ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2017 р. Справа № 922/1957/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача - Лебедєв Є.О. (дов. № 164 від 19.05.17 р.);

відповідача - ОСОБА_2 (дов. № 818 від 28.09.16 р.),

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх.№2699Х/3-38) на рішення господарського суду Харківської області від 19.07.2017 року у справі №922/1957/17

за позовом: Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради, м. Херсон

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків

про стягнення 338328 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - відповідач) звернулось Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської області (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь 314820 грн. боргу, що виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору №1312-2/П5-16, укладеного між сторонами 23.12.2016р. щодо поставки оплаченого позивачем товару. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 21722,58 грн. пені та 1785,42 грн 3% річних, нарахованих за неналежне виконання взятого на себе зобов'язання.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.07.2017р. у справі №922/1957/17 (суддя Жельне С.Ч.) в позові відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що на виконання умов договору №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 року оплатив товар, однак відповідачем товар поставлений не був. Як вказує позивач, листом від 30.05.2017 року відповідач повідомив позивача про те, що товар знаходиться у нього на безоплатному зберіганні, що не враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що поставка товару позивачу підтверджується накладною №1312-2П/5-16 від 23.12.2016 року та товарно-транспортною накладною №001 від 23.12.2016 року. Відповідач вказує, що позивач з невідомих причин не прийняв товар на склад, у зв'язку з чим товар знаходиться на складі відповідача до теперішнього часу.

Позивач надав суду клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Херсонську обласну раду. Клопотання обгрунтовано тим, що дана справа стосується комунального закладу, що є об'єктом спільної власності територіальних громад Херсонської області.

Відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права та обов'язок щодо однієї з сторін.

Як роз'яснено в п.1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має знаходитися з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Позивачем не обґрунтовано наявність у Херсонської обласної ради юридичного інтересу у даній справі та не зазначено, яким чином рішення у даній справі може вплинути на її права та обов'язки.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до протоколу №21 від 12.12.2016 року засіданням тендерного комітету Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради, ФОП ОСОБА_3 визнано переможцем відкритих торгів на закупівлю ДК 016-2010 32.30.1 «Інвентар і устаткування для гімнастичних залів, фітнес-центрів і атлетичних залів» ДК 021:2015-2015.

23.12.2016 р. між Херсонським вищим училищем фізичної культури Херсонської обласної ради (покупець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (продавець) укладено договір №1312-2/П5-16 (далі-договір) (а.с.12).

Відповідно до п.1.1 договору, предметом договору є спортивні товари та інвентар (код закупівлі згідно з ДК 016:2010: 32.30.1 Вироби спортивні, код закупівлі згідно з класифікатором СРV:37400000-2 Спортивні товари та інвентар) (далі-товар) зазначений у специфікації (Додаток №1), що є невід'ємною частиною договору.

Згідно п.1.2 договору, назва, ціна за одиницю товару, кількість товару визначаються специфікацією на товар.

Ціна Товару погоджується сторонами та зазначається в специфікаціях та накладних (п.3.1.).

Пунктом 3.2. Договору встановлено загальну суму договору - 314820 грн.

В п.4.2 договору визначено, що оплата товару здійснюється покупцем після отримання товару, згідно накладної.

Як зазначено в п.4.3 договору, оплата товарів покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок продавця, після фактичного отримання товару покупцем протягом 5 банківських днів.

Відповідно до п.4.4 договору, датою оплати вважається дата надходження коштів на рахунок продавця у повному обсязі за товар, зазначений у специфікації.

Згідно п.5.1 договору, товар повинен бути поставлений у строк, зазначений у договорі, а саме 24 робочих дні з моменту отримання сторонами завіреного належним чином оригіналу даного договору.

Місце поставки товару: Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради: вул. Чекістів 2А, Суворовський р-н, м.Херсон (п.5.2 договору).

Відповідно до п.10.1 договору, він набирає чинності з моменту його підписання двома сторонами і діє до 31.12.2016 року з пріоритетною пролонгацією на наступний рік до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, а в частині оплати - до повного його виконання сторонами.

Сторони підписали Специфікацію до договору (Додаток №1), згідно якої предметом поставки є: акробатична доріжка, гімнастичний місток, комплект елементів фіксації покриття гімнастичного килима, загальною вартістю 314820 грн. (а.с.13 зворот).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору платіжним дорученням №10 від 23.12.2016 року сплатив відповідачу 314820 грн. за товар, однак відповідач в установлений договором строк товар не поставив.

Позивач направив відповідачу претензію №01-19/94 від 09.03.2017 року про відшкодування завданих збитків в сумі 338328 грн., з яких: 314820 грн. - кошти, сплачені за товар, 21772,58 грн. - пеня та 1785,42 грн. - 3% річних (а.с.17-18).

Як вказує позивач, відповідач у відповіді на претензію відмовився від добровільного відшкодування збитків та повідомив про те, що товар знаходиться у нього на відповідальному зберіганні.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із позовом про стягнення з відповідача 314820 грн. основного боргу, 21722,58 грн. пені та 1785,42 грн. 3% річних.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що факт поставки товару підтверджується видатковою накладною №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 року та товарно-транспортною накладною №001 від 23.12.2016 року, а отже, ним належним чином виконано зобов'язання за договором. Крім того, відповідач зазначає, що з невідомих причин товар не був прийнятий позивачем на склад в день його поставки.

Судова колегія приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцю у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

За приписами статті 664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно ст.689 ЦК України, покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

З умов договору №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 року вбачається, що товар поставляється відповідачем протягом 24 днів з моменту отримання сторонами оригіналу договору, місцем поставки товару є Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради (п.5.1, п.5.2 договору).

Відповідно до п.6.2.1 договору, датою передачі товару вважається дата оформлення товарної накладної покупцем.

До матеріалів справи надано накладну №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 року, яка містить підпис позивача про отримання товару на суму 413820 грн.

Вказана накладна №1312-2/П5-16 зареєстрована 23.12.2016 року в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Херсонській області, про що свідчить відповідний штамп на ній.

На виконання п.4.3 договору, позивач сплатив відповідачу вартість товару в розмірі 314820 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10 від 23.12.2016 року (а.с.11).

Разом із тим, позивач заперечує факт отримання ним товару та зазначає про невиконання відповідачем умов договору.

Відповідач у відзивах на позов та апеляційну скаргу зазначає, що 23.12.2016 року ним виконано зобов'язання з поставки товару позивачу, сторони підписали накладну №1312-2/П5-16, однак позивач не прийняв товар на склад з невідомих причин.

В підтвердження своїх доводів відповідач надав суду також товарно-транспортну накладну №001, яка свідчить про відправлення 23.12.2016 року відповідачем товару на адресу позивача, вказану в договорі як місце поставки товару: м.Херсон, вул.Чекістів, 2А.

Відповідач зазначає, що оскільки товар в день поставки позивачем прийнятий не був, відповідач, в подальшому, вчиняв заходи для виконання свого обов'язку з передачі товару.

Так, листом від 18.07.2017 року відповідач звернувся до позивача з проханням надати інформацію про готовність прийняти товар (а.с.53-55).

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивачем дати та місця здійснення такої поставки.

В судовому засіданні 18.10.2017 року представник відповідача пояснив, що товар до теперішнього часу знаходиться у нього на зберіганні та вказав про готовність передати товар позивачу, однак кошти на повторну доставку товару в м.Херсон у відповідача відсутні.

Отже, у даному випадку вина відповідача відсутня, оскільки останнім прийняті залежні від нього заходи щодо належного виконання зобов'язання, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, позивачем, відповідно до вимог статті 689 ЦК України та п.6.1.1 договору, товар в день його поставки не прийнято, а також не повідомлено відповідача (як той просив у листі від 18.07.2017 року) про готовність прийняти товар.

Докази вчинення позивачем в подальшому дій, необхідних для одержання товару за договором, в матеріалах справи відсутні.

Позивач не звертався до відповідача з вимогою передати оплачений товар.

Судова колегія приймає до уваги, що обома сторонами вчинено необхідні дії для виконання договору, але на даний час він не є виконаним остаточно через несумлінні дії позивача (покупця за договором).

Отже, договір №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 року є діючим, сторонами в установленому законодавством порядку не розірваний.

Відповідач не відмовляється передати проданий товар позивачу.

При цьому, позивачем товар не отримано внаслідок своєї бездіяльності, що полягає у невчиненні ним дій, необхідних з його боку для забезпечення передання та одержання товару за договором, а саме погодженням дати та місця поставки товару.

Доводи позивача про те, що товар не поставлявся йому спростовуються наданими ним матеріалами справи, в тому числі, товарною накладною №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 року, яку він підписав та зареєстрував в Державній казначейській службі, а також матеріалами, наданими відповідачем, в тому числі товарно-транспортною накладною №001 від 23.12.2016 року.

За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача вартості оплаченого позивачем товару.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 314820 грн. основного боргу з підстав невиконання ним зобов'язань за договором №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 року є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідача 314820 грн. основного боргу не підлягають задоволенню, відсутні підстави для стягнення з відповідача пені в розмірі 21722,58 грн. та 3 % річних в сумі 1785,42 грн., які є похідними від первісної позовної вимоги.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.07.2017 року у справі № 922/1957/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 23.10.2017 року.

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н.В.