ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017 року Справа № 904/6665/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Кощеєва І.М., Науменка І.М.

при секретарі: Ковзикові В.Ю.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1- предст., дов.№1904 від 18.10.2017 року

ОСОБА_2- предст., дов.№1905 від 18.10.2017 року

відповідача: не явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2017р. у справі № 904/6665/17

за позовом: комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

до: товариства з обмеженою відповідальністю «АСКЕНТ-КР» (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про: розірвання договору про закупівлю і стягнення 1606,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2017 року (підписано 01.09.2017р.) по справі №904/6665/17 (суддя Рудовська І.А.) відмовлено у задоволенні позову комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) до товариства з обмеженою відповідальністю «АСКЕНТ-КР» (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) про розірвання договору про закупівлю №5/х від 08.02.2017р. і стягнення 1606,32 грн., з яких 1338,60 грн. - матеріальна шкода і 267,72 грн. штраф.

Не погодившись з рішенням суду, комунальний заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» - позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищезазначене рішення суду і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Позивач вважає, що рішення прийняте на підставі неповністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права, з недотриманням норм процесуального права. Скаржник просить розірвати договір про закупівлю на підставі п. 6.2.1. в односторонньому порядку, у звязку із порушенням відповідачем умов договору, а саме: термінів поставки товару на склад закладу в межах 1-2 діб (п.3 тендерної документації), поставка неякісного товару (п. 6.3.4, п. 6.3.5. договору), відсутність заміни неякісного товару (п. 2.5. договору), поставка товару автотранспортом, що не відповідає тендерній пропозиції постачальника з відсутніми документами на автомобіль щодо перевезення продуктів харчування (п.п.1.4.1.5. додатку 2 тендерної документації), оформлення видаткової накладної з порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Товариство з обмеженою відповідальністю «АСКЕНТ-КР» - відповідач, відзив на апеляційну скаргу не надав, представник у судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання. Згідно сайту «Укрпошти» рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 042, направлене ТОВ «АСКЕНТ-КР» не вручене під час доставки.

Нормами ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

При цьому в п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»(зі змінами і доповненнями) зазначається, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п.2.6.15. та п. 2.6.16. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 лютого 2013 року № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата. Не допускається залишення у справі вихідного процесуального документа без відмітки про його відправлення або вручення.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу. (п. 19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. N 01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року»(зі змінами і доповненнями).

Ухвала про прийняття апеляційної скарги була направлена відповідачу з дотриманням вищенаведених норм.

У судовому засіданні була оголошена вступна і резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши представників позивача, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що за умовами договору про закупівлю №5/х від 08.02.2017р. товариство з обмеженою відповідальністю «АСКЕНТ-КР» (Учасник, Постачальник) зобовязався поставити комунальному закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2 «ДОР» (Замовник) товари, зазначені в Додатку 1 (Специфікації), а комунальний заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2 «ДОР» - прийняти і оплатити такі товари. Додаток (Специфікація) є невідємною частиною договору (Додаток 1).

Згідно Специфікації до договору Постачальник зобовязався поставити картоплю врожаю 2016р. у кількості 21950 кг і картоплю врожаю 2017р. у кількості 21950 кг. Загальна вартість товару з ПДВ склала 148821,00 грн.

Відповідно до п. 10.1. договору на підставі п.3 ст. 631 Цивільного кодексу України відносини між сторонами виникли до укладання договору та визначили строк його дії з 02.01.2017р. по 31.12.2017р. включно, або до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Комунальний заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» звернувся до місцевого господарського суду з позовною заявою про розірвання договору про закупівлю №5/х від 08.02.2017р. і стягнення 1606,32 грн., з яких 1338,60 грн. - матеріальна шкода і 267,72 грн. штраф.

Свої вимоги позивач обґрунтовував посиланням на неналежне виконання умов договору відповідачем, а саме порушення умов договору щодо строків поставки, поставки якісного товару з належними документами на автомобіль, що здійснює перевезення товару.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Обовязковість договору для виконання сторонами встановлена ст. 629 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Укладений договір про закупівлю за своїм змістом є договором про поставку товару.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України).

Частиною 6 ст. 265 ГК України встановлено, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до умов підп.. 6.3.1- 6.3.5. п. 6.3. договору Постачальник зобовязався:

забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором;

забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього договору;

надати документи, що засвідчують якість товару, а також всю необхідну для постачання документацію у всі підпорядковані підрозділи Замовника;

своєчасно направляти до Замовника своїх представників для оперативного вирішення усіх питань, повязаних з якісним виконанням зобовязань за цим договором;

замінити неякісний товар на товар, який відповідає всім якісним показникам.

Пунктом.5.1. договору сторони погодили строк поставки (передачі) товару з 02.01.2017р. по 31.12.2017р. Строк поставки товарів: попереднє замовлення подається з розрахунку на 30 календарних днів та уточнюється щотижня і може змінюватися протягом доби з моменту отримання замовлення відповідно до взаємоузгодженого графіку та стану наповнюваності закладів. Замовлення надаються Замовником Учаснику особисто, електронною поштою, телефонограмами або факсограмами (за домовленістю сторін можуть дублюватися у письмовому вигляді). Строки постачання можуть змінюватися у межах одного календарного дня від дати замовлення, за погодженням Сторін. У разі виникнення нагальної потреби, сторони можуть брати на себе зобовязання здійснювати постачання за межами графіку.

Отже, за умовами договору поставка товару повинна відбуватися щотижнево з розрахунку на місяць. При цьому, сторонами погоджено, що замовлення може бути подано Замовником особисто, чим скористався позивач і не заперечував відповідач.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що з 08.02.2017р. і на день прийняття рішення судом першої інстанції 28.08.2017р. в порушення умов договору поставка товару відбулася лише 02.02.2017р. за видатковою накладною №179 (а.с.195), 09.02.2017р. за видатковою накладною №29, 08.02.2017р., 10.02.2017р. (що вбачається з листа від 13.02.2017р.(а.с.38) і доповідних комісії комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2 Дніпропетровської обласної ради» від 08.02.2017р. та від 10.02.2017р. (а.с. 39-40) та один раз у березні. Відповідно до видаткових накладних №400 від 06.03.2017р. була поставлена картопля врожаю 2016 року у загальній кількості 1400 кг на загальну суму 4888,80 грн. з ПДВ, що підтвердив сам відповідач, надавши копії вказаних видаткових накладних у додатку до відзиву на позовну заяву (а.с.115-116).

До того ж позивач посилається на неякісну поставку товару і зволікання відповідача у заміні на якісний товар.

Пунктами 2.1.- 2.23. договору встановлено, що Постачальник повинен передати (поставити) Замовнику товар (товари), якість яких відповідає умовам ДСТУ, ТУ та підтверджуватись відповідними документами про якість товару. Документи, які засвідчують якість товару (встановленого законодавством зразка відповідно до специфіки товару), повинні надаватися Постачальником на кожну партію товару в кожний заклад. Товар відвантажується закладам терміном їх придатності до споживання, що визначені нормативними документами для певних видів продуктів.

13.02.2017р. за №266 позивач направив відповідачу лист з проханням усунути недоліки поставки товару щодо несвоєчасного постачання та якості картоплі і попередив про можливість розірвати договір. Лист отриманий представником відповідача 15.02.2017р., про що міститься відмітка (а.с. 38).

Підставою для зазначеного листа послужили доповідні комісії комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2 Дніпропетровської обласної ради», складені в день отримання картоплі 08.02.2017р. і 10.02.2017р. Комісією було доведено до відома головного лікаря, що якість картоплі не відповідає державному стандарту, картопля з механічними пошкодженнями, мерзла, чорна в середині та складає великий відсоток відходів.

22.02.2017р. представником відповідача (що підтверджується відміткою на листі) був отриманий лист позивача №352 від 21.02.2017р., в якому останній повідомив про відмову у підвищенні ціни постачання і, зокрема, попередив про розірвання договору про закупівлю в односторонньому порядку, у звязку із систематичним порушенням і невиконанням своїх зобовязань відповідачем.

Поставка неякісного товару відбулася і за видатковими накладними №400 від 06.03.2017р., які підписані представниками позивача із застереженням про складання акту про неякісну картоплю (а.с.115-116). У ході візуального огляду поставленої картоплі 06.03.2017р. встановлено: «картопля дрібна, гнила, навіть тече (цвіркає), запах не приємний. Візуально гниль складає 25%». В акті також вказано про телефонну розмову з представником ТОВ «АСКЕНТ-КР», який дав згоду провести заміну неякісної картоплі у термін 2 доби. Акт підписаний комісією з представників закладу і водія-експедитора (а.с. 49).

Неякісна поставка 06.03.2017р. підтверджується також доповідною працівників комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2 Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 192) та фотографіями, що зроблені в цей день під час приймання товару (а.с.202-205).

В подальшому на адресу відповідача 23.03.2017р. була направлена претензія про відшкодування збитків закладу, завданих поставкою неякісного товару та проведення заміни неякісної картоплі. Замовник в черговий раз вказав на порушення Постачальником умов договору, а саме термінів поставки товару, постачання неякісного товару та відсутність заміни неякісного товару. Постачальник був попереджений, що у разі невиконання вимог позивач вимушений буде звернутися до господарського суду з позовними вимогами про розірвання договору в односторонньому порядку.

Листом №368/18-04 від 18.04.2017р. відповідач вказав про безпідставність претензії, оскільки представниками позивача при отриманні товару були підписані видаткові накладні, а якість товару була підтверджена супровідними документами.

Статтею 673 ЦК України встановлені вимоги до якості товару. Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується (ч.1, ч.2).

За приписами ч.1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

В матеріалах справи міститься довідка ТОВ «АСКЕНТ-КР» №69-29/19-01 від 19.01.2017р., якою постачальник надав опис основних характеристик, необхідних технічних, кількісних та якісних характеристик предмету закупівлі, підтвердив і гарантував відповідність предмета закупівлі вимогам замовника (а.с.22-23). Натомість як свідчать вище встановлені обставини справи і докази поставка товару не відповідає гарантованим якісним характеристикам картоплі. На вимогу Замовника в порушення виконання своїх обовязків Постачальник не замінив неякісний товар. Недоліки картоплі були зафіксовані у дні прийняття товару. Відповідачем не доведено, що недоліки товару виникли після його передавання покупцеві.

Крім того, в порушення ч. 2 ст. 662 ЦК України і п. 2.2. договору Постачальником не були передані Замовнику документи, які засвідчують якість товару (як вбачається із акту відбору проб (стор. 47) на дослідження була передана декларація виробника від 12.09.2016 року за №20. Враховуючи, що товар поставлявся на початку березня 2017 року, тобто через півроку після складання цієї декларації; зберігався в невідомих умовах у зимовий період, неможливо вважати таку декларацію доказом в обгрунтування належної якості поставленої продукції).

Позивач також вказав, що поставка товару проходила автотранспортом, на який відсутні будь-які документи щодо перевезення продуктів харчування.

Підпунктом г) п. 5.3. укладеного договору про закупівлю встановлено, що Учасник (Постачальник) повинен, зокрема забезпечити належне оформлення відвантажувальних і розрахункових документів.

Пунктами 5.4., 5.5. договору передбачено, що транспорт Учасника повинен забезпечувати збереження товару під час перевезення, мати всі необхідні дозвільні документи, включно з документами на транспорт для перевезення товарів, які є обєктами санітарного нагляду, забезпечувати необхідний у відповідності з технічними регламентами на товар температурний режим під час перевезення товару.

Транспортні засоби для перевезення харчових продуктів повинні мати санітарний паспорт, бути чистими, у справному стані, з маркуванням «ПРОДУКТИ». Кузов автомашини повинен мати спеціальне покриття, що легко піддається миттю. Працівники, що супроводжують поставку продуктів харчування, здійснюють їх транспортування, завантаження та розвантаження, підлягають обов'язковому медичному огляду. Вони повинні мати особисту медичну книжку встановленого зразка та спеціальний одяг. Санітарний паспорт на транспортний засіб, довідка про санітарну обробку транспортного засобу, особові медичні книжки працівників, що супроводжують поставку, повинні бути надані для огляду на першу вимогу відповідальних службових осіб закладів, які приймають продукти харчування та службових осіб Замовника, які здійснюють контроль за постачанням продуктів харчування до закладів.

В спростування доводів позивача, що поставка товару проводиться автотранспортом, на який відсутні документи, відповідач до відзиву на апеляційну скаргу додав копії довідки №33 про санітарну обробку автомобіля «Мерседес Бенц», державний реєстраційний номер АЕ 3427ЕІ, особистої медичної книжки і медичної карти водія-експедитора ОСОБА_3 і особистої медичної книжки і медичної карти завідуючої коморою ОСОБА_4 (а.с. 103-114).

Надані відповідачем документи не є належними доказами, що підтверджують поставку товару цим автомобілем та з супроводженням цих осіб. Як вказує позивач і це підтверджено матеріалами справи, а саме актом комісії позивача від 06.03.2017р. (а.с. 49) і додатковими доказами (а.с.202) поставка товару була здійснена автомобілем марки «Мерседес-Бенц», державний номер АЕ 6036ВІ, водій-експедитор ОСОБА_5, за участю двох чоловіків експедиторів, які відмовились надати посвідчення особи.

Таким чином, в сукупності матеріали справи підтверджують поставку відповідачем неякісного товару за відсутності належних документів і бездіяльність Постачальника за вимогою Замовника замінити неякісний товар.

При прийнятті постанови судова колегія також враховує, що порушення ТОВ «АСКЕНТ-КР» своїх договірних зобовязань мало місце і при виконанні інших договорів про закупівлю товару, що підтверджується рішеннями господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2017р. у справі №904/6808/17, від 28.03.2016р. у справа № 904/1521/16, від 26.04.2016р. у справі № 904/1523/16, від 10.05.2016р. у справі № 904/1525/16, від 12.04.2016р. у справі № 904/1527/16 тощо.

Статтею 678 ЦК України передбачені правові наслідки передання товару неналежної якості. Згідно ч.1 і ч. 2 цієї статті покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1 ст. 188 ГК України).

Частинами 2-4 ст. 188 ГК України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вже було вказано вище позивач листом №352 від 21.02.2017р. повідомив відповідача про розірвання договору про закупівлю №5/Х від 08.02.2017р. в односторонньому порядку, у звязку із систематичним порушенням відповідачем своїх зобовязань по договору. Отримавши нарочно 22.02.2017р. вказаний лист, відповідач не повідомив про результати розгляду повідомлення.

Договором, а саме п.6.2.1. Замовнику надано право в односторонньому порядку достроково розірвати договір у разі невиконання зобовязань Учасником, повідомивши його про це у строк 7 робочих днів, автоматично знімаючи юридичні зобовязання в органах державної казначейської служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В результаті поставки відповідачем неякісного товару і відмови у його заміні хворі комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» не отримують належного харчування, що відображається в негативних результатах лікування. Через поставку неякісного товару у наведений період і відсутність поставки в подальшому комунальний заклад залишився без необхідних продуктів, а продовження укладеного договору позбавляє заклад розпочати нову процедуру закупівлі через електронну систему «Прозорро».

Частиною 3 ст. 653 ЦК України встановлено, що якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача про розірвання договору про закупівлю №5/х від 08.02.2017р. є правомірними та підлягають задоволенню, оскільки позивачем належними і допустимими доказами доведено істотне порушення відповідачем умов договору.

Позивні вимоги комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» складались також з стягнення матеріальної шкоди у сумі 1338,60 грн. за завищення нормативних витрат при обробці картоплі від кількості поставленого товару по накладним №29 від 08.02.2017р. і №179 від 09.02.2017р. і з стягнення штрафу в сумі 267,72 грн. на підставі п. 7.3. договору.

Згідно п. 7.3. за поставку товару, якість якого не відповідає умовам цього договору, Учасник зобовязаний сплатити Замовнику штраф в розмірі 20% від вартості товару неналежної якості.

Тобто для стягнення штрафу необхідно встановити не лише факт поставки продукції неналежної якості, а і встановити його в порядку, встановленому безпосередньо в договорі. Зазначений порядок визначений розділом ІІ «Якість товару». У даному випадку сторонами не були вчинені дії, які зазначені у даному розділі (відбір проб на складі постачальника у визначеному порядку). Оскільки умови стягнення штрафу визначені в договорі, то у даному випадку сторони в обовязковому порядку повинні виконати всі умови договору, необхідні для стягнення штрафних санкції (на відміну від загального порядку визначення якості продукції, встановленому іншими законодавчими актами України). Щодо стягнення збитків, то позивач при поданні позову повинен довести три елементи, які є обовязковими для прийняття рішення про відшкодування збитків, а саме: наявність шкоди, неправомірність дій відповідача і причинний звязок між діями (бездіяльністю) та заподіяною шкодою. Лише відсутність вини доводить безпосередньо відповідач. Для стягнення шкоди необхідно наявність доведеності одночасно всіх елементів. Оскільки позивач не довів зазначені складові, суд правомірно відмовив йому у задоволенні позовних вимог в цій частині позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ч. 3 ст. 509 ЦК України, якою визначено, що зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Під принципом добросовісності розуміють добросовісну, належну поведінку при виникненні та виконанні зобов'язання - вчинення дій таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода третім особам, неможливість укладення зобов'язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою тощо. Принцип добросовісності передбачає чесну, сумлінну поведінку суб'єктів зобов'язання, вчинення ними всіх залежних від них дій щодо належного виконання зобов'язання та не порушення прав інших осіб.

Принцип розумності повязаний в господарських відносинах із застосуванням понять «розумні строки», «розумні витрати». розумна поведінка».

Принцип справедливості з правової точки зору у виконанні цивільно-правових зобов'язань визначається вченими як така поведінка кожної із сторони зобов'язання по відношенню до своїх прав і обов'язків, яка б виключала необ'єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов'язання стосовно одна одної, а з другого - у справедливій (об'єктивній, неупередженій, з урахуванням етичних та інших моральних аспектів) оцінці судом поведінки суб'єктів зобов'язальних правовідносин.

Здійснення відповідачем своїх обовязків з порушенням умов договору і позбавлення позивача того, на що він розраховував при укладанні договору, а саме придбання товару для харчування хворих не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За статтями 42 , 43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Учасникам судового процесу відповідно до ст. 22 ГПК України були надані рівні процесуальні можливості, зокрема сторони мали рівні процесуальні права щодо подання клопотань, заяв чи заперечень, надання доказів, висловлювання своїх міркувань щодо судового розгляду. Сторони належним чином були попереджені про час і місце слухання справи.

За принципом змагальності тягар доказування, відповідальність за доведеність вимог чи заперечень покладається на сторони.

Відповідач не скористався наданими йому законодавством правами: не довів в суді першої інстанції поданими доказами, що зобовязання з поставки товару виконувались ним без порушень умов договору, не скористався своїм правом в суді апеляційної інстанції спростувати доводи позивача, не забезпечив явку свого представника в судове засідання. Систематичне ігнорування відповідачем судових засідань вбачається і з інших вищенаведених справ, що досліджено з Єдиного державного реєстру судових рішень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2017 року у справі №904/6665/15 скасувати частково.

Прийняти нове рішення.

Розірвати договір про закупівлю №5/х від 08.02.2017р., укладений між комунальним закладом «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» і товариством з обмеженою відповідальністю «АСКЕНТ-КР».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АСКЕНТ-КР» (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, буд. 2А, ) на користь комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» (50037, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кемерівська, 35, ) 800 грн. витрат по сплаті судового збору за позовною заявою і 1760 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Зобовязати господарський суд Дніпропетровської області видати накази відповідно до вимог ст.ст.116-117 ГПК України.

(постанова виготовлена в повному обсязі 23.10.2017 року)

Головуючий суддя О.С.Євстигнеєв

Судді: І.М.Кощеєв

ОСОБА_6