ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" жовтня 2017 р.Справа № 922/3284/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз", м. Красноград
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазавтоматика", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 84 600,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за дов. № 2-638д від 26.07.2017 року

відповідача - ОСОБА_2 за дов. б/н від 01.04.2016 року

за відсутністю клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалася

ВСТАНОВИВ:

Позивач, публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазавтоматика", про стягнення 84600,00 грн. пені за порушення строків поставки товару за договором №УБГ572/015-16 від 29 грудня 2016 року. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач, в порушення умов договору поставки №УБГ572/015-16 від 29 грудня 2016 року, прострочив виконання зобов'язання за вищезазначеним договором на 25 днів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 вересня 2017 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/3284/17 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 18 жовтня 2017 року. В судовому засіданні 18 жовтня 2017 року судом оголошено перерву за усним клопотанням представника відповідача до 24 жовтня 2017 року. Після перерви 24 жовтня 2017 року судове засідання було продовжено, в дане засідання представники сторін з'явилися. Під час судового засідання 24 жовтня 2017 року представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи за супровідним листом платіжне доручення № 6334 від 17 жовтня 2017 року на суму 84 600,00 грн. (докази оплати відповідачем пені, стягнення якої є предметом даної справи) та довідку Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкові, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярію суду за вх. № 34854 від 24 жовтня 2017 року.

Під час судового засідання 24 жовтня 2017 року представники сторін зазначили, що відповідачем, під час розгляду спору судом, повністю сплачено спірну суму пені за порушення строків поставки товару за договором № УБГ572/015-16 від 29 грудня 2016 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 6334 від 17 жовтня 2017 року на суму 84 600,00 грн. В судовому засіданні 24 жовтня 2017 року сторони не виявили наміру подати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29 грудня 2016 року між позивачем (покупцем) та відповідачем (постачальником) було укладено договір поставки (комплект приладів вимірювача крутильного моменту) №УБГ572/015-16. Відповідно до п.п.1.1, 1.2 договору постачальник зобов'язується поставити покупцю товар, зазначений у специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар. Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації (п. 1.2 договору). Ціна цього договору вказується в специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ. Загальна вартість договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікаціях до цього договору (п.п 3.1, 3.2 договору). Розрахунки проводяться шляхом: оплати покупцем після предявлення постачальником рахунку на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, на умовах, зазначених у специфікації. До рахунку додається: підписаний уповноваженими представниками сторін акт приймання-передачі товару або видаткова накладна (п.п. 4.1, 4.2 договору). Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоодержувачів вказується в графіку поставки та специфікації до цього договору. Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (5.1, 5.2 договору). Пунктом 6.3.1 договору передбачено, що постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та графіком поставки (додаток № 2), що є невід'ємною частиною договору. У разі невиконання постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (п. 7.10 договору). Згідно до п. 10.1 договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов'язань. На виконання вимог даного договору між сторонами складено та підписано специфікацію № 1 від 29 грудня 2016 року (якою передбачено поставку товару на загальну суму 3 384 000,00 грн.) та графік поставки товару (яким передбачено поставку товару до 01 березня 2017 року).

Як вказує позивач у позовні заяві відповідачем було поставлено товар з простроченням строків встановлених умовами договору та графіком поставки товару, а саме товар поставлено 27 березня 2017 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 550 від 27 березня 2017 року на суму 3 384 000,00 грн., а не до 01 березня 2017 року. 21 липня 2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № 032-01-8293-1 з вимогою перерахування на рахунок позивача 84 600,00 грн. пені за прострочення строків поставки товару, вказана претензія залишилась відповідачем без відповіді, а кошти - без оплати. Вказані обставини й стали підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. За внормованими приписами ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 6 та 627 ЦК України). Господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань (частина 1 статті 174 Господарського кодексу України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). За приписами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, згідно статті 611 вказаного Кодексу, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Стаття 546 ЦК України передбачає види забезпечення виконання зобов'язання; зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, що передбачено ст. 547 ЦК України. Згідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як було зазначено вище у рішенні суду, в пункті 7.10 договору, сторони передбачили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено сторонами під час засідання суду 24 жовтня 2017 року, відповідачем в повному обсязі сплачено на користь позивача пеню у розмірі 84 600,00 грн. (стягнення якої є предметом розгляду даної справи), що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 6334 від 17 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1.1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Предмет спору - це об'єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір. Господарський суд припиняє провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1.1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами, у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи (п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"). В даному випадку предметом спору є стягнення суми пені у розмірі 84600,00 грн. за порушення строків поставки товару за договором № УБГ572/015-16 від 29 грудня 2016 року, яка (сума пені) була сплачена відповідачем у повному обсязі під час розгляду спору судом, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 6334 від 17 жовтня 2017 року на суму 84 600,00 грн. З огляду на наведене, а саме враховуючи те, що між сторонами не залишилося не врегульованих питань, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі, згідно п. 1.1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, враховуючи приписи частини 1 ст. 49 ГПК України, вважає за необхідне покласти судові витрати в розмірі 1 600,00 грн. судового збору на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 77, п. 1.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/3284/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазавтоматика" про стягнення коштів у розмірі 84 600,00 грн. - припинити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазавтоматика" (61052, м. Харків, вул. Ярославська, буд. 32, оф. 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" (63304, Харківська обл., м. Красноград, вул. Полтавська, 86, р/р 336, АБ "Укргазбанк", МФО 320478, код ЄДРПОУ 0015639) 1 600,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/3284/17