ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Справа № 908/1206/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.,

суддів: Коробенка Г.П., Рогач Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного підприємства "Стерк"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 29.06.2017
у справі Господарського суду№ 908/1206/16 Запорізької області
за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Запорізької міської ради
доприватного підприємства "Стерк"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області
простягнення 500 039,59 грн. заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку,

в судовому засіданні взяли участь представники:

прокуратури:прокурор відділу ГПУ Доценко Т.О., посв. від 29.09.2014 № 029222;
позивача:не з'явились;
відповідача:Ковальчук Н.В., дов. від 17.01.2017;
третьої особи:не з'явились,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Запорізької міської ради (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою, у якій, згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог № 05/1-2366-16 від 30.06.2016, просив стягнути з приватного підприємства "Стерк" (далі - Підприємство) на користь територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради 500 039,59 грн. заборгованості з орендної плати, розірвати договір оренди земельної ділянки від 29.09.2004 площею 10,4976 га, кадастровий номер :05:003:0045, укладений між Запорізькою міською радою (далі - Рада) та Підприємством та зобов'язати Підприємство повернути Раді зазначену земельну ділянку.

Позовні вимоги Прокурор, посилаючись на норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України), Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Закону України "Про оренду землі", обґрунтовував невиконанням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 29.09.2004, в частині сплати орендної плати за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.05.2017 (колегія суддів: Смірнов О.Г., Дроздова С.С., Корсун В.Л.) позовну заяву Прокурора задоволено. Вирішено стягнути з Підприємства на користь територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради 500 039,59 грн. заборгованості з орендної плати. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 29.09.2004 площею 10,4976 га, кадастровий номер :05:003:0045, укладений між Радою та Підприємством, зареєстрований 30.09.2004 у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що 30.09.2004 у державному реєстрі земель вчинено запис № 1316 та зобов'язано Підприємство повернути Раді зазначену земельну ділянку.

Рішення мотивоване посиланнями на невиконанням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 29.09.2004, в частині сплати орендної плати за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року, що є підставою для покладення на нього обов'язку її сплати за рішенням суду, а також - для розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання орендаря повернути земельну ділянку орендодавцю.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.05.2017 Підприємство звернулась з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2017 (колегія суддів: Москальова І.В., Будко Н.В., Мартюхіна Н.О.) апеляційну скаргу Підприємства повернуто без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що скаржником до апеляційної скарги не додано доказів її направлення третій особі яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є підставою для повернення апеляційної скарги Підприємства без розгляду.

Підприємство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2017 скасувати. Викладені у касаційній скарзі вимоги Підприємство обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали апеляційним господарським судом було неправильно застосовано положення ст.ст. 27, 97 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Підприємства не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 та ч. 1 ст. 95 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі; особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, Підприємством до апеляційної скарги не було додано належних доказів надсилання її копії третій особі яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Приписами ч. 4 ст. 27 ГПК України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що якщо до апеляційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, прокурору, який бере участь у справі, то така апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається господарським судом (пункт 2 частини першої статті 97 ГПК).

Враховуючи викладене, висновок суду апеляційної інстанції про те, що не направлення Підприємством копії апеляційної скарги та доданих до неї документів третій особі яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України є підставою для повернення апеляційної скарги Підприємства без розгляду, є законним та обґрунтованим, а посилання скаржника на неправильне застосування апеляційним господарським судом приписів ст.ст. 27, 97 ГПК України - безпідставними.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є законною та обгрутованою, а тому правові підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 та 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного підприємства "Стерк" залишити без задоволення, а ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2017 у справі № 908/1206/16 Господарського суду Запорізької області - без змін.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя Г.П. Коробенко

Суддя Л.І. Рогач