РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017Справа №910/11676/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ СТ ГРУП" про стягнення 362 733,00 грн., за участю представників позивача - не з`явився, довіреність №18/904 від 03.02.2015 року, відповідача - Лилик Б.Й., довіреність №б/н від 01.03.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення пені в сумі 264 197,89 грн. та 7 % штрафу в сумі 93 174,51 грн., який було нараховано у зв'язку із неналежним виконання відповідачем умов договору підряду № 457/05 від 23.05.2016 року.

Позов мотивований тим, що станом на 12.10.2016 року роботи передбачені вищезазначеним договором підряду не були виконані, приймання виконаних будівельних робіт було здійснено із затримкою, а тому відповідачем було порушено виконання зобов'язань зі своєчасного виконання робіт, у зв'язку із чим позивач просить стягнути з відповідача штраф та пеню згідно умов договору за період з 13.10.2016 року по 07.07.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2017року порушено провадження та призначено до розгляду на 09.08.2017 року.

19.08.2017 року відповідач надав в судовому засіданні відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

18.09.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 18.10.2017 року.

Представник позивача в судове засідання 18.10.2017 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.05.2016 року між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ СТ ГРУП" (підрядник) було укладено договір підряду №457/05, згідно якого підрядник зобов'язується виконати роботи на Смолінській шахті. Полігон промислового освоєння технології купного вилуговування. Площадка №2. Улаштування екрану з плівки на площадці рудного штабелю, а замовник зобов'язується прийняти якісно і в строк виконану роботу та оплатити її (п. 1.1. договору).

Згідно п. 5.1 договору термін виконання робіт за договором - 61 робочий день з дня отримання від замовника передоплати.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що замовник зобов'язаний передати підрядникові об'єкт за актом здавання-приймання.

Відповідно до п. 6.4. договору підрядник має право припинити роботи у випадку невиконання, або несвоєчасного виконання замовником своїх зобов'язань за договором підряду, які можуть викликати неможливість виконання підрядником робіт.

Окрім того, судом встановлено, що 18.07.2016 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору щодо зменшення ціни на закупівлю матеріалів для виконання робіт на суму 1 325 803,52 грн.

Також 29.12.2016 року між сторонами була укладена додаткова угода № 2 до договору від 23.05.2016 № 457/05 про продовження терміну дії договору до 31.12.2017 року.

Факт здійснення позивачем передоплати згідно умов договору підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 19.07.2016 року № 10800 на суму 1 325 803,52 грн.

Відповідно до акту здавання-приймання, позивачем було передано відповідачу об'єкт, на якому мали виконуватись роботи згідно договору лише 11.04.2017 року.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з п. 13.3 умов договору визначено, що за кожний день прострочення виконання зобов'язань винна Сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України, від обсягу невиконаних зобов'язань.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

З урахуванням вищезазначеного, позивачем нараховано пеню за період з 13.10.2016 по 29.04.2016 року та з 30.04.2016 по 07.07.2016 року на загальну суму 264 197,89 грн. та штраф у розмірі 7 % від вартості виконаних робіт на загальну суму 93 174,51 грн.

Між тим, як вбачається з наявного в матеріалах справи акту здавання-приймання, позивачем було передано відповідачу об'єкт, на якому мали виконуватись роботи згідно договору лише 11.04.2017 року, а тому посилання позивача на те, що роботи згідно умов договору повинні були бути виконані 12.10.2016 року є безпідставним, оскільки позивачем несвоєчасно надано об'єкт відповідачеві для виконання робіт за договором.

У відповідності до статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

За загальним правилом при зустрічному зобов'язанні сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно.

Практичне значення одночасного виконання обов'язків при зустрічному виконанні полягає в тому, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконати його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі.

Як було встановлено судом вище, позивачем було передано відповідачу об'єкт, на якому мали виконуватись роботи згідно договору лише 11.04.2017 року, а 30.04.2017 року відповідачем було виконано роботи, що підтверджується підписаним обома сторонами актом приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-3 та КБ-3, а тому посилання позивача на те, що роботи згідно умов договору повинні були бути виконані 12.10.2016 року є безпідставним, оскільки позивачем в свою чергу несвоєчасно надано об'єкт відповідачеві для виконання робіт за договором, чим порушено умови договору.

Таким чином, неналежне виконання замовником (позивачем) своїх обов'язків щодо строків та якості надання послуг надало право підряднику (відповідачу) в розумінні статті 538 Цивільного кодексу України зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (дана правова позиція підтверджується також постановою ВГСУ від 30.09.2008 року № 37/574).

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 264 197,89 грн. та 7 % штрафу сумі 93 174,51 грн. за період з 13.10.2016 по 29.04.2016 року, коли не було навіть передано об'єкт на якому мали виконуватись роботи згідно договору та з 30.04.2016 по 07.07.2016 року, у зв'язку із неналежним виконання відповідачем умов договору підряду № 457/05 від 23.05.2016 року є безпідставними, а тому в позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.10.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна