ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Справа № 905/2016/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Картере В.І.,

Кролевець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод по обробці кольорових металів"

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 05.07.2017

у справі № 905/2016/16

господарського суду Донецької області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк"

до Приватного акціонерного товариства "Завод по обробці кольорових металів"

про стягнення заборгованості у розмірі 189 393 970,75 грн.

за участю представників:

позивача: Пистогова С.В.

відповідача: Шапошніков О.О.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод по обробці кольорових металів", в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог № 010-5/1125 від 08 вересня 2016 року просило стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 189 393 970,75 грн., з яких: 154 600 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 27 211 428,57 грн. - проценти за користування кредитом, 2 545 716,39 грн. - комісія за управління кредитною лінією, 1 882 992,27 грн. - три відсотки річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту, 254 550,52 грн. - три відсотки річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом, 29 005,36 грн. - три відсотки річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією та 2 870 277,64 грн. - втрати від інфляції у зв'язку із несвоєчасним погашенням заборгованості.

В обґрунтування вимог позивач послався на невиконання відповідачем своїх зобов'язань з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та комісії за управління кредитною лінією за кредитним договором № 5114К4 від 22 квітня 2014 року, укладеними між ним та відповідачем в рамках Генеральної кредитної угоди № 5114N1 від 22 квітня 2014 року.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12 червня 2017 року (склад колегії суддів: Сковородіна О.М. - головуючий, Попов О.В., Курило Г.Є.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Завод по обробці кольорових металів" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за кредитним договором №5114К4 від 22 квітня 2014 року за основним боргом в розмірі 154 600 000,00 грн., проценти за кредитом в розмірі 27 211 428,57 грн., комісію з управління кредитною лінією в розмірі 2 545 716,39 грн., 3% річних на суму основного боргу в розмірі 1 882 992,27 грн., 3% річних на суму процентів за користування кредитом в розмірі 254 550,52 грн., 3% річних на суму комісії за управління кредитною лінією в розмірі 29 005,36 грн., втрати від інфляції в розмірі 2 238 236,12 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 206 010,20грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Донецької області від 12 червня 2017 року, Приватне акціонерного товариства "Завод по обробці кольорових металів" звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05 липня 2017 року (склад колегії суддів: Дучал Н.М. - головуючий, Будко Н.М., Склярук О.І.) клопотання про відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" повернуто заявнику без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, оскільки до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору та не надано доказів на підтвердження того, що майновий стан скаржника перешкоджав сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Не погоджуючись з ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05 липня 2017 року, Приватне акціонерного товариства "Завод по обробці кольорових металів" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 05 липня 2017 року, відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції. В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 та ч. 1 ст. 106 ГПК України ухвала місцевого господарського суду про повернення позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду.

Форма і зміст апеляційної скарги визначені положеннями статті 94 ГПК України, частиною третьою якої встановлено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, і це не заперечується Приватним акціонерним товариством "Завод по обробці кольорових металів", що останнім до апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 12 червня 2017 року не додано документів, які б підтверджували сплату ним судового збору у встановлених порядку і розмірі. Разом з цим, приватним акціонерним товариством "Завод по обробці кольорових металів" до апеляційного господарського суду заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

З 01 листопада 2011 року набув чинності Закон України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08 липня 2011 року, норми якого визначають правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 8 зазначеного Закону встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком.

Відповідно до п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та зазначено скаржником в касаційній скарзі, в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, поданого до суду апеляційної інстанції, ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" послалося на тяжке фінансове становище, в якому знаходиться товариство у зв'язку із знаходженням підприємства на сході України в зоні проведення АТО, де склалась складна соціальна та економічна ситуація, а також послалось на ухвалу господарського суду міста Києва від 23 вересня 2016 року у справі № 911/3107/16, якою було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках відповідача у банківських установах у межах суми 4 183 778,51 доларів США, 161 684,84 Євро та 7 987 660,70 грн.

За наслідками перевірки матеріалів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив, що заявником апеляційної скарги не надано жодних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища підприємства та того, що майновий стан товариства перешкоджав сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі. Не додано скаржником і до касаційної скарги відповідних доказів, зокрема доказів, які б свідчили про відсутність на рахунках ПАТ "Завод по обробці кольорових металів" необхідної суми грошових коштів для сплати судового збору у встановленому законом розмірі на момент звернення з апеляційною скаргою, а також доказів складного фінансового становища, які б унеможливлювали сплату товариством судового збору, (бухгалтерські, фінансові документи підприємства).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на ухвалу господарського суду міста Києва від 23 вересня 2016 року у справі № 911/3107/16, якою було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках відповідача у банківських установах у межах суми 4 183 778,51 доларів США, 161 684,84 Євро та 7 987 660,70 грн., оскільки зазначена ухвала була скасована постановою Київського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2017 року, тобто станом на дату звернення відповідача з апеляційною скаргою та на дату винесення судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали кошти відповідача під арештом не перебували. Постановою Вищого господарського суду України від 28 вересня 2017 року постанова Київського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2017 року залишена без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що скаржник не обґрунтував належним чином своє клопотання про відстрочення сплати судового збору, не підтвердив належними та допустимими доказами наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому апеляційний господарський суд правильно відхилив клопотання з огляду на відсутність правових підстав для його задоволення та правомірно повернув апеляційну скаргу без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Таким чином, підстав для зміни чи скасування винесеної господарським судом апеляційної інстанції ухвали не вбачається, оскільки таку було винесено з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод по обробці кольорових металів" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 05 липня 2017 року у справі № 905/2016/16 залишити без змін.

Головуючий І.А. Плюшко

В.І. Картере

О.А. Кролевець