РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017Справа №910/13719/17

За позовомДочірнього підприємства «Київське обласне управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «»Енергетична група
простягнення 490 223, 70 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Залізняк І.І. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Київське обласне управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - позивач, Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група» (далі - відповідач, ТОВ «Енергетична група) про стягнення коштів у розмірі 490 223, 70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано зобов'язання з оплати наданих позивачем орендних послуг в установлені Договором строки та не здійснено відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою податку за користування землею.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2017 р. порушено провадження у справі № 910/13719/17 та призначено її до розгляду на 06.10.2017 р.

Представник позивача у судовому засіданні 06.10.2017 року наполягав на задоволенні позовних вимог та надав усні пояснення по справі.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання 06.10.2017 року не забезпечив, відзив на позов не надав, проте, через загальний відділ діловодства суду від відповідача по справі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю представника прийняти участь у судовому засіданні.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно зі статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити у даному судовому засіданні участь іншого представника, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Таким чином, незважаючи на те, що представник відповідача у судове засідання 06.10.2017 не з'явився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 06.10.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2007 року між Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі також - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична група» (далі також - орендар) було укладено договір оренди, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець зобов'язується передати орендареві в строкове платне користування (в найом), для здійснення господарської діяльності, нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення (будівлі і споруди), загальною площею 808,9 кв. м. за адресою: с. Соснівка Макарівського району Київської області,вулиця Леніна, 35-а та знаходяться на земельній ділянці площею 7.12 га земель запасу Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області, на яких воно знаходиться, та які прилягають до нього. Орендар зобов'язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та Акту приймання-передачі майна (п. 2.1. договору).

Сторони договору також погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за перший базовий місяць оренди 9 610, 67 грн. Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується орендодавцеві (балансоутримувачу) щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця в розмірі 100% з урахуванням щомісячного рівня інфляції (п. п. 3.1. - 3.3. договору).

Відповідно до пункту 5.10. договору, орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі відшкодовувати витрати, пов'язані із сплатою податку за користування землею.

Згідно пункту 10.1 договору, він діє з 17.07.2007 року по 31.12.2032 року включно.

Як вбачається із доводів позивача, викладених у позовній заяві, на виконання взятих на себе за договором зобов'язань Підприємство передало визначене договором майно відповідачу, проте відповідач зобов'язання з оплати послуг з оренди майна, які систематично надавалися позивачем, починаючи з липня 2016 року не виконував, не виконаним залишається і зобов'язання з відшкодування витрат, пов'язаних із сплатою податку за користування землею у розмірі 1 134, 75 грн.

Як зазначає позивач, надання послуг з оренди відповідачу підтверджується актами виконаних робіт, зокрема:

- акт виконаних робіт № 13 за липень 2016 року на суму 38 414, 22 грн.;

- акт виконаних робіт № 15 за серпень 2016 року на суму 38 375, 81 грн.;

- акт виконаних робіт № 17 за вересень 2016 року на суму 38 260, 68 грн.;

- акт виконаних робіт № 19 за жовтень 2016 року на суму 38 949, 37 грн.;

- акт виконаних робіт № 21 за листопад 2016 року на суму 40 039, 94 грн.;

- акт виконаних робіт № 23 грудень 2016 року на суму 40 760, 66 грн.;

- акт виконаних робіт № 1 за січень 2017 року на суму 41 127, 50 грн.;

- акт виконаних робіт № 3 за лютий 2017 на суму 41 579, 90 грн.;

- акт виконаних робіт № 5 за березень 2017 року на суму 41 995, 70 грн.;

- акт виконаних робіт № 7 за квітень 2017 року на суму 42 751, 62 грн.;

- акт виконаних робіт № 9 за травень 2017 року на суму 43 136, 39 грн.;

- акт виконаних робіт № 11 за червень 2017 року на суму 43 697, 16 грн.

Суд зазначає, що акти виконаних робіт за липень 2016 по травень 2017 підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками, а акт виконаних робіт за червень 2017 року не підписаний уповноваженими представниками та містить лише відбиток печатки позивача. Проте відповідач не спростував факту надання позивачем послуг з оренди та наявної заборгованості за даним актом.

Разом з тим, позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору, а саме направлено на адресу відповідача претензію № 09/185 від 07.03.2017, в якій зазначив про заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" та з вимогою про сплату протягом семи банківських днів.

Відповідачем 16.03.2017 було надано відповідь на вказану претензію, в якій останній визнав заборгованість за період виконання даного договору і зазначив про неможливість виконання взятих на себе зобов'язань в строки, зазначені в претензії.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором оренди від 17.07.2007 року.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення 490 223, 70 грн. підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір якої встановлюється договором оренди.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.п. 1,7 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи пункту 3.3 договору, строк виконання відповідачем зобов'язань по сплаті за орендну плату в період з липня 2016 року по червень 2017 року станом на момент вирішення спору настав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання по оплаті орендних платежів у повному обсязі не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 490 223, 70 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами наданих послуг.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи не містять доказів своєчасної та у повному обсязі сплати відповідачем орендної плати за договором оренди від 17.07.2007 року за період липень 2016 по червень 2017, що в свою чергу, свідчить про порушення відповідачем зобов'язань за даним договором щодо сплати орендної плати.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведені вище обставини та фактичні дані, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 353, 36 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Київське обласне управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група» (03115, м. Київ, вул. Львівська, 18 (корпус б); ) на користь Дочірнього підприємства «Київське обласне управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11-А; ) заборгованість у розмірі 490 223, 70 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 353, 36 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 11.10.2017 року

Суддя Ю.О.Підченко