РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

17 жовтня 2017 року Справа № 906/857/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Петухов М.Г. ,

судді Олексюк Г.Є.

за участю представників сторін:

позивача - пред-ка Давидовича В.С. (пост.дов. № 08/7527 від 12.05.2017 р.)

відповідача - під-ця ОСОБА_2, пред-ка ОСОБА_3 (пост.дов. б/№ від 23.08.2017 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016 р.

у справі № 906/857/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 11975,60 грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016 р. у справі № 906/857/16 задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 12622,82 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ (з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016 р. у справі № 906/857/16.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду прийнято за неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що Господарським судом Житомирської області відповідача фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 завчасно не повідомлено за місцем фактичного проживання про час та місце розгляду справи, справа розглянута і рішення прийнято без участі представників відповідача.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не досліджено факту придбання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 об`єкту за адресою: АДРЕСА_3, де на час придбання нерухомості в продавця були належним чином оформлені дозволи на постачання електроенергії. Пояснює, що не підписував ані акту про порушення ПКЕЕ, ані протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та вважає, що самовільного підключення на об`єкті не відбувалось.

Скаржник просить врахувати наведені обставини і скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016 р. у даній справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та п. 1.3. Правил користування електричною енергією, зазначає, що споживання енергії можливе лише на підставі договору споживача з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Зазначає, що 19.05.2016 р. працівниками ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" за участю споживача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 проведено перевірку. За результами перевірки представниками енергопостачальника складений акт про порушення Правил користування електричною енергією № 014274, який підписаний представниками Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2

Звертає увагу суду, що відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 08.06.2016 р. комісія Житомирським району електричних мереж ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" у присутності споживача ОСОБА_2 розглянула акт про порушення ПКЕЕ № 014274 від 19.05.2016 р. і дійшла висновку, що такий акт є правомірним. Нарахування по акту виконані у відповідності до пункту 2.9 Методики по перерізу кабеля, що використано у схемі самовільного підключення до мереж за 36 днів з дати проведення електромонтажних робіт акт № 70516 від 14.04.2016р. по дату усунення порушення. Обсяг та вартість не облікованої електричної енергії складає 12622,82 грн (з ПДВ) за 6415 кВт. Нараховану суму відповідач мав сплатити до 08.07.2016 р.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач та його представник в судовому засіданні пояснили, що на час придбання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 об`єкту за адресою: АДРЕСА_3 продавець передав укладений договір з публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" про постачання електричної енергії споживачам № 1762, який не визнавався припиненим та розірваним. 06.04.2016 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" з заявою про проведення первинного технічного огляду для оформлення акту допуску на підключення до електричної мережі електроустановки. 13.06.2016 р. публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про постачання електричної енергії.

Зазначили, що самовільного підключення не було, підприємець виконував лише заміну кабелів. Заміну кабелів здійснювали без участі працівників Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" але з відома енергопостачальної компанії про заміну кабелів. Пояснили також про відсутність у підприємця морозильних камер. Не заперечили, що підприємець ОСОБА_2 19.05.2016 р. підписав акт про порушення із зауваженнями і пояснили, що підприємець ОСОБА_2 був присутній на засіданні комісії з розгляду актів про порушення і надавав пояснення; не заперечили, що відповідач ознайомився та одержав протокол, про що також розписався особисто. Оскільки з рішенням не згідний, звертався до головного інженера енергопостачальної компанії. В судовому порядку рішення комісії не оскаржував.

Підприємець ОСОБА_2 зазначає, що Господарським судом Житомирської області відповідача не повідомлено про час та місце розгляду справи та прийнято рішення без участі представників відповідача. Пояснив при цьому, що не проживає за адресою, за якою зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, але не вважає це злочином.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що договір № 1762 про постачання електричної енергії споживачам укладений у 2004 році Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" з підприємцем ОСОБА_5, тому на підставі такого договору неможливо постачання електроенергії скаржнику, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, п.1.3. Правил користування електричною енергією. Також пояснив, що 06.04.2016 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" з заявою про проведення первинного технічного огляду для оформлення акту допуску на підключення до електричної мережі електроустановки; 19.05.2016 р. посадовими особами ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" за участю споживача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 проведено перевірку за адресою: АДРЕСА_3, і при перевірці встановлено порушення споживачем п.5.1. Правил користування електричною енергією, а саме - самовільне, без договору підключення до мереж, що не є власністю постачальника електричної енергії, про що складено акт про порушення ПКЕЕ № 014274. Договір про постачання електричної енергії з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений 13.06.2016 р.

Пославшись на неможливість представляти свої інтереси і надавати пояснення та докази в суді першої інстанції, скаржник надав апеляційному господарському суду нові документи за переліком в апеляційній скарзі, а саме:

- акт технічної готовності електромонтажних робіт від 14.05.2016 р. № 7/05/16 /а.с.93-94 у т.1/;

- протокол перевірки метрологічних характеристик електролічильника від 12.03.2016 р. № 249 /а.с. 95 у т.1/;

- лист публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" від 17.05.2016 р. № 039/7495-017105 /а.с. 96 у т.1/;

- ліцензія на виконання робіт серія НОМЕР_1 видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України від 16.08.2013 р. з додатком /а.с. 97 - 98 у т.1/;

- технічні умови приєднання до електричних мереж павільйону громадського харчування «Кафе Магніт» № ТЖО-5094 від 17.06.2008 р. зі схемою електропостачання /а.с.99-105 у т.1/;

- договір про постачання електричної енергії № 1798 від 13.06.2016 р. укладений публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 /а.с. 106 - 114 у т. 1/;

- договір купівлі - продажу приміщення від 28.09.2007 р. укладеного ОСОБА_6/ продавець, ОСОБА_7/ продавець та ОСОБА_2/ покупець /а.с. 115 - 117 у т.1/;

- витяг з державного реєстру правочинів /а.с. 118 - 119 у т.1/;

- договір про приєднання до електричних мереж ВАТ «ЕК «Житомиробленерго» від 17.06.2008 р. № 5094-б укладеного відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 /а.с. 120 - 121 у т.1/;

- додаткова угода № 1 від 17.05.2016 р. до договору про приєднання до електричних мереж від 17.06.2008 р. № 5094-б укладена публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 /а.с. 122 у т.1/;

- договір про постачання електричної енергії споживачам від 27.01.2004 р. № 1762 укладений відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" з ПП ОСОБА_5 з додатком до договору від 27.01.2004 р. /а.с.123-142 у т.1/.

Також надав докази на підтвердження оплати за електроенергію - квитанції № ПН2075606 від 11.11.2016 р., № ПН2018865 від 10.10.2016 р., № ПН1967057 від 08.09.2016 р., № ПН1914957 від 08.08.2016 р. та № ПН1867706 від 08.07.2016 р. /а.с. 8, 11, 15, 20, 23 у т.2/.

Вищезазначені документи надані суду відповідачем в обгрунтування апеляційної скарги, і колегія суддів прийняла такі докази до уваги з урахуванням норм ст.ст.43, 101 ГПК України з метою повного дослідження обставин справи.

Позивач також надав апеляційному господарському суду додатково, на підтвердження заперечень на апеляційну скаргу:

- копію заяви від 03.06.2016 р. з якою фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" про укладання договору про постачання електричної енергії /а.с. 33 у т.2/;

- копію заяви від 06.04.2016 р., згідно якої фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" з проханням проведення первинного технічного огляду для оформлення акту допуску на підключення до електричної мережі електроустановки /а.с. 34 у т.2/;

- копію заяви від 13.06.2016 р. про звернення ФОП ОСОБА_2 до ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" з проханням проведення підключення електричної енергії /а.с. 35 у т.2/.

Такі документи залучені судом до матеріалів справи відповідно до норм ст.ст.43, 101 ГПК України.

Апеляційний господарський суд відповідно до норм ст.101 ГПК України переглядає справу повторно за наявними у справі і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції. В даному випадку колегія суддів з метою повного і об'єктивного дослідження обставин справи врахувала, що відповідач не приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, і його доводи, викладені в апеляційній скарзі, потребують оцінки з урахуванням наданих сторонами доказів.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги чи позицією іншої сторони і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено таке.

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 28.09.2007 р. ОСОБА_6/продавець, ОСОБА_7/продавець та ОСОБА_2/покупець, останній придбав нежитлову будівлю - павільйон громадського харчування /а.с. 115 - 117 у т.1/.

Одночасно ОСОБА_6 передала ОСОБА_2 договір про постачання електричної енергії споживачам від 27.01.2004 р. № 1762, укладений Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та підприємцем ОСОБА_6 /а.с. 123 - 142 у т.1/. Відповідно до п.9.4 договору про постачання електричної енергії № 1762 набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від даного договору або його перегляд.

06.04.2016 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" з заявою про проведення первинного технічного огляду для оформлення акту допуску на підключення до електричної мережі електроустановки /а.с. 34 у т.2/.

Колегією суддів встановлено, що 19.05.2016 р. працівниками ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" за участю споживача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 проведено перевірку кафе «Магніт», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3. При перевірці встановлено порушення споживачем п.5.1. Правил користування електричною енергією, про що складений акт про порушення ПКЕЕ.

Колегія суддів звертає увагу, що виклад обставин перевірки в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції на арк..3 є неправильним. Зокрема, не ґрунтується на матеріалах справи і суперечить змісту акту про порушення такий виклад змісту порушення: '…підключення морозильних камер до мережі, що є власністю енергопостачальної компанії.'

Разом з тим, відповідно до абз.6 п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" судове рішення не підлягає скасуванню, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до акту про порушення ПКЕЕ № 014274 від 19.05.2016 р. зміст порушення сформульовано як "порушив правила користування електроенергією, а саме п.5.1 шляхом самовільного, бездоговірного підключення до мереж, що не є власністю постачальника ел. енергії" зі схемою, де зазначено місце самовільного підключення /а.с.8 у т. 1/.

В акті зазначено також про місце, дату і час засідання комісії постачальника енергії з розгляду складеного акта про порушення - 08.06.2016 р. о 10 годині із зазначенням адреси.

Колегією суддів встановлено, що акт підписали чотири працівники Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та підприємець ОСОБА_2 з зауваженням : «Акт складений не об'єктивно, на об'єкті ніякого обладнання нема. Офіційного відключення електроенергії від об'єкта не відбувалось. Відповідних документів яких надано не було».

Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 08.06.2016 р. комісія Житомирським району електричних мереж ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" у присутності споживача ОСОБА_2 розглянула акт про порушення ПКЕЕ № 014274 від 19.05.2016 р. і дійшла висновку, що вказаний акт про порушення ПКЕЕ є правомірним /а.с.10/. В протоколі зазначено, що виступили всі присутні і комісія розглянула документи, надані споживачем, зокрема, акт технічної готовності електромонтажних робіт № 7/05/16 від 14.04.2016 р., виданий підприємством «Енергомодуль».

Відповідно до п.2 рішення комісії дішла висновку про нарахування по акту у відповідності з пунктом 2.9. Методики по перерізу кабеля, що що використано у схемі самовільного підключення до мереж за період (36 днів) з дати проведення електромонтажних робіт акт № 7/05/16 від 14.04.2016 р. по дату усунення порушення /а.с.180 у т.1/.

Розрахунок додається до протоколу, і у п.4 зазначено, що обсяг та вартість не облікованої електричної енергії складає 6415 кВт.год. на суму 12622,82 грн.

У п.6 протоколу від 08.06.2016 р. визначено, що нарахована сума повинна бути сплачена до 08.07.2016 р. Також зазначено, що споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Протокол підписаний головою комісії, трьома членами комісії та споживачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 - без зауважень.

Підприємець ОСОБА_2 одержав копію протоколу 08.06.2016 р., про що свідчить його підпис в протоколі.

Підприємець ОСОБА_2 з обсягом та вартістю не облікованої електроенергіі ознайомлений та розрахунок і рахунок отримав 08.06.2016 р., про що також свідчить його підпис на попередженні від 08.06.2016 р. /а.с.9 у т.1/.

Відповідач оплату у розмірі 12622,82 грн. за рахунком № 153837 від 08.06.2016 р. не виконав на час вирішення спору судом - докази такого суду не представлені.

Рішення комісії Житомирського РЕМ, оформлене протоколом від 08.06.2016 р., скаржник в судовому порядку не оскаржував.

Оскільки кошти не сплачені підприємцем ОСОБА_2 ні у строк, визначений комісією з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, ні в подальшому, ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" звернувся із позовом до суду, визначивши у позовній заяві суму стягнення 11975,6 грн.

16.11.2016 р. позивач Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" подав Господарському суду Житомирської області заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить вважати вірною суму позову 12622,82 грн. та зазначає, що в позовній заяві було допущено описку /а.с.50/. Господарський суд Житомирської області правомірно оцінив таку заяву позивача як збільшення розміру позовних вимог, задоволив її з урахуванням норм ст..22 ГПК України та вирішив спір у справі з урахуванням нової суми позову - 12622,82 грн., про що зазначено в описовій частині рішення.

Як убачається з матеріалів справи, 03.06.2016 р. фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся із заявою до ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" про укладання договору про постачання електричної енергії /а.с. 33 у т. 2/.

Договір про постачання електричної енергії № 1798 укладений Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 13.06.2016 р., тобто - після проведення перевірки, складання акту про порушення ПКЕЕ № 014274 від 19.05.2016 р. та засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 08.06.2016 р. /а.с. 106 - 114, 190 - 192 у т.1/.

Скаржник надав апеляційному господарському суду докази на підтвердження оплати за електроенергію - квитанції № ПН2075606 від 11.11.2016 р., № ПН2018865 від 10.10.2016 р., № ПН1967057 від 08.09.2016 р., № ПН1914957 від 08.08.2016 р. та № ПН1867706 від 08.07.2016 р. /а.с. 8, 11, 15, 20, 23 у т.2/, які свідчать про виконання оплати за електроенергію після укладання договору. Докази оплати вартості не облікованої електричної енергії за рахунком № 153837 від 08.06.2016 р. апеляційному суду не надані.

Отже, судом досліджені у справі правовідносини сторін, що виникли в процесі споживання електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії.

Частиною 6 ст. 179 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів (суб'єктів господарювання або не господарюючих суб'єктів юридичних осіб) електроенергією зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Відповідно до ст. 275 ГК України встановлено, що споживання електроенергії є договірним; відпуск електроенергії без оформлення договору енергопостачання не допускається; суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів електроенергією, зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням Правил користування енергією відповідного виду.

Відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, постачанням, використанням електроенергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної енергії регулюються нормами Цивільного і Господарського кодексів України, Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (ПКЕЕ).

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією згідно із законодавством України.

Згідно з 5.1 Правил користування електричною енергією договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Укладення договору про постачання електричної енергії та визначення його змісту на основі типового договору передбачено пунктом 5.2 Правил користування електричною енергією, що міститься в додатку 3 до Правил. Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих ПКЕЕ, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Пунктом 1.3. Правил визначено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Договір про постачання електричної енергії на основі типового договору укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Пунктом 1.13. Правил визначено, що укладення, внесення змін, подовження чи розірванні дії будь-якого із договорів здійснюються відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Пунктом 1.9. Правил встановлено, що постачальники електричної енергії за регульованим тарифом на закріпленій території не мають права відмовити споживачу або субспоживачу, електроустановки якого розташовані на цій території, в укладенні договору за умови дотримання вимог законодавства України, зокрема цих Правил та інших нормативно-технічних документів.

Відповідно до п. 6.41 Правил користування електричною енергією, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору, на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Згідно з п. 6.42 Правил користування електричною енергією, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісіі оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом із протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Відповідно до п. 6.43. Правил користування електричною енергією, споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Відповідно до п.1.2 Правил користування електричною енергією недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Відповідно до п. 1.2, пп. 7 п. 2.1. 2.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. № 562, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення такого порушення ПКЕЕ: підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

У відповідності до п. 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у пп.7 п.2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою (2.7) Методики. Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики. У п.2.9 Методики визначено також, що кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики, яка визначає, що кількість робочих днів споживача рахується від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки.

Отже, колегією суддів встановлено, що порушення відповідачем ПКЕЕ полягало у підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, за відсутності договору.

Порушення зафіксовано позивачем шляхом складання акту про порушення ПКЕЕ, який за формою та змістом відповідає вимогам п. 6.41 Правил користування електричною енергією.

Рішення комісії одержано відповідачем 08.06.2016 р. разом із рахунком на оплату обсягу та вартість не облікованої електричної енергії 6415 кВт.год. на суму 12622,82 грн. Таким чином, відповідно до норм п.6.42 ПКЕЕ рішення комісії набрало чинності, і в судовому порядку не оскаржувалось.

Розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії правомірно виконаний згідно з п. 1.2, пп. 7 п. 2.1. 2.1. та п.2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, з урахуванням конкретних обставин порушення.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем в порядку ст.ст.33-34 ГПК України не спростовано факт порушення ПКЕЕ:

- зауваження в акті про порушення ПКЕЕ від 19.05.2016 р. про те, що «акт складений необ'єктивно, на об'єкті ніякого обладнання нема. Офіційного відключення електроенергії від об'єкта не відбувалось. Відповідних документів яких надано не було» - не містить заперечень щодо факту підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, без договору;

- на час перевірки договір про постачання електричної енергії Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та споживачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладений не був. Такий договір за номером 1798 укладений сторонами 13.06.2016 р., тобто - після виявленого порушення;

- відповідач помилково вважає договір про постачання електричної енергії споживачам від 27.01.2004 р. № 1762, укладений Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та підприємцем ОСОБА_6 /а.с.123-142 у т.1/, достатньою підставою для використання/споживання електроенергії, оскільки відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства споживання електроенергії без оформлення договору на енергопостачання не допускається. При цьому договір укладається із конкретним споживачем і є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін - постачальника електроенергії та конкретного споживача.

Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією згідно із законодавством України.

Колегією суддів встановлено, що відповідач вартість не облікованої електричної енергії згідно з рахунком ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" на суму 12622,82 грн. не оплатив.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Колегія суддів не приймає до уваги пояснення скаржника щодо процесуальних порушень, допущених судом першої інстанції, оскільки такі доводи не відповідають обставинам справи.

Колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено, що ухвала Господарського суду Житомирської області про порушення провадження у справі і призначення судового засідання від 31.08.2016 р., ухвали про відкладення розгляду справи від 13.10.2016 р. та від 27.10.2016 р. і оскаржуване рішення направлені судом першої інстанції відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві - 10024, АДРЕСА_1. Така адреса підтверджена також іншими матеріалами справи : зазначена в рахунку № 153837 від 08.06.2016 р., одержаному відповідачем безпосередньо без зауважень; зазначена у договорі, укладеному 13.06.2016 р. підприємцем ОСОБА_2І./споживачем і ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго»; свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця Серії ВО1 № 655696 /а.с.12 у т.1/ та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.05.2012 р. /а.с. 13 у т.1/. Ухвали Господарського суду Житомирської області про порушення провадження у справі і призначення судового засідання, відкладення розгляду справи та оскаржуване рішення/, направлені судом за такою належною адресою повертались з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 19 - 21, 24 - 26, 35 - 37, 64 - 68 у т.1/.

Колегія суддів звертає увагу, що в рахунках за активну електроенергію № 210513 від 09.12.2016 р., № 277 від 09.12.2016 р., № 202224 від 11.11.2016 р., № 191012 від 10.10.2016 р., № 181004 від 08.09.2016 р. № 1811006 від 08.09.2016 р., № 171887 від 08.08.2016 р. /а.с. 6 - 7, 10, 14, 17, 19, 22, 25, 27, 31 у т.2/, які надані відповідачем апеляційному господарському суду безпосередньо перед судовим засіданням, також зазначено адресу 10024, АДРЕСА_1, і такі рахунки скаржник отримував та оплачував, що також підтверджується квитанціями № ПН2075606 від 11.11.2016 р., № ПН2018865 від 10.10.2016 р., № ПН1967057 від 08.09.2016 р., № ПН1914957 від 08.08.2016 р. та № ПН1867706 від 08.07.2016 р. /а.с. 8, 11, 15, 20, 23 у т.2/.

Разом з тим, ухвала про відкладення розгляду справи від 15.11.2016 р. направлена судом першої інстанції відповідачу за адресою, підтвердженою витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.11.2016 р., - 10001, АДРЕСА_2 /а.с. 42 - 47 у т.1/, та повернута з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 53 - 55 у т.1/.

Відповідно до норм ч.1 ст.64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, виносить і надсилає сторонам ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п.п.3.9.1., 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання відповідної інформації - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місце проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Отже, відповідач підприємець ОСОБА_2 не одержував процесуальні документи, які були направлені йому судом за належною адресою - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; процесуальні документи повернуті підприємством зв'язку суду з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Таким чином, суд першої інстанціі належним чином повідомив відповідача про час і місце розгляду судом справи, виконавши вимоги ч.1 ст.64 та ст.87 ГПК України. Фізична особа - підприємець, не забезпечивши одержання поштової кореспонденції за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, самостійно несе ризики негативних наслідків.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016 р. у справі № 906/857/16 відповідає матеріалам справи, норми матеріального і процесуального права застосовані правильно, і немає підстав для скасування чи зміни рішення суду за ст.104 ГПК України. Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ч.1 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016 р. у справі № 906/857/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 906/857/16 повернути Господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.