РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017Справа №910/8657/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

про стягнення 1 232 453,63 грн.

Представники сторін:

від позивача: Халпахчієва Є.В. - представник за довіреністю № 43/9 від 11.01.2017 р.;

від відповідача: Плотников Я.І. - представник за довіреністю № 01-09/42 від 26.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення до публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" про стягнення 1 232 453,63 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним відповідачу надавалися телекомунікаційні послуги, проте контракт не був укладений.

У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд про стягнення з відповідача 1 232 453,63 грн. за фактично надані послуги за період з січня-березень 2017 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.05.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.06.2017 р.

15.06.2017 р. до канцелярії суду позивач подав документи по справі, на виконання вимог ухвали суду від 30.04.2017 р.

Представник відповідача виконав вимоги ухвали суду від 30.04.2017 р.

В судовому засіданні оголошено перерву до 24.07.2017 року.

В судовому засіданні 24.07.2017 року представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні оголошено перерву до 05.09.2017 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.07.2017 р. задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів. Продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів.

04.09.2017 р. до канцелярії суду позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів.

В судовому засіданні 05.09.2017 року представник позивача підтримав подане клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача не заперечував проти даного клопотання.

В судовому засіданні 05.09.2017 року оголошено перерву до 18.09.2017 року.

12.09.2017 р. до канцелярії суду позивач подав додаткові докази по справі.

В судовому засіданні 18.09.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено перерву до 25.09.2017 року.

В судовому засіданні 25.09.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статуту Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, затвердженого адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку ти захисту інформації України, 2016р., Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення є державним господарським об'єднанням підприємств, створеним наказом Державного комітету України по зв'язку від 04.10.1991 №102 «Про створення Концерну РРТ», заснованим на державній власності і належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, ідентифікаційний код 01190043.

Діяльність Концерну РРТ, як оператора телекомунікаційних послуг здійснюється в порядку і спосіб, що визначені в Закону України «Про телекомунікації».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про телекомунікації» оператор телекомунікацій - суб'єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж.

Статтею 28 Закону України «Про телекомунікації» використання ресурсів телекомунікаційних мереж загального користування для потреб телебачення та радіомовлення здійснюється на договірних засадах відповідно до законодавства. Надання телекомунікаційних послуг для потреб телебачення і радіомовлення регулюється Законом України "Про телебачення і радіомовлення".

Пунктом 150 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 передбачено, що послуги ефірного телерадіомовлення надаються операторами мереж ефірного телерадіомовлення за наявності ліцензії на надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації таких мереж, виданої НКРЗІ.

Концерн РРТ включений до Реєстру операторів та провайдерів телекомунікацій згідно рішення НКРЗ від 07.12.2007 № 1019 «Про введення реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій», реєстраційний № 898.

Як зазначено позивачем, Концерном РРТ надавались телекомунікаційні послуги ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (ПАТ «НСТУ») на виконання державного замовлення.

Концерн РРТ, як виконавець державного замовлення та, як оператор не має права відмовити у наданні телерадіоорганізаціям технічних засобів для користування каналами мовлення у разі наявності у нього технічної можливості та наявності ліцензії Національної ради з питань телебачення і радіомовлення у замовника.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1998 року № 649 встановлено, що оренда ресурсу супутникових систем зв'язку та мовлення операторами і окремими користувачами здійснюється через державні підприємства «Укркосмос» або Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Позивачем зазначено, що оскільки Концерн РРТ є виконавцем державного замовлення, а ПАТ «НСТУ» замовником, Концерн РРТ не може відмовитись від його виконання. Останній зобов'язаний надавати послуги навіть якщо на момент надання послуг договір не був укладений.

Як склалась багаторічна практика співпраці з ПАТ «НСТУ» (правонаступник НТКУ) спочатку Концерном РРТ надаються замовнику - ПАТ «НСТУ» телекомунікаційні послуги з ~ трансляції програм замовника, а через деякий час (декілька місяців) після отримання ПАТ «НСТУ» бюджетних коштів на оплату вказаного замовлення/послуг укладаються контракти відповідно до, вимог чинного законодавства. Вказана обставина не заперечуються відповідачем.

Така ж ситуація склалась і на початку 2017 року. Концерном РРТ надавались ПАТ «НСТУ» телекомунікаційні послуги, а контракт не був укладений.

За результатами проведених 15.03.2017 року між нашими компаніями переговорів, Концерном РРТ була доведена ПАТ «НСТУ» загальна вартість послуг, які надаються Концерном РРТ у період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року обсягом 1285,3 годин. На підтвердження вказаної суми було надано переліки та вартість роботи технічних засобів, які фактично були задіяні для трансляції телепрограм ПАТ «НСТУ» у вищезазначений період відповідно до оголошеної відповідачем по справі процедури закупівлі.

Проте, за результатами переговорів ПАТ «НСТУ» не проведено публікацію рішення про намір укласти договір, а також не направлено проект договору про закупівлю для підписання.

У зв'язку з цим, 03.04.2017 року Концерн РРТ своїм листом №1251/9-06 направив до ПАТ «НСТУ» два примірники проекту договору на закупівлю послуг Концерну РРТ для розповсюдження програм ПАТ «НСТУ».

10.04.2017 року Концерн РРТ своїм листом №1381/4-06 направив до ПАТ «НСТУ» документи на оплату за фактично надані телекомунікаційні послуги за період січень - березень 2017 року на суму 1 232 453,63 грн., а саме: переліки технічних засобів, рахунки за січень - березень 2017 року та акти виконаних робіт за січень - березень 2017 року. Проте відповідачем жодних дій по оплаті за надані послуги не було.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що ПАТ «НСТУ» не погодився із запропонованою Концерном редакцією проекту договору, оскільки вказана в додатку до проекту договору потужність передавачів не відповідає дійсності та умовам діючих ліцензій на мовлення ПАТ «НСТУ».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» мовлення (телерадіомовлення) - створення (комплектування та/або пакетування) і розповсюдження програм, пакетів програм, передач з використанням технічних засобів телекомунікацій для публічного приймання за допомогою побутових теле- та радіоприймачів у відкритий спосіб чи за абонентну плату на договірних засадах.

Згідно з ч. 4 статті 39 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» телерадіоорганізації здійснюють мовлення з використанням ресурсу багатоканальної телемережі відповідно до умов ліцензії на мовлення та угоди з оператором багатоканальної телемережі.

У статті 1 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» зазначено, що ліцензія на мовлення - документ державного зразка, який видається Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення та засвідчує право ліцензіата відповідно до умов ліцензії здійснювати мовлення, використовувати канали мовлення, мережі мовлення, канали багатоканальних телемереж.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2016 року Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення прийнято рішення №1745 "Про заяву НТКУ, м. Київ, щодо переоформлення ліцензії на мовлення (НР №00383-м від 24.07.2009 р.) (ефірне, логотип: "UA: ПЕРШИЙ")", пунктом 1 якого вирішено переоформити додаток 3 (дата видачі додатка 15.08.201 р.) до ліцензії на мовлення НР №00383-м від 24.07.2009 р. Національної телекомпанії України у зв'язку зі зміною потужності передавачів згідно з додатком до рішення.

В рішенні Господарського суду міста Києва 12.04.2017 року у справі № 910/2337/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 року, встановлено, що листом вих.№02-08/2224 від 19.08.2016 р. Телерадіокомпанія повідомила Концерн про прийняте Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення рішення про зміну ліцензійних умов, у зв'язку з чим просила позивача скоригувати вартість 1 години телекомунікаційних послуг для складання розрахунку загальної вартості тендерної закупівлі послуг аналогової трансляції з 01.08.2016 р.

Згідно з листом відповідача ( ПАТ «НСТУ») вих.№03-08/2325 від 31.08.2016 р. та поясненнями позивача, рішення про продовження строку дії ліцензії на мовлення Телерадіокомпанії (який закінчився 25.07.2016 р.) було прийнято Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення лише 31.08.2016 р.

Таким чином, оскільки рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №1745 від 28.07.2016 р. набрало чинності з дня його прийняття, то, починаючи з 28.07.2016 р. та до дати прийняття рішення про продовження дії ліцензії, ліцензія на мовлення Телерадіокомпанії продовжувала діяти зі змінами, внесеними вказаним рішенням уповноваженого органу, яке є чинним та обов'язковим до виконання.

Матеріали справи свідчать, що 15.09.2016 р. Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення прийнято рішення №1971 "Про заяву ТОВ "ТРК "ЕРА", м. Київ, щодо переоформлення ліцензії на мовлення (НР №1102-м від 30.04.2010 р.) (ефірне, логотип: "ЕРА")", пунктом 1 якого вирішено переоформити ліцензію на мовлення №1102-м від 30.04.2010 р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ЕРА" у зв'язку зі зміною потужності передавачів згідно з додатком до рішення.

Листом вих.№4296/4-06 від 23.09.2016 р. позивачем повідомлено відповідача, що на підставі рішень Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №1745 від 28.07.2016 р. та №1971 від 15.09.2016 р. починаючи з 26.09.2016 р. Концерн зменшує потужність 20 телевізійних передавачів на мережі Телерадіокомпанії відповідно до зазначених рішень.

Відповідно до ч.3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В матеріалах справи наявний протокол переговорів позивача від 15.03.2017 року за участю представника Концерну РРТ щодо вибору процедури закупівлі, внесення змін до річного плану закупівель на 2017 рік та прийняття рішення про намір укладення договору під час застосування переговорної процедури закупівлі кодом ДК 021:2015:64220000-4 телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв'язку і передачі даних (телекомунікаційні послуги з трансляції програм замовника) - 1285,3 годи., з якого вбачається, що прийнято рішення про намір укласти договір з Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та опублікувати повідомлення про намір укласти договір за результатами проведених переговорів з дотримання таких умов: предмет закупівлі: за кодом ДК 021:2015:64220000-4 телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв'язку і передачі даних, конкретне найменування послуг: телекомунікаційні послуги з трансляції програм замовника, очікувана вартість закупівлі 555 257,56 грн. з ПДВ, обсяг надання послуг: 1285,3 годин, місце надання послуг: територія України, орієнтовний термін (строк) надання послуг: з 1 січня 2017 року по 31 березня 2017 року. даний протокол позивачем підписаний з зауваженням в якому зазначено, що по другому питанню порядку денного вартість послуг за кодом ДК 021:2015:64220000-4 з 01.01.2017 по 31.03.2017 обсягом 1285,3 годин згідно переліку, що додається, становить 1 232 543,63 грн. з ПДВ.

Факт надання послуг за період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року не заперечується.

Відповідно до тарифів на телекомунікаційні послуги Концерну на 2017 рік, які опубліковані на веб-сторінці Концерну, вартість послуг розраховується за годину роботи залежно від потужності передавача.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи те, що позивачем надано телекомунікаційні послуги за період з 01.01.2017-31.03.2017 року, які отримані відповідачем та беручи до уваги те, що останнім повідомлено Концерн РРТ про зменшення потужності передавачів (відповідно до внесених до ліцензійних умов змін) та беручи до уваги те, телерадіоорганізації здійснюють мовлення з використанням ресурсу багатоканальної телемережі відповідно до умов ліцензії, тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в розмірі 555 367,56 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача коштів в розмірі 677 096,07 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (04119, м. Київ, вулиця Мельникова, будинок 42, ) на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 10, ) основний борг в розмірі 555 357 (п'ятсот п'ятдесят п'ять тисяч триста п'ятдесят сім) грн. 56 коп. та судовий збір в розмірі 8 330 (вісім тисяч триста тридцять) грн. 15 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 17.10.2017 року.

Суддя С.М. Мудрий