ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р.Справа № 922/4647/16

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Добреля Н.С.

судді: Новікова Н.А. , Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за первісним позовом Заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури, м. Чугуїв в інтересах держави в особі Чугуївської районної державної адміністрації Головного управління Держгеокадастру у Харківській області 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів ОСОБА_2 державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер" , с. П'ятигірське
про та за зустрічним позовом до про повернення земельних ділянок Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер" Чугуївської районної державної адміністрації Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визнання договору поновленим
за участю :

прокурора - Горгуль Н.В., посвідчення № 036152 від 29.10.2015 року.

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Чугуївської районної державної адміністрації - ОСОБА_3, посвідчення № 82 від 13.07.2017 року.

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - не з'явився.

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів за первісним позовом ОСОБА_2 державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області - не з`явився.

представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чугуївської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер повернути Чугуївській районній державній адміністрації Харківської області земельну ділянку площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та земельну ділянку площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), загальною площею 12,5 га, у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він їх одержав в оренду, шляхом звільнення від будівель пташників, в загальній кількості 11 будівель, з прибудовами та навісами, будівлі санпропускника та будівлі сторожки.

21.02.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер звернулося до суду із зустрічним позовом до Чугуївської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просило суд визнати договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 (з наступними змінами), укладеним між Чугуївською районною державною адміністрацією та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю Голден Кросс, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер, поновленим в своїй дії строком до 03.11.2017.

Вищевказану заяву суд прийняв до розгляду із первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.04.2017 (головуючий суддя Аюпова Р.М., суддя Светлічний Ю.В., суддя Лаврова Л.С.) залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 (головуючий суддя Барбашова С.В., судді Істоміна О.А., Медуниця О.Є.) первісний позов задоволено.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер повернути Чугуївській районній державній адміністрації Харківської області земельну ділянку площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та земельну ділянку площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), загальною площею 12,5 га, у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він їх одержав в оренду, шляхом звільнення від будівель пташників, в загальній кількості 11 будівель, з прибудовами та навісами, будівлі санпропускника та будівлі сторожки.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.08.2017 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у справі №922/4647/16 та рішення Господарського суду Харківської області від 25.04.2017 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Відповідно до протоколу автоматичного визнання складу колегії суддів від 22.08.2017 року, справу № 922/4647/16 призначено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Добреля Н.С., суддя Новікова Н.А., суддя Прохоров С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.08.2017 року справу № 922/4647/16 було призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.09.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 04.09.2017 року від Заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури надійшло клопотання (вх. № 28165) про долучення до матеріалів справи пояснень по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 04.09.2017 року від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшло клопотання (вх. № 28153) про відкладення розгляду справи у зв'язку з відпусткою представника.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 04.09.2017 року від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надійшло клопотання (електронний лист вх. № 1749) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.09.2017 року розгляд справи було відкладено на 17.10.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 11.09.2017 року прокурор надав додаткові пояснення (вх. № 29011).

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.10.2017 року представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 33711).

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.10.2017 року представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надав заяву про застосування строків позовної давності (вх. № 33712).

Прокурор в судовому засіданні 17.10.2017 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом (Чугуївська районна державна адміністрація) в судовому засіданні 17.10.2017 року підтримав позов прокурора.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання 17.10.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) в судове засідання 17.10.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів за первісним позовом ОСОБА_2 державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області в судове засідання 17.10.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним), зазначає наступне.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд уважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

В даному разі на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи відкладався за клопотанням представника ТОВ "Курганський бройлер"). Проте, нових доказів відповідачем за первісним позовом не надано та про можливість їх надання в майбутньому в клопотанні про відкладення справи не зазначено.

Крім того, суд звертає увагу, що справа № 922/3014/16 перебуває на новому розгляді та розглядається протягом тривалого часу, у зв`язку з чим у відповідача за первісним позовом було достатньо часу для підготовки своїх заперечень та надання додаткових доказів.

Суд також зазначає, що згідно ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Клопотання відповідача за первісним позовом є необґрунтованим і таким, що не відповідає принципу добросовісності в користуванні процесуальними правами. В клопотанні жодним чином не пояснюється з яких підстав представником відповідача за первісним позовом віддана перевага іншому судовому засіданню всупереч засіданню у даній справі, про яке він був повідомлений завчасно.

Крім того, суд відмовляючи в задоволенні цього клопотання і вважаючи неповажними причини неявки представника відповідача у судове засідання, керується ч. 1 ст. 28 ГПК України. Згідно її положень справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Причини неявки керівника відповідача за первісним позовом чи іншого представника в судове засідання відповідачем за первісним позовом суду не повідомлені.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача ПАТ "Курганський бройлер" про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Розпорядження районної державної адміністрації №574 від 12.10.2005, між Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Голден Кросс укладено договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005, який зареєстровано у Чугуївському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.11.2005 за №06.

Згідно пункту 1, 2 договору оренди землі орендодавець (Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області) надав, а орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю Голден Кросс) прийняв в довгострокове платне користування земельну ділянку загальною площею 12,5 га, у тому числі земельну ділянку площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та земельну ділянку площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473) сільськогосподарського призначення (рілля), що знаходяться на території Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

Пунктом 3 договору оренди землі встановлено, що на вказаній земельній ділянці не знаходяться об'єкти нерухомого майна, а також відсутні інші об'єкти інфраструктури.

Згідно умов пункту 15 договору оренди землі земельна ділянка передається орендареві для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

06.05.2008 між Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер укладено угоду про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 24.10.2005, відповідно до пункту 1, 4 якої сторони визначили, що у зв'язку з реорганізацією Товариства з обмеженою відповідальністю Голден Кросс орендарем вказаної земельної ділянки та правонаступником всіх прав та обов'язків є Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер; строк дії договору - 6 років, до 03.11.2011.

31.10.2011 Філія Голден Кросс Товариства з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер звернулась до Чугуївської районної державної адміністрації з листом, в якому просила продовжити термін дії договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 (том 1 аркуш справи 134).

У відповідь на це Чугуївська районна державна адміністрація листом №4296-17 від 24.11.2011 (том 1 аркуш справи 145) повідомила Філію Голден Кросс Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер про те, що оскільки остання має правовий статус субєкта без права юридичної особи, тому повинна надати для розгляду повний пакет документів юридичної особи та лист щодо продовження терміну дії договору оренди землі на відповідну земельну ділянку від юридичної особи, на яку буде оформлена угода, або надати копію довіреності згідно з якою філія має право представляти інтереси юридичної особи.

15.12.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер повторно звернулось до Чугуївської районної державної адміністрації з листом №299 від 14.12.2011 (том 1 аркуш справи 142), в якому просило продовжити термін дії договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005, при цьому надаючи пакет документів юридичної особи.

Листом від 13.06.2012 (том 1 аркуш справи 143) Чугуївська районна державна адміністрація повідомила, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер документи не містять підстави для набуття права оренди земельних ділянок, які перебувають в державній або комунальній власності, яке здійснюється виключно на аукціонах. Крім того, Чугуївська районна державна адміністрація повідомила про неможливість на той час розгляду заяв юридичних осіб про передачу в оренду земельної ділянки.

24.02.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер звернулось до Чугуївської районної державної адміністрації з листом № 194 (том 1 аркуш справи 141), в якому просило дати відповідь на лист № 299 від 14.12.2011 та продовжити термін дії договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005. В даному листі Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер просило встановити строк дії договору 50 років.

У 2014 році Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер знову звернулось до Чугуївської районної державної адміністрації з листом № 300 від 11.04.2014 (том 1 аркуш справи 140), в якому просило продовжити термін дії договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 на земельну ділянку на території Новопокровської селищної ради. Земельна ділянка розташована за адресою: Чугуївський район, с. Новопокровка, вул. Польова, 1. Земельна ділянка площею 12,5 га з цільовим призначенням для будівництва, утримування та обслуговування пташників для розведення свійської птиці. До вказаного листа товариство надало пакет відповідних документів.

У відповідь на вищезазначений лист, Чугуївська районна державна адміністрація направила лист № 02-37/1710 від 15.05.2014 (том 1 аркуш справи 139), в якому повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер про те, що адміністрація не заперечує проти продовження договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005, але з січня 2013 року районна державна адміністрація не має повноважень щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, оскільки такі повноваження віднесені до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів (Головного управління Держземагентства у Харківській області). При цьому, Чугуївська районна державна адміністрація розяснила Товариству з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер, що для вирішення поставленого питання, можливо подати відповідні документи до Головного управління Держземагентства у Харківській області.

Прокурор, звертаючись до суду з первісним позовом зазначив про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер були порушені вимоги земельного законодавства, оскільки на час проведеної прокуратурою перевірки термін дії договору № 04-15/41 від 24.10.2005 скінчився, а земельні ділянки площами 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473) після закінчення терміну дії договору оренди продовжують незаконно використовуватися товариством без правовстановлюючих документів. Також, прокурор вказував про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер було незаконно самовільно змінено цільове призначення виду використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення (рілля), розташованих на особливо цінних землях, на земельні ділянки сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер просило суд визнати договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 (з наступними змінами), поновленим в своїй дії строком до 03.11.2017. В обґрунтування позову товариство посилалось на те, що протягом місяця після закінчення строку оренди з боку орендодавця не надходило жодних вимог щодо повернення земельної ділянки або повідомлень про припинення орендних відносин.

Як вже було зазначено судом, рішенням господарського суду Харківської області від 25.04.2017 (головуючий суддя Аюпова Р.М., суддя Светлічний Ю.В., суддя Лаврова Л.С.) залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 (головуючий суддя Барбашова С.В., судді Істоміна О.А., Медуниця О.Є.) первісний позов задоволено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Скасовуючи вищезазначені рішення та постанову, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 02.08.2017 року зазначив зокрема про те, що судами не було з`ясовано чи скористалось Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер наміром на продовження строку дії договору оренди земельних ділянок, чи є письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, чи продовжує товариство користуватись спірною земельною ділянкою та чи сплачує останнє орендну плату за земельні ділянки.

З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вказівки Вищого господарського суду України, зазначені у постанові від 02.08.2017 року по справі № 922/4647/16, колегією суддів встановлено наступне.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України, де законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, ст. 764 Цивільного кодексу України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше , що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Земельного кодексу України фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Виходячи із приписів ст.ст. 319, 626 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», орендар (ТОВ «Курганський бройлер») звернувся до орендодавця (Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області) з листом про намір продовжити договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005, який було зареєстровано 31.10.2011 року, тобто пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Крім того, у порушення вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», орендарем (ТОВ «Курганський бройлер») до вищевказаного листа про намір продовжити договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 не було додано проекту додатково ї угоди.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ТОВ «Курганський бройлер» було порушено строк для звернення до орендодавця із заявою про продовження строку дії договору оренди.

Також матеріали справи свідчать про те, що Чугуївська районна державна адміністрація направила позивачу за зустрічним позовом лист № 4296-17 від 24.11.2011, в якому було зазначено про те, що, у звязку з тим, що Філія «Голден Кросе» ТОВ «Курганський бройлер» має правовий статус субєкта без права юридичної особи, просила відповідача за первісним позовом надати для розгляду повний пакет документів юридичної особи та лист щодо продовження терміну дії договору оренди землі на відповідну земельну ділянку від юридичної особи, на яку буде оформлена угода, або надати копію довіреності згідно з якою філія має право представляти інтереси юридичної особи. Вищезазначеним листом Чугуївська районна державна адміністрація на той час відмовила позивачу за зустрічним позовом в поновлені спірного договору оренди, при цьому, вказаний лист був направлений ТОВ «Курганський бройлер» 24.11.2011, тобто протягом одного місяця після закінчення строку договору, як того вимагає ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, твердження ТОВ «Курганський бройлер» щодо відсутності письмових заперечень відповідача - Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області за зустрічним позовом протягом одного місяця, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та автоматичне продовження договору оренди земельної ділянки не відповідають дійсності.

Не надання згоди Чугуївською районною державною адміністрацією на поновлення спірного договору підтверджується також листами останньої від 13.06.2012, від 15.05.2014 та неодноразовими зверненнями позивача за зустрічним позовом, за наслідками яких спірний договір так і не було продовжено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що посилання відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) на ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", як на підставу поновлення дії договору оренди є безпідставними, оскільки Чугуївською районною державною адміністрацією не було надано згоди на його поновлення.

По-друге, Вищий господарський суд України у своїй постанові зазначив про необхідність при новому розгляді справи надати оцінку листу Чугуївської районної державної адміністрації від 15.05.2014 №02-37/1710 до Товариства з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер".

Дослідивши вищезазначений лист, колегією суддів було встановлено, що Чугуївська РДА повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер про те, що адміністрація не заперечує проти продовження договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005, але з січня 2013 року районна державна адміністрація не має повноважень щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, оскільки такі повноваження віднесені до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів (Головного управління Держземагентства у Харківській області). При цьому, Чугуївська районна державна адміністрація розяснила Товариству з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер, що для вирішення поставленого питання, можливо подати відповідні документи до Головного управління Держземагентства у Харківській області.

Крім того, у листі № 10-20-14-3472/0/19-16 Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.11.2016 року було зазначено про те, що розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Харківської області є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області та з 01.01.2013 року по теперішній час (17.11.2016 року) ТОВ "Курганський бройлер" не зверталось до Головного управління щодо поновлення договору оренди землі від 24.10.2005 року № 04-15/41, додаткова угода щодо поновлення договору оренди Головним управлінням не укладалась.

Також, колегія суддів, вважає за необхідне зауважити, що у відповідності до вимог чинного законодавства, продовження строку дії договору оренди землі здійснюється шляхом прийняття відповідних розпоряджень, в той час, як лист Чугуївської РДА від 15.05.2014 №02-37/1710, на який посилається відповідач за первісним позовом (ТОВ "Курганський бройлер") в якому Чугуївською РДА було зазначено про те, що адміністрація не заперечує проти продовження договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 року не може бути належним доказом надання згоди на продовження договору оренди без прийняття відповідного розпорядження.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази прийняття розпорядження щодо продовження строку дії оренди землі.

По-третє, Вищий господарський суд України у постанові від 02.08.2017 року зазначив про те, що при новому розгляді справи необхідно надати належну правову оцінку доводам Товариства з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер, яке упродовж розгляду справи зазначало про те, що будівлі, від яких належить звільнити спірні земельні ділянки лише частково розташовані на них, а також, що у Чугуївської районної державної адміністрації відсутні повноважень щодо розпорядження вказаними земельними ділянками, адже наразі вказані земельні ділянки знаходяться в розпорядженні Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Як вже було встановлено судом, фактичним обстеженням, проведеним 18.04.2016 членами робочої групи, а саме: начальником Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області, завідувачем юридичного сектору апарату Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням і охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, сертифікованого інженера - землевпорядника встановлено, що земельні ділянки площами 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), розташовані на сільськогосподарських землях державної форми власності (сільськогосподарські угіддя - рілля) та відносяться до особливо цінних земель агровиробничої групи ґрунтів 54 л - чорноземи типові середньо гумусні легко глинисті відповідно до інформації Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області від 02.07.2016.

Вказані земельні ділянки використовуються без правовстановлюючих документів, оскільки термін дії договору № 04-15/41 від 24.10.2005 (зі змінами) скінчився ще у листопаді 2011 року.

За результатами вищевказаного обстеження земельних ділянок, розташованих на території Новопокровської селищної ради за межами населеного пункту, складено 26.08.2016 акт перевірки, яким встановлено порушення ТОВ «Голден Кросс» (TOB «Курганський бройлер») вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 30 договору оренди від 24.10.2005 орендар має право в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця зводити виробничі та інші будівлі та споруди.

Водночас, на земельній ділянці площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), на особливо цінних землях, розташовані обєкти капітального будівництва, а саме: пташники з прибудовами у кількості З будівель та будівля санпропускника. Крім того, на земельній ділянці площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472), яка також відноситься до особливо цінних земель, розташовані обєкти капітального будівництва, а саме: пташники з прибудовами у кількості 8 будівель та будівля сторожки.

В матеріалах справи не міститься будь - яких дозволів на будівництво зазначених пташників.

Згідно інформації від 02.03.2016, наданої ТОВ «Курганський бройлер» на лист Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 09.02.2016 встановлено, що на території філії «Голден Кросс» TOB «Курганський бройлер», яка знаходиться за адресою: смт. Новопокровка, вул. Польова, 1 (земельна ділянка площею 12,5 га) збудовані та використовуються у виробництві пташники, власником зазначеної нерухомості є ТОВ «Курганський бройлер».

Крім того, факт, що вказані будівлі самовільно збудовані, підтверджується генеральним планом на майно за вищевказаною адресою та переліком самовільних будівель, визначених за результатами проведеної технічної інвентаризації КП «Чугуївське МБТІ» станом на 30.06.2012.

Водночас, розроблені архітектурно-планувальні завдання № 6 та № 7 не дає права на початок будівельних робіт щодо вказаних обєктів нерухомості та освоєння вищевказаних земельних ділянок.

Також в матеріалах справи наявний лист Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 09.11.2016 року № 1020-4810, в якому зазначено про те, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо об`єктів будівництва за адресою: вул. Польова, 1 смт Новопокровка Чугуївського району Харківської області, де замовниками є філія ТОВ "Голден Кросс" чи ТОВ "Курганський бройлер" відсутня. Крім того, у зазначеному листі було повідомлено про те, що з 21.10.2014 року Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області є територіальним органом - структурним підрозділом апарату Держархбудінспекції.

Таким чином, ТОВ «Курганський бройлер» на земельній ділянці, що використовується згідно договору оренди № 04-15/41 від 24.10.2005, самовільно побудовані будівлі пташників в загальній кількості 11 будівель з прибудовами та навісами, будівля санпропускника та будівля сторожки (порядкові номери 1, 2, 3, 7, 8 у переліку самовільних будівель).

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Так, земельна ділянка виділялась із земель запасу сільськогосподарського призначення за рахунок сільськогосподарських угідь - ріллі.

Згідно з додатком 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, рілля включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ТОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених ст. ст. 31, 33-37 Земельного кодексу України.

Зміна виду використання угідь можлива відповідно до ст. 52 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою, що забезпечують еколого- економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, затверджених наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 02.10.2013 № 396, Порядку розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого- економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2011 № 1134.

Таким чином, порушено вимоги ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України в редакції, що діяла протягом дії зазначеного договору оренди та вимоги абз. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України в поточній редакції, оскільки зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою АРК. Радою Міністрів АРК, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України.

Згідно з ст. 79-1 Земельного кодексу України для цього потрібно формування земельної ділянки як обєкта цивільних прав, що передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Так, земельна ділянка є державною власністю і відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України: передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що дані рішення відсутні, крім того, термін дії договору оренди № 04-15/41 від 24.10.2005 скінчився ще у листопаді 2011 року.

Таким чином, орендарем використовуються земельні ділянки не за цільовим призначенням, що є порушення вимог чинного законодавства та вимоги п.п. 15-19 договору оренди № 04-15/41 від 24.10.2005, оскільки вказані землі передані в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з забороною зміни цільового призначення.

По-четверте, Вищий господарський суд України у своїй постанові надав вказівки щодо необхідності при новому розгляді справи надати належну оцінку доводам Товариства з обмеженою відповідальністю Курганський бройлер стосовно того, що у відповідності до Закону України «Про племінну справу у тваринництві» філія «Голден Кросе» Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський Бройлер» є суб'єктом племінної справи, зареєстрованим в державному племінному реєстрі як племінний птахорепродуктор II порядку з розведення м'ясних курей кроссу «Кобб-500» та є власником племінного стада племінний птахорепродуктор II порядку з розведення м'ясних курей кроссу «Кобб-500», також має статус птахорепродуктору II порядку з розведення м'ясних курей кроссу «Росс-308» та є власником племінного стада племінний птахорепродуктор II порядку з розведення м'ясних курей кроссу «Росс-308».

Колегією суддів встановлено, що вказані обєкти нерухомості знаходяться на земельних ділянках площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), які розташовані на сільськогосподарських землях державної форми власності (сільськогосподарські угіддя - рілля) та відносяться до особливо цінних земель агровиробничої групи ґрунтів 54 л - чорноземи типові середньо гумусні легко глинисті.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно з ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України (на час укладення договору оренди) вилучення особливо цінних земель для несільськогосподарських потреб не допускається, за винятком випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Земельного кодексу України (на час укладення договору оренди) земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Водночас, відповідну постанову Кабінет Міністрів України про вилучення вищевказаних земельних ділянок не приймав, вказане питання про вилучення не погоджувалось Верховною Радою України.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 23 Земельного кодексу України землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання.

Для будівництва промислових підприємств, об'єктів житлово- комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, магістральних трубопроводів, а також для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, надаються переважно несільськогосподарські угіддя або сільськогосподарські угіддя гіршої якості.

Згідно з ч. 2 ст. 151 Земельного кодексу України погодження матеріалів місць розташування обєктів на особливо цінних землях, а також земельних ділянок для розміщення та обслуговування будівель і споруд дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій провадиться Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може відбуватись у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Так, відповідно до п. 21 договору оренди землі від 24.10.2005 (в редакції від 06.05.2008) після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Таким чином, земельні ділянки мають бути поверненні Чугуївській районній державній адміністрації Харківської області відповідно до вимог вищевказаного договору оренди землі від 24.10.2005 (в редакції від 06.05.2008).

Згідно з ст. 211 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема самовільне зайняття земельних ділянок.

Так, відповідно до ст. 417 ЦК України у разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник земельної ділянки та власник цієї будівлі (споруди) визначають правові наслідки такого припинення.

У разі недосягнення домовленості між ними власник земельної ділянки має право вимагати від власника будівлі (споруди) її знесення та приведення земельної ділянки до стану, в якому вона була до надання її у користування.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно з ч. З ст. 212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Таким чином, відповідачем за первісним позовом самовільно використовуються вказані земельні ділянки державної форми власності, які відносяться до особливо цінних земель, що позбавляє державу її права володіння, користування, розпорядження як власника вказаних земельних ділянок.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК України та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів також дійшла висновку, що позовні вимоги прокурора про зобов'язання відповідача повернути земельні ділянки саме Чугуївській районній державній адміністрації Харківської області, який є орендодавцем за договором оренди, є правомірними, оскільки вказане матиме наслідком остаточну юридичну визначеність у правовідносинах сторін договору оренди землі від 06.05.2008 (зі змінами), дія якого припинилася 03.11.2011, у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, та ніяким чином не обмежує на майбутнє прав Головного управління Держгеокадастру у Харківській області як розпорядника, відповідно до норм діючого на цей час законодавства, вказаних земельних ділянок.

Враховуючи викладене, беручи до уваги використання спірних земельних ділянок відповідачем за первісним позовом без правовстановлюючих документів, оскільки термін дії договору № 04-15/41 від 24.10.2005 (зі змінами) скінчився ще у листопаді 2011 року, судова колегія приходить до висновку, що позовна вимога про зобов'язання ТОВ "Курганський бройлер" повернути Чугуївській РДА Харківської області земельну ділянку, площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та земельну ділянку, площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), загальною площею 12,5 га, у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він їх одержав в оренду, шляхом звільнення від будівель пташників, в загальній кількості 11 будівель, з прибудовами та навісами, будівлі санпропускника та будівлі сторожки, є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо клопотання ТОВ "Курганський бройлер" про застосування строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з поданого клопотання, представник відповідача за первісним позовом посилається на те, що оскільки на думку позивача договір припинив свою дію ще в 03.11.2011 року, позовна давність на звернення до суду з відповідним позовом спливла ще 04.11.2014 року.

Проте колегія суддів не погоджується з даними твердженнями представника ТОВ "Курганський бройлер", з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5.1. постанови Пленуму Вищою Господарського Суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів" у статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Але в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку йдеться про триваюче правопорушення. Приймаючи до уваги, що власником земельної ділянки є Чугуївська РДА та внаслідок самовільного зайняття ТОВ "Курганський бройлер" земельної ділянки позбавлена можливості користуватись нею, відтак позовна давність до вимог про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки не застосовується.

Щодо зустрічного позову ТОВ "Курганський бройлер" про визнання договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 (з наступними змінами), поновленим в своїй дії строком до 03.11.2017, колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування вимог зустрічного позову ТОВ «Курганський бройлер» посилається на те, що протягом місяця після закінчення строку оренди з боку орендодавця не надходило жодних вимог щодо повернення земельної ділянки або повідомлень про припинення орендних відносин. Таким чином, оскільки TOB «Курганський бройлер» продовжувало користуватися орендованими земельними ділянками, про що не заперечував орендодавець, тому Договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 (з наступними змінами) вважається поновленим на строк до 03.11.2017 відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній станом на 03.11.2011).

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 вказаного Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права, в свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Зустрічні позовні вимоги заявлені з посиланням саме на наведений у частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі» випадок продовження строку дії договору оренди, яким передбачено автоматичне поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Проте колегією суддів було встановлено, що Договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 стосовно земельних ділянок площами 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), закінчився ще у листопаді 2011 року, у зв'язку зі спливом строку, на який його було укладено.

Частиною девятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем за зустрічним позовом бездіяльності уповноваженого органу щодо укладення додаткової угоди в судовому порядку.

Колегія суддів зазначає, що саме по собі використання спірних земельних ділянок ТОВ «Курганський бройлер» після закінчення встановленого строку договору без належного правового та документального оформлення такого землекористування у встановленому законодавством порядку, без доказів своєчасного оскарження незаконних дій чи бездіяльності орендодавця щодо реалізації відповідного оформлення, не є мовчазною згодою орендодавця на подовження спірного договору, про що зазначає ТОВ "Курганський бройлер", а також не може перешкоджати власнику земельної ділянки (органу, який його представляє) розпоряджатись цими земельними ділянками. Більш того, вказане не є правовою підставою для висновку про правомірне використання ТОВ «Курганський бройлер» спірних земельних ділянок після 03.11.2011.

Позивач за зустрічним позовом у встановлений законодавчо строк, не здійснив дії з документального оформлення пролонгації договору оренди (зокрема, й в судовому порядку), вчинення яких є обов'язковою умовою чинності його права оренди на спірні земельні ділянки.

Крім того, фактичним обстеженням, проведеним 18.04.2016, встановлено, що земельні ділянки площами 9,9508 га (кадастровий № :01:000:0472) та 2,5492 га (кадастровий № :01:000:0473) продовжують незаконно використовуватися ТОВ «Курганський бройлер» без правовстановлюючих документів.

Також колегія суддів зазначає, що саме по собі використання спірних земельних ділянок не може бути підставою для пролонгації договору, оскільки необхідною умовою для його продовження є дотримання встановленої процедури та наявність волевиявлення сторін, в той час, як судом було встановлено порушення відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним ТОВ "Курганський бройлер") вимог чинного законодавства щодо нецільового використання земельних ділянок.

Вищезазначене має наслідком неможливість застосування в даному спірному випадку права орендаря на поновлення договору оренди, що врегульоване частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до приписів якої, при відмови у задоволенні позову судові витрати не відшкодовуються, а при задоволенні позову - витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Беручи до уваги задоволення первісного позову, витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову покладаються на відповідача за первісним позовом.

Оскільки в задоволенні зустрічного позову було відмовлено, судові витрати за його подання не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 22, 27, 29, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 65, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер" (64252, Харківська область, Балаклійський район, с. П'ятигірське, вул. Першотравнева, 1, ) повернути Чугуївській районній державній адміністрації Харківської області (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. К. Лібкнехта, 29, ) земельну ділянку площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та земельну ділянку площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), загальною площею 12,5 га, у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він їх одержав в оренду, шляхом звільнення від будівель пташників, в загальній кількості 11 будівель, з прибудовами та навісами, будівлі санпропускника та будівлі сторожки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер" (64252, Харківська область, Балаклійський район, с. П'ятигірське, вул. Першотравнева, 1, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) - 1378,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 23.10.2017 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_1

922/4647/16