ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 р. Справа № 909/879/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретар судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквафрост", вул. Центральна, буд. 1-Е,с. Бурлача Балка, м. Чорноморськ,68094

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галеан", ЛТД вул. О.Довженка, буд. 26,м. Івано - Франківськ,76026

про стягнення 15345,70грн. штрафу

за участю:

від позивача: ОСОБА_1-довіреність № б/н від 10.01.2017року.

від відповідача : ОСОБА_2- довіреність № 131 від 09.08.2017року.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю „Аквафрост (далі по тексту ТОВ „Аквафрост") звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Галеан, ЛТД (далі по тексту ТОВ "Галеан, ЛТД") про стягнення 15345,70грн. штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору № 191314 від 07.11.2014року.

Наявність чи відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафних санкції і стала причиною виникнення спору між сторонами.

Предстаник позивача позовні вимоги підтримує, просить стягнути штраф з відповідача за поставку товару в порядку п. 5.6 Договору № 191314 від 07.11.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за договором № 191314 від 07.11.2014р. зобов"язань в частині поставки товару, а саме бензакалійного натрію БКН Е211.

Відповідач проти позов заперечує, зазначає що поставка товару, а саме бензакалійного натрію БКН Е211, була здійснена відповідно до умов договору та додатків, свої доводи виклав у відзиві на позов № 190 від 20.09.2017року ( вх.14765/17 від 21.09.2017року).

Представником позивача заявлялося письмове клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2017року було задоволено.

Розглянувши подані матеріали, з"ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив наступне.

07.11.2014р. між ТОВ „Галеан, ЛТД (Постачальник) та ТОВ „Аквафрост (Покупець) було укладено договір № 191314, відповідно до умов якого Постачальником були прийняті на себе зобовязання із постачання Покупцеві товару, а Покупцем зобов"язання з оплати отриманого товару.

Зазначений договір поставки було укладено у зв"язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Галеан, ЛТД" стало переможцем тендеру, який проводився ОСОБА_3 "Аквафрост" у жовтні 2014року.

Відповідно до п. п. 2.2, 2.3, 2.4 договору № 191314 від 07.11.2014р. постачання товару здійснюється партіями у відповідності до погодженої сторонами заявки на отримання товару (додаток до договору № 2), у якій зазначається найменування/асортимент, кількість, ціна товару, додаткові характеристики товару.

Заявка оформлюється на основі діючої Специфікації, що підписана сторонами ( п.2.2Договору) .

Специфікація №1 від 07.11.2014року , в якій зазначено про замовлення товару в тому числі і бензоат натрія без зазначення країни виробника. Дана специфікація містить печатки та підписи відповідальних осіб.

У Специфікації від 17.10.2016року, зазначено про замовлення товару в тому числі і бензоат натрія з зазначенням -"Європейський". Дана специфікація містить печатки та підписи відповідальних осіб.

У Специфікації від 18.01..2017року, зазначено про замовлення товару в тому числі і бензоат натрія з зазначенням країни виробника - "Європейський". Дана специфікація містить печатки та підписи відповідальних осіб.

Строк поставки товару складає 5 календарних днів від дати направлення Покупцем заявки Постачальнику, якщо інший строк поставки не узгоджений сторонами безпосередньо у заявці. В момент передання товару Постачальник зобов"язаний передати Покупцю наступні документи: видаткову накладну; податкову накладну; документи на підтвердження якості товару; товарно-транспортну накладну; рахунок-фактуру.

Положеннями п. 3.4 договору № 191314 від 07.11.2014р. передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар протягом 14 календарних днів від дати поставки товару. Додатковою угодою від 24.03.2016р. до договору № 191314 від 07.11.2014р. сторонами було погоджено, що Покупець зобов"язаний оплатити товар протягом 30 календарних днів від дати поставки товару.

Згідно з приписами п. 8.7 договору № 191314 від 07.11.2014р. договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов"язань. Договір є продовженим на наступний календарний рік, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку його дії жодною із сторін не буде заявлено про його розірвання. Додатковою угодою від 01.01.2017р. до договору № 191314 від 07.11.2014р. сторонами було продовжено термін дії договору до 31.12.2017р.

На виконання умов договору № 191314 від 07.11.2014р., укладеного між сторонами по справі, ТОВ „Галеан, ЛТД було поставлено ТОВ „Аквафрост обумовлений сторонами товар, в тому числі бензокалійний натрій БКН Е211 виробництва Китайської народної республіки на загальну суму 79953,51грн.

Як вказує відповідач і підтверджується матеріалами справи, відповідачем згідно укладеного між сторонами Договору поставлено позивачу передбачену Специфікацією №1 від 07.11.2017року, специфікацією від 18.01.2017року, специфікацією від 18.01.2017року продукцію - бензокалійний натрій БКН Е211.

Отримання товару в зазначеному договором та специфікаціях обсязі та строках позивачем не заперечується, а також підтверджується підписом повноважного представника покупця на зазначених накладних.

Отриманий товар, а саме бензокалійний натрій БКН Е211 був поставлений виробництва КНР.

Відповідно до первинних документів, ОСОБА_3 "Галеан ЛТД" періодично поставляло бензойнокислий натрій, БКН Е211 виробництва Китайської народної республіки позивачу.

Як зазначає позивач, зазначений бензойнокислий натрій, БКН Е211 виробництва КНР за своїми властивостями відрізняється від бензойнокислий натрій, БКН Е211 Європейського виробництва, а саме, використання зазначеного компоненту при виробництві оселедцю призводить до різкого скорочення терміну придатності.

Відповідно до вимог п.5.1.Договору поставки у сторони несуть відповідальність за виконання, неналежне виконання зобов'язань по цьому Договору у відповідності до вимог законодавства України. Збитки, причинені однією із сторін в результаті невиконання чи неналежного виконання своїх зобов"язань по цьому договору, підлягають відшкодуванню іншою стороною в повному об'ємі включаючи штрафні санкції.

Відповідно до вимог п.5.6. Договору У випадку недопоставки товару, поставки неякісного та/або некомплектного товару, поставки товару, такого, що не відповідає Заявці асортименту/сорту/розміру, порушення предбаченого п.2.8. цього Договору строку заміни неякісного/некомплектного товару Постачальник зобов'язаний протягом трьох днів з моменту отримання від покупця вимоги про проведення оплати сплатити Покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості товару, у відношенні якого було припущено відповідні порушення.

Як вказує позивач, відповідач поставив позивачу бензойнокислий натрій, БКН Е211 виробництва Китайської народної республіки, в той час як товариство замовляло бензойнокислий натрій, БКН Е211 Європейського виробництва, що стало підставою нарахування штрафу у розмірі 15345,70грн. На доказ замовлення бензойнокислого натрія, БКН Е211 Європейського виробництва, позивач посилається на договір, специфікації, електронне листування.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи примірника договору№ 191314 від 07.11.14року, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що за умовами договору свідчить про те, що цей договір є укладеним, що також не оспорювалось сторонами в ході розгляду справи.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Приписами ст. 675 ЦК України передбачено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Галеан, ЛТД звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Аквафрост про стягнення заборгованості у загальному розмірі 31 652,44 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 26 816,00 грн., пені у розмірі 2 753,60 грн., 3 % річних у розмірі 312,98 грн., збитків від інфляції у розмірі 1 769,86 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за договором № 191314 від 07.11.2014р. зобов"язань в частині сплати вартості поставленого товару. Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.09.2017року у справі №916/1706/17 позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 "Аквафрост" заявлену суму в повному обсязі. При цьому, у мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що "судом критично оцінюються доводи ТОВ „Аквафрост" щодо поставки товару неналежної якості, що, за його думкою, свідчить про відсутність підстав для стягнення за рахунок відповідача вартості такого товару, з огляду на наступне."Господарський суд зауважує, що відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження звернення до позивача із претензіями щодо неналежної якості отриманого товару, що дозволяє суду дійти висновку про виконання ТОВ „Галеан, ЛТД зобовязань, прийнятих на себе за умовами договору № 191314 від 07.11.2014р., та свідчить про необхідність стягнення із ТОВ „Аквафрост" вартості поставленого позивачем товару".

В силу положень ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт поставки відповідачем позивачу ОСОБА_3 "Аквафрост" товару та прийняття його без зауважень останнім є встановленим та не доводиться знову при розгляді даної справи.

Крім того, слід зазначити що п.2.8 Договору № 191314 зазначено, що якщо у процесі прийму товару або в під час строку придатності товару буде виявлено, що товар неналежної якості... чи поставка товару, що не відповідає заявці асортименту/сорту/розміру покупець має право відмовитися від прийому такого товару або вимагати його заміни. Відповідно до п.2.9 договору покупець має право відмовитися товару без покладання на нього будь-якої відповідальності у випадку поставки товару, якість, асортимент або ціна, інші характеристики якого не будуть відповідати заявці покупця, діючій специфікації, підписаної сторонами, іншим умовам договору.

Судом встановлено, що при прийнятті товару відповідачем не складалися акти про невідповідність товару договору № 191314 від 07.11.2014р., будь-яких претензій, жодних зауважень щодо отриманого товару позивач не пред"являв.

Щодо посилання позивача на електронне листування, слід зазначити, що нормативно-правові акти України не забороняють використання електронного листування в господарській діяльності.

Так, в ст.207 ЦК України зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Використання електронних документів регулюється Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до статті 5 якого електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов'язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Статтею 6 цього Закону встановлено, що електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов'язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб'єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Відповідно до статті 7 Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред'явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Пленумом Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011, передбачено, зокрема п.2.5., що будь-які подані учасниками процесу докази (зокрема, стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, установленим чинним законодавством для документів, що підтверджують вчинення юридично значущих дій, тобто такі дії суб'єктів, які породжують певні юридичні наслідки.

Отже, суд, поданий позивачем доказ у формі електронного листування не бере до уваги, так як електронна переписка між сторонами не мала ЕЦП. Крім того, доказу направлення даного листа в паперовому вигляді суду не надано.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Судові витрати в порядку ст.49 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ст.ст. 11, 207, 526,629,675,678,673 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 33, ст. 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквафрост", вул. Центральна, буд. 1-Е,с. Бурлача Балка, м. Чорноморськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галеан", ЛТД вул. О.Довженка, буд. 26,м. Івано - Франківськ про стягнення 15345,70грн. штрафних санкцій - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.10.17

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.