ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р.Справа № 922/2661/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 М", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 0117-109 від 30.08.2017;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 М" про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 2261,89 грн. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.09.2017 о 10:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.09.2017 відкладено розгляд справи на 27.09.2017 об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду від 27.09.2017 року задоволено клопотання ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про продовження строку розгляду спору. Продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 23.10.2017 (включно). Задоволено клопотання ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції під час розгляду господарським судом Харківської області справи № 922/2661/17.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2017 відкладено розгляд справи на 17.10.2017 о 09:30 з проведенням судового засідання в режимі відеоконференції під час розгляду господарським судом Харківської області справи № 922/2661/17.

12.10.2017 електронною поштою на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення за вх. № 2120, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 17.10.2017 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, на участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

24.10.2014 о 20 год. 00 хв. у м. Харкові по просп. Л.Свободи відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "VOLVO XC 60", реєстраційний номер Т2ТК0801 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу "CITROEN C4", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4.

Факт скоєння ДТП підтверджується Відомостями про дорожньо-транспортну пригоду № 9454955(а.с. 14).

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб "CITROEN C4", реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахований у ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" відповідно до Договору добровільного страхування № 28-0200-14-00040 від 17.03.2014 (а.с. 13).

Вказана подія та завдані збитки стали причиною звернення Страхувальника 27.10.2014 до Страховика із заявою про настання страхового випадку для отримання виплати страхового відшкодування (а. с. 15).

Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов Договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ "СК "УСГ" (позивач) на виконання умов договору добровільного страхування № 28-0200-14-00040 від 17.03.2014, на підставі рахунку № СИ40001978 від 27.10.2014, страхового акту № ПССКА-4208 від 13.11.2014 та розрахунку до нього, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 51113,70 грн., шляхом перерахування вказаної суми на рахунок ТОВ "Авто-Граф М", що підтверджується платіжним дорученням № 27702 від 14.11.2014.

Окрім того, на підставі рахунку № СИ 40002144 від 21.11.2014, страхового акту № ПССКА-4208/1 від 26.11.2014 та розрахунку до нього, позивач здійнив виплату страхового відшкодування у розмірі 638,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням на виплату страхового відшкодування № 28618 від 27.11.2014.

Тобто, всього ПрАТ "СК "УСГ" на виконання умов договору добровільного страхування № 28-0200-14-00040 від 17.03.2014 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 51751,89 грн.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/20203/14-п від 27.11.2014 ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу "VOLVO XC 60", реєстраційний номер Т2ТК0801, на момент ДТП, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "АСК "ІНГО Україна" № полісу АІ/0738098, що станом на момент ДТП був діючим.

Згідно ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власники наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов Договору страхування.

Ліміт майнової відповідальності за вищевказаним полісом становить - 50000,00 грн., франшиза -510,00 грн.

Як зазначено у позовній заяві, Приватним акціонерним товариством "АСК "ІНГО Україна" було виплачено ПАТ "СК "Українська страхова група" відшкодування шкоди у розмірі 49490,00 з вирахуванням суми франшизи в межах ліміту страхового відшкодування.

Таким чином, різницею між фактичним розміром завданої шкоди і страховим відшкодуванням виплаченим ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" є сума у розмірі 2261,89 грн. (51751,89 грн. -49490,00 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння ДТП транспортний засіб "VOLVO XC 60", реєстраційний номер Т2ТК0801, знаходився у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 М" відповідно до Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду № 9454955.

Факт наявності трудових відносин між винуватцем ДТП - ОСОБА_3 та ТОВ "ОСОБА_1 М" встановлено Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/20203/14-п від 27.11.2014.

Вищевказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача (ТОВ "ОСОБА_1 М") різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 2261,89 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 355 Господарського кодексу України, об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеки.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Вищезазначена позиція викладена у Висновках Верховного Суду України в постанові від 23.12.2015 у справі № 6-2587цс15.

З матеріалів справи вбачається, що винуватець ДТП (ОСОБА_3) під час її скоєння перебував у трудових відносинах з відповідачем, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ "ІНГО Україна".

Приватним акціонерним товариством "АСК "ІНГО Україна" було виплачено ПАТ "СК "Українська страхова група" відшкодування шкоди у розмірі 49490,00 з вирахуванням суми франшизи в межах ліміту страхового відшкодування.

Різниця між фактичним розміром завданої шкоди і страховим відшкодуванням виплаченим ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" є сума у розмірі 2261,89 грн., обов'язок відшкодування якої покладається на відповідача на підставі ст. ст. 9, 27 Закону України Про страхування та ст. ст. 993, 1172, 1187, 1194 Цивільного кодексу України.

Стосовно посилань відповідача на невжиття позивачем досудового врегулювання спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 5 ГПК України, сторони застосовують заходи досудового врегулювання господарського спору за домовленністю між собою.

Тобто, застосовувати заходи досудового врегулювання господарських спорів це є право, а не обов'язок сторін.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі N 15-рп/2002, право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Отже, місцеві господарські суди приймають у порядку, передбаченому ГПК України, до свого провадження як позови з вимогами, що ґрунтуються на визнаних претензіях позивача, так і позови, щодо вимог яких не подано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору.

З огляду на викладене, позивач у справі отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених вище норм позивач може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 р. у справі №3-165гс14.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 2261,89 грн. обгрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 9, 27 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 993, 1172, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 М" (, адреса: 61017, м. Харків, вул. Котлова, буд. 29) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (, адреса: 03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А) різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 2261,89 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 18.10.2017 р.

Суддя ОСОБА_5

справа № 922/2661/17