РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017Справа №910/13761/17

За позовом Державного підприємства «Машинобудівна фірма «Артем»

до Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний проектний інститут» про стягнення 85568,40 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Толсторебров І.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - Губаненко Ю.П. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми авансу за Договором № 915 від 11.07.2016 у зв'язку зі згодою сторін припинити відносини за вказаним договором, але не повернення частини авансу у сумі 85568,40 грн.

Відповідач вимоги позову не визнає, оскільки вважає роботи на суму 85568,40 грн. виконаними.

У судовому засіданні 04.09.2017 судом було оголошено перерву на 04.10.2017

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 11.07.2016 між Позивачем, як замовником, та Відповідачем, як виконавцем, договору № 915 (далі - Договір), замовник доручив, а виконавець зобов'язався виконати комплекс проектних робіт, яким передбачено (п.п. 1.1, 1.2 Договору) розробку «Проекту» будівництва об'єктів виробництва та розробку «Робочої документації» для будівництва об'єктів виробництва.

За умовами п.п. 1.3, 1.4 Договору, виконання проектних робіт здійснюється згідно із Завданням на комплекс проектних робіт (додаток №4 до Договору), та у терміни, передбачені Календарним планом (додаток №2 до Договору).

Ціну робіт за Договором сторони встановили в розмірі 2174330 грн., зі складових:

- розробка проекту будівництва (стадія «Проект») вартістю 475350 грн.;

- розробка робочої документації на будівництво (стадія «Робоча документація») вартістю 1698980 грн.

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 Договору, виконання робіт та їх оплата повинні проводитись поетапно відповідно до Календарного плану виконання та фінансування проектних робіт. Авансовий платіж в розмірі 30% від вартості етапу здійснюється Замовником після підписання контракту з Генеральним Замовником та надходження грошових коштів від Генерального Замовника на розрахунковий рахунок Замовника в такому порядку:

- по стадії «Проект» в розмірі 142605 грн. з ПДВ упродовж 10 днів;

- по стадії «Робоча документація» за 10 днів до початку виконання та здачі робіт попереднього етапу в розмірі 509694 грн. з ПДВ.

Виконання робіт, передбачених Договором, починається після підписання Договору, отримання авансу та отримання всіх вихідних даних (п. 4.1 Договору).

З наданих Позивачем та не спростованих Відповідачем пояснень вбачається, що сторонами було досягнуто згоди, з метою пришвидшення виконання робіт, збільшити суму авансування робіт до 50%, і Позивачем за платіжним дорученням № 3953 від 28.09.2016 було перераховано Відповідачу, а Відповідачем прийнято без зауважень суму авансування у 237675 грн.

Пізніше, Відповідачем було повернуто Позивачу (що визнається останнім) частину авансу по Договору у сумі 152106,60 грн. Спір між сторонами виник щодо повернення решти суми авансу у розмірі 85568,40 грн.

Досліджуючи обгрунтованість підстав Відповідача відмовляти Позивачу у поверненні авансу у розмірі 85568,40 грн. суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 Договору при завершенні робіт виконавець передає замовнику оформлений у встановленому порядку акт здачі приймання робіт та проектну документацію по кожному етапу. У разі прийняття рішення про припинення робіт складається двосторонній акт і замовник сплачує за фактично виконані роботи.

Так, направлені Відповідачем Позивачу з листом від 19.05.2017 (у відповідь на лист з вимогою повернути аванс) кошторис №1 та акт виконаних робіт № 42 на суму 85568,40 грн. Позивачем були отримані 23.05.2017 та відхилені листом №01/896 від 21.06.2017, оскільки Позивач заперечує виконання Відповідачем частини робіт, у частині вказує на їх оплату за іншим договором, та ще у частині вказує на невідповідність вказаного у листі від 19.05.2017 та у новому запропонованому до підписання кошторисі переліку робіт, раніше погодженому сторонами переліку робіт у додатку № 3 до Договору (у Кошторисі №1 за формою 2-П), а отже не визнає себе зобов'язаним їх оплачувати.

Суд погоджується з доводами Позивача, що текстове описання погоджених сторонами до оплати робіт у Договорі та додатках до нього не відповідає текстовому описанню робіт, які Відповідач зазначає, що виконав у межах Договору та у оплату яких зарахував 85568,40 грн.

Разом із цим, суд не володіє спеціальними знаннями у галузі проектування об'єктів будівництва щоб встановити, чи дійсно були виконані заявлені Відповідачем роботи та чи відповідає їх перелік, якість та вартість погодженим сторонами у Договорі, зокрема, не за текстовим описом, а за суттю замовлених та виконаних робіт, тому суд поставив на вирішення Відповідача, як особи, яка посилається на виконання робіт, питання про призначення з цього приводу судової експертизи.

Відповідачем питання про призначення експертизи було відхилено, та заявлено, що оплачувати судову експертизу на доведення обсягу, якості, вартості та відповідності фактично виконаних ним робіт умовам Договору, Відповідач не буде.

При цьому, судом враховано, що сторонами у Договорі не було погоджено, у який строк замовник може висловити заперечення після отримання акта виконаних робіт, тому місячний строк, у який Позивач розглянув та відхилив запропоновані Відповідачем акт виконаних робіт та кошторис, суд визнає обґрунтованим та розумним строком, а отже роботи не вважаються прийнятими Позивачем без зауважень, як не своєчасно відхилені.

Як було вказано вище, причиною відхилення Позивачем зазначених Відповідачем у акті та кошторисі робіт були такі їх недоліки, як фактичне невиконання частини заявлених обсягів, часткове їх замовлення та оплата за іншим договором, та часткова невідповідність раніше погодженому сторонами переліку робіт у Договорі.

Відповідно до ч. 4 ст. 853 ЦК України, у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками.

Як було вказано вище, Відповідач від експертизи та її оплати відмовився, а надані Відповідачем Позивачу акт та кошторис останнім відхилені через недоліки, тому вони не є належними доказами виконання Відповідачем робіт на суму 85568,40 грн.

Інших доказів виконання обумовлених Договором робіт на суму 85568,40 грн. Відповідач суду не надав.

Також, у сукупності з наведеним, судом прийнято до уваги протокол технічної наради між сторонами стосовно виконання робіт по Договору, який був підписаний працівниками сторін, та затверджений директорами Позивача та Відповідача (копія у справі), та відповідно до якого Відповідач спочатку приступив до виконання робіт, але потім їх зупинив на підставі листа Позивача (копія листа залучена до справи), та у подальшому у протоколі технічної наради сторони дійшли згоди Договір припинити, аванс повернути, та переукласти новий договір.

Отже, хоча на технічній нараді працівниками сторін підтверджено, що Відповідач приступив до виконання робіт, проте також було погоджено і повернення авансу. Але за відсутності проведення судової експертизи та відхиленні Позивачем запропонованих Відповідачем акта та кошторису, останнім не доведено перед судом належними та допустимими засобами доказування вартості та обсягів виконаних Відповідачем робіт, і відповідності цих робіт умовам Договору, тому, враховуючи визнання обома сторонами обставини припинення відносин по Договору (Відповідач фактично погодився з листом Позивача та зупинив роботи, склав вказаний вище протокол про закінчення відносин по Договору), то підстави на даний час утримувати спірну суму авансу в розмірі 85568,40 грн. у Відповідача відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2 статті 1212 ЦК України).

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Відтак, між сторонами склалися кондикційні зобов'язання, відповідно до яких Відповідач (набувач) повинен повернути Позивачу (потерпілому) суму збережених без достатніх підстав коштів у сумі 85568,40 грн., оскільки Відповідачем не доведено наявності у нього підстав цю суму коштів набути (не доведено виконання робіт по Договору на суму 85568,40 грн.), а підстава набуття Відповідачем цих коштів (договірне авансування замовлених робіт) відпала (сторони дійшли згоди припинити відносини за Договором, що описано вище).

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 85568,40 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Окремо суд зазначає, що при розгляді справи враховано як наявність, до подання до суду даного позову, домовленості сторін про припинення відносини за Договором щодо виконання робіт (протокол технічної наради), так і фактичне припинення виконання робіт (згода Відповідача з листом Позивача про припинення виконання робіт, та фактичне їх припинення на об'єкті), тому посилання Відповідача при розгляді справи, що відносини за Договором щодо виконання робіт не припинені, судом визнаються необґрунтованими.

Щодо спору між сторонами з питання отримання всіх вихідних даних, необхідних для виконання робіт, то з сукупності заведених вище доказів та обставин справи не вбачається за можливе встановити, чи дійсно були отримані всі вихідні дані, необхідні для виконання робіт, оскільки з одного боку з протоколу технічної наради вбачається, що Відповідач приступив до виконання робіт, а з іншого за відсутності експертизи (відхилення Відповідачем експертизи та відмова від її оплати) не вбачається за можливе встановити відповідності даних робіт умовам Договору та їх вартості. Разом із цим, питання отримання всіх вихідних даних, а також інші досліджені судом доводи та заперечення сторін - відхиляються як такі, що на результат вирішення спору (задоволення вимог з наведених вище підстав) впливу не мають.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний проектний інститут» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5 А; ідентифікаційний код 07989865) на користь Державного підприємства «Машинобудівна фірма «Артем» (04050, м. Київ, вул. Л. Мельникова, 2/10; ідентифікаційний код 21666128) 85568 (вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. заборгованості, а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.2017

Суддя Сташків Р.Б.