що становить 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, про що зазначено у пункті 4 резолютивної частини рішення.

Крім того, за порушення, законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 3 рішення на ПАТ Управління механізації будівництва №23 накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн., що становить 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 5 резолютивної частини рішення).

Пунктом 6 рішення, ПАТ Управління механізації будівництва №23 було зобовязано у двомісячний строк з дня отримання рішення, припинити порушення, зазначені у пунктах 2 та 3 рішення, шляхом повернення до місцевого бюджету зайво отриманих коштів на виконання послуг з утримання в належному санітарно-технічному стані обєктів благоустрою, зелених насаджень, у тому числі утримання вулично-дорожньої мережі міста Полтави.

Непогодження ПАТ Управління механізації будівництва №23 з прийнятим територіальним відділенням рішенням № 01/27-рш по справі № 01-02-50/09-2017 від 16.03.2017 стало підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою про його скасування.

Зокрема, в обґрунтування доводів позовної заяви позивач наголошував, що приймаючи рішення від 16.03.2017 №01/27-рш, територіальним відділенням не було визначено потенційних конкурентів, не було досліджено наявність адміністративних, економічних та організаційних обмежень у потенційних конкурентів для вступу до даного ринку. Крім того, не погоджувався з висновком рішення територіального відділення щодо визнання ПАТ Управління механізації будівництва №23 таким, що займає монопольне становище на ринку послуг з утримання в належному санітарно-технічному стані об'єктів благоустрою, зелених насаджень, у т. ч. утримання вулично-дорожньої мережі міста Полтави в межах обслуговуючих територій, а послуги, які надавались позивачем обумовлені договором, укладеним між підприємством та Полтавською міською радою та обмежені в часі дією договору, який становить менше ніж рік.

Відповідач у наданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву (а.с. 18) вважав рішення територіального відділення від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017 обґрунтованим та правомірним, таким, що прийнято з повною відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи. Крім того, звертав увагу суду на порушення відповідачем двомісячного строку оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, встановленого ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для перевірки законності та обґрунтованості рішення територіального відділення Антимонопольного комітету № 01/27-рш по справі № 01-02-50/09-2017 від 16.03.2017 у звязку із порушенням позивачем присічного двомісячного строку, встановленого частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для оскарження рішення органу АМК, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог відмовив.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

За приписами ст. 4 Закону, Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах, зокрема, захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

У сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 4 частини першої статті 7 Закону).

Частиною 1 ст. 22 Закону визначено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Так, 16.03.2017 за результатами розгляду Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України справи №01-02-50/09-2017, територіальним відділенням прийнято рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за №01/27-рш.

21.03.2017 рішення від 16.03.2017 за № 01/27-рш по справі № 01-02-50/09-2017 було направлено територіальним відділенням до ПАТ Управління механізації будівництва №23 за адресою місцезнаходження позивача, а саме: вул. Шевченка, 11, с. Терешки, Полтавський район Полтавської області, 38762.

Матеріали справи свідчать, що рішення теріторіального відділення АМК від 16.03.2017 за №01/27-рш отримано позивачем 24.03.2017 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення про отримання 24.03.2017 уповноваженою особою позивача рекомендованого поштового відправлення №757 від 21.03.2017. (а.с. 22)

Таким чином, рішення територіального відділення від 16.03.2017 № 01/27-рш по справі № 01-02-50/09-2017 є таким, що вручено позивачу 24.03.2017.

Як вбачається з рішення територіального відділення № 01/27-рш по справі № 01-02-50/09-2017 від 16.03.2017 позивача було повідомлено про можливість його оскарження до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання.

Приписами ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Таким чином, за приписами вказаної норми, особі, яка вважає рішення органу АМК неправомірним, надано можливість захисту своїх прав шляхом оскарження такого рішення. В той же час, така можливість обмежена двомісячним строком, який є присічним, тобто таким, що не підлягає відновленню.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, оскаржуване рішення отримано ним 24.03.2017 року.

Таким чином, кінцевим строком на оскарження рішення територіального відділення від 16.03.2017 за № 01/27-рш, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", було 25.05.2017 року.

Як свідчить штамп відділу документального забезпечення господарського суду Полтавської області, з позовною заявою про скасування рішення територіального відділення від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області 14.06.2017 (вх. №1081/17), тобто з пропуском двомісячного строку на оскарження, встановленого приписами ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Таким чином, враховуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не скористався своїм правом на оскарження рішення територіального відділення від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017 у строк, встановлений частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України, а позовна заява про скасування рішення територіального відділення подана позивачем з пропуском двомісячного строку, який не може бути поновлений в силу вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 Про деякі питання практики застосування конкуренційного законодавства визначено, що господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Крім того, у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 Про деякі питання практики застосування конкуренційного законодавства розяснено, що у застосуванні припису ч.1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", господарським судам слід враховувати, що цими приписами передбачені строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України, які не можуть бути відновлені. Таким чином, зазначені строки є присічними. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Враховуючи, що наявними в матеріалах справи документальними доказами підтверджується звернення позивача до господарського суду із позовом про скасування рішення територіального відділення від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017 після закінчення двомісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", наведені обставини виключають можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017 та, відповідно, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним вказаного рішення органу АМК.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів приходить до висновку, що наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому вимоги позивача, що зазначені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення господарського суду Полтавської області від 29.08.2017 у справі №917/914/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Управління механізації будівництва №23, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 29.08.2017 у справі №917/914/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Пуль О.А.