КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Справа№ 910/9741/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання - Ляховенка М.Д.,

за участю представників:

від апелянта: не з'явився

від заявника: ОСОБА_2

ОСОБА_3, довіреність б/н, від 17.01.2017

від боржника: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги керуючого санацією Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" арбітражного керуючого Філевського О.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2017

за заявою ОСОБА_2

до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія"

про стягнення 120.473, 18 грн.

в межах справи № 910/9741/13 (суддя Пасько М.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Залар"

до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Залар" про визнання Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг, яка перебуває на стадії санації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі №910/9741/13, зокрема, задоволено заяву ОСОБА_2 про стягнення коштів з Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" на суму 120.473, 18 грн. в межах справи № 910/9741/13; стягнуто з Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 120473,18 грн. та судовий збір в розмірі 1807,10 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, керуючий санацією Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" арбітражний керуючий Філевський О.В. звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 754 від 25.09.2017, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_2

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена при неповному з'ясуванні обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.10.2017 у справі № 910/9741/13 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Доманська М.Л., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі №910/9741/13 відновлено керуючому санацією Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" арбітражному керуючому Філевському О.В. пропущений строк на подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 24.10.2017.

13.10.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги. В обґрунтування доводів викладених у відзиві, заявник зазначив, що виконав взяті на себе зобов'язання згідно договору про надання послуг від 02.03.2015 та додатку до нього № 1 від 03.08.2015 та має право на виплату грошових коштів. При цьому, на думку заявника, зазначений договір про надання послуг є чинним.

24.10.2017 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки розпорядник майна Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" арбітражний керуючий Ковеза А.І. перебуває у щорічній відпустці, а розпорядник майна Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" арбітражний керуючий Філевський О.В. перебуває на нараді в Державному концерні «Укроборонпром».

В судовому засіданні 24.10.2017 ОСОБА_2 та представник заявника заперечили проти задоволення вказаного клопотання з підстав його необґрунтованості та затягування строку розгляду спору.

Колегія суддів розглянувши клопотання представника керуючого санацією Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" арбітражного керуючого Філевського О.В. відмовила у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не лише відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за наявності строку.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання представника керуючого санацією Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" арбітражного керуючого Філевського О.В. про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Присутні в судовому засіданні 24.10.2017 ОСОБА_2 та представник заявника заперечили проти задоволення апеляційної скарги з підстав наведених у поданому на апеляційну скаргу відзиві.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України (надалі по тексту - ГПК України), рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 24.10.2017, згідно ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги викладені в апеляційній скарзі не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон) № 2343-XII, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до місцевого господарського суду із заявою про стягнення в межах справи № 910/9741/13 з Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про надання послуг від 02.03.2015, додатку № 1 та специфікації до цього договору, у розмірі 120473,18 грн., з яких: 45500,00 грн. - основна сума заборгованості за договором про надання послуг від 02.03.15, 56844,00 грн. - заборгованості за Додатком № 1 до договору про надання послуг від 02.03.15 за ремонт транспортного засобу, 11689, 23 грн. - пені, 1528, 40 грн. - 3% річних та 4911,55 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_2 посилався на укладений між ним та Державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія» договір про надання послуг від 02.03.2015, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги консультаційного та організаційного характеру щодо захисту інтересів останнього в органах державної влади, на підприємстві, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та господарських судах України (п. 1.1).

Відповідно до п. 2.1. договору, послуги надаються замовнику шляхом надання консультаційних послуг щодо захисту інтересів замовника в порушеній справі про банкрутство; особистої участі виконавця в загальних та господарських судах України.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що ціна послуг в місяць включає суму до сплати виконавцю 7000,00 грн. та суму податків та зборів. Сума договору розраховується шляхом множення ціни договору на кількість місяців.

Згідно п. 4.2. замовник компенсує всі витрати понесені виконавцем, необхідні для надання та утримання транспортного засобу, якщо вони підтверджені документально.

Відповідно до п.4.4. оплата за договором здійснюється один раз в місяць в безготівковому порядку на картковий рахунок виконавця на протязі п'яти календарних днів з моменту підписання акту наданих послуг.

Як зазначає заявник, він належним чином та в повному обсязі виконував умови вищезазначеного договору на доказ чого до матеріалів справи додано належним чином засвідчені копії актів про надання послу № 31/03-1 від 31.03.2015, № 30/04 від 30.04.2015, № 31/05-1 від 31.05.2015, № 30/06-1 від 30.06.2015, № 31/07-1 від 31.07.2015, № 31/08-1 від 31.08.2015, № 16/09-1 від 16.09.2015 на загальну суму 45500,00 грн., які скріплені підписами і печатками сторін, наказом № 05 від 17.04.2015 про закріплення автотранспорту, квитанціями від 03.08.2015, 07.08.2015, 10.08.2015, 12.08.2015, 14.08.2015, 17.08.2015, 18.08.2015 та актом виконаних робіт № 18/08-1. Оригінали зазначених доказів оглянуті апеляційним судом.

Крім того, відповідно до наказу виконуючого обов'язки генерального директора Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" Степаненко О.Б. № 05 від 17.04.2015 з метою раціонального використання та у зв'язку з виробничою необхідністю, з 16.04.2015 за заявником було закріплено службовий автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT (НОМЕР_1, 2006 року випуску), про що 03.08.2015 між заявником та боржником було укладено додаток № 1 до договору про надання послуг від 02.03.2015. Даний транспортний засіб є несправним та потребує ремонту. Згідно зазначеного додатку 1 до договору сторони погодили вартість ремонту на суму 56844,00 грн. про що підписали специфікацію, копія якої наявна у матеріалах справи.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, заявником було здійснено ремонт вищевказаного транспортного засобу за власні кошти та надано боржнику підтверджуючі документи, а саме, заказ-наряд № 01/07 (відкритий 03.08.2015, закритий 18.08.2015): квитанція від 03.08.2015 на суму 9000,00 грн., квитанція від 07.08.2015 на суму 9000,00 грн. квитанція від 10.08.2015 на суму 9000,00 грн., квитанція від 12.08.2015 на суму 9000,00 грн., квитанція від 14.08.2015 на суму 4334,00 грн., квитанція від 17.08.2015 на суму 9000,00 грн. та квитанція від 18.08.2015 на суму 7510,00 грн. про виконання та сплату робіт. При цьому, сторонами було підписано акт виконаних робіт № 18/08-1 на компенсацію витрат від 18.08.2015.

Відповідно до п. 4 додатку 1 до договору, підприємство повинно компенсувати витрати в повному обся в термін до 01.09.2015, однак, розрахунку з заявником за ремонт авто, який останній здійснив за власні кошти, здійснено не було.

Враховую невиконання Державним підприємством "Українська авіаційна транспортна компанія" своїх зобов'язань за умовами договору про надання послуг від 02.03.2015, додатку № 1 та специфікації до цього договору ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про стягнення вищезазначеної заборгованості.

Київський апеляційний господарський суд перевіривши матеріали справи встановив, що Державне підприємство "Українська авіаційна транспортна компанія" в особі керуючого санацією Філевського О.В. зверталося до Господарського суду міста Києва із заявою про визнання недійсним, крім іншого, договору від 02.03.2015 про надання послуг укладеного ОСОБА_2 та Державним підприємством "Українська авіаційна транспортна компанія", а також додатку № 1 від 03.08.2016 до нього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 відмовлено Державному підприємству "Українська авіаційна транспортна компанія" в особі керуючого санацією Філевського О.В. у задоволені заяви про визнання договорів недійсними в межах справи № 910/9741/13. Зазначена ухвала не скасована та є чинною.

При цьому, як вбачається з наявої в матеріалах справи копії вищезазначеної ухвали, місцевий господарський суд зазначив, що по-перше, укладення господарського договору відбувається на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд буд-які умови договору, в тому числі вартість такого договору. По-друге, законодавство не забороняє керівнику боржника, повноваження якого, визначені статутом підприємства, укладати договори з фізичними особами про надання послуг. По-третє, договори виконувалися належним чином, що підтверджується наявними актами про надання послуг, що містяться в матеріалах справи.

Крім того, колегії суддів вважає за необхідне зазначити, що правова природа правомірності заявлених ОСОБА_2 вимог була викладена в ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 у справі № 910/9741/13.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Згідно з приписами п. 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме фактам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), але не правовій оцінці таких фактів, здійсненій іншим судом чи іншим органом, який вирішує господарський спір.

В силу приписів ч. 3 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Згідно положень ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять належних доказів, які б спростовували обставини викладені в заяві ОСОБА_2 Не надано відповідних доказів і апеляційному суду.

Враховуючи вищевикладене, Господарський суд міста Києва правомірно задовольнив заяву ОСОБА_2 про стягнення з Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" 120.473,18 грн. в межах справи № 910/9741/13.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За наведеного, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/9741/13 судовою колегією не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги керуючого санацією Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" арбітражного керуючого Філевського О.В. судом не вбачається.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу керуючого санацією Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" арбітражного керуючого Філевського О.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/9741/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/9741/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9741/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.10.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

С.В. Сотніков