номер провадження справи 17/101/13-23/10/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.10.2017 Справа № 908/3990/13

Суддя господарського суду Запорізької області Боєва Олена Сергіївна, розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/3990/13

за позовом: Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14)

до Запорізького державного підприємства Радіоприлад (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 3)

про стягнення сум

орган виконання: Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, м.Запоріжжя, пр. Металургів, 6)

за участю представників:

Від позивача (стягувач, скаржник) ОСОБА_1, довіреність № 40 від 06.02.2017р.;

Від відповідача (боржник) ОСОБА_2, довіреність № 9 від 05.05.2016 р.;

Від державної виконавчої служби ОСОБА_3, довіреність № б/н від 01.06.2017р.;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго 14.09.2017 р. надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/3990/13 (суддя Шевченко Т.М.).

На підставі пунктів 2.3.3, 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у звязку зі звільненням судді-доповідача ОСОБА_4, протоколом повторного автоматизованого розподілу здійснено перерозподіл скарги між суддями та призначено її до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.09.2017р. скарга прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 10.10.2017р. На підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалася перерва до 26.10.2017р.

Представник позивача (скаржника) у судовому засіданні в повному обсязі підтримав доводи, викладені у скарзі, на зазначених у ній підставах.

За доводами позивача, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яку винесено 30.08.2017р. в межах виконавчого провадження ВП № 44331274 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5, прийнято з порушенням норм чинного законодавства. В обґрунтування прийняття постанови про повернення виконавчого документа, державний виконавець посилається на відсутність інформації щодо виконання вимоги, якою стягувача зобов'язано звернутись до господарського суду із заявами про скасування ухвал суду від 26.10.2009р. та від 05.04.2011р. у справі № 26/48/09..., що на думку державного виконавця є перешкоджанням стягувачем проведенню виконавчих дій. За доводами позивача, така підстава повернення не ґрунтується на жодній нормі Закону України Про виконавче провадження, оскільки в даному випадку звернення до суду з відповідними заявами є виключно правом, а не обов'язком стягувача. Скаржник просить: визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо прийняття постанови від 30.08.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу; постанову від 30.08.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП 44331274) щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області у справі № 908/3990/13 про стягнення заборгованості з ЗДП Радіоприлад на користь ВАТ Запоріжжяобленерго визнати недійсною.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів скарги не заперечив.

У відзиві на скаргу відповідач зазначає, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.04.2011 року, поряд з іншим, заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП "Радіоприлад", що обліковуються на його балансі та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва. 25.04.2016 року своїм клопотанням Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області просив про скасування заходів забезпечення позову, а саме, скасування заборону органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП "Радіоприлад", що обліковуються на балансі державного підприємства-боржника та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва, вжитих ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.04.2011 року у даній справі. Ухвалою суду від 15.06.2016 року, яка залишена без змін за результатами апеляційного оскарження, у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на скаргу. У відзиві на скаргу державний виконавець стверджує, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2017р. винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/3990/13, суд знаходить підстави для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно приписів ст. 115 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження, є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

У відповідності до ст. 121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

В силу ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 р. у справі №908/3990/13 позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено частково. Стягнуто з ЗДП Радіоприлад на користь ВАТ Запоріжжяобленерго (поточний рахунок зі спеціальним режимом використання №01 в філії ЗОУ ВАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) суму 6076261,61 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію. Розстрочено виконання рішення в частині стягнення 6076261,61 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію на 10 (десять) місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячно по 607626 (шістсот сім тисяч шістсот двадцять шість) грн. 16 коп., починаючи з травня 2014 року по лютий 2015 року включно. Стягнуто з ЗДП Радіоприлад на користь ВАТ Запоріжжяобленерго (поточний рахунок № 09 в Запорізькому відділенні ВАТ Дочірній банк Сбербанк Росії, МФО 320627) суму 127762,01 грн. боргу за обєми перетікання реактивної електроенергії, суму 151129,58 грн. трьох процентів річних та 68820,00 грн. судового збору. Розстрочено виконання рішення в частині стягнення 347711,59грн. (з яких: 127762,01 грн. боргу за обєми перетікання реактивної електроенергії, 151129,58 грн. трьох процентів річних та 68820,00 грн. судового збору) на 10 (десять) місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячно по 34771 (тридцять чотири сімсот сімдесят одній) грн. 16 коп., починаючи з травня 2014 року по лютий 2015 року включно.

Згідно зі ст. 116 ГПК України на примусове виконання рішення видано відповідні накази від 29.04.2014 р.

Судом встановлено, що ухвалою у справі № 26/48/09 від 08.07.2009р. за заявою ініціюючого кредитора ВАТ Запоріжжяобленерго м. Запоріжжя Господарський суд Запорізької області порушив справу про банкрутство Запорізького державного підприємства Радіоприлад м. Запоріжжя за загальною процедурою. Цією ж ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.10.2009р. у справі №26/48/09 за клопотанням боржника та заборонено підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника, що знаходяться на р/р 0754/643/840/979 в ЗОУ ВАТ Державний ощадний банк України, м. Запоріжжя, МФО 313957, та заборонено примусове списання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами із зазначеного розрахункового рахунку.

Також, ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.04.2011р. по справі №26/48/09 задоволено клопотання боржника та заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби Запорізького державного підприємства Радіоприлад (, адреса, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.3), що обліковуються на балансі ЗДП Радіоприлад, та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва.

12.08.2014р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44331274 щодо примусового виконання наказу № 908/3990/13 від 29.04.2014р., виданого господарським судом Запорізької області на виконання рішення господарського суду Запорізької області про стягнення з боржника заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 6076261,61 грн., згідно з якою боржнику надано строк для добровільного виконання до 19.08.2014р.

17.08.2017р. державний виконавець звернувся до ПАТ Запоріжжяобленерго (стягувача) з вимогою за вих. № 16523-7-03.4 відносно вжиття невідкладних заходів щодо звернення до господарського суду Запорізької області з відповідною заявою, з метою скасування встановлених ухвалами господарського суду Запорізької області по справі №26/48/09 від 26.10.2009р. та від 05.04.2011р. заборон органам державної виконавчої служби накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника.

30.08.2017р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 44331274, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження .

В оскаржуваній постанові зазначається, що вимогою державного виконавця від 17.08.2017р. стягувача зобов'язано звернутись до господарського суду із заявами про скасування ухвал суду від 26.10.2009р. та від 05.04.2011р. у справі № 26/48/09. В обґрунтування прийняття постанови про повернення виконавчого документа державний виконавець посилається на відсутність інформації щодо виконання вимоги, що є перешкоджанням проведення виконавчих дій стягувачем.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ, повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому вищевказані норми наділяють державного виконавця досить широким колом повноважень для своєчасного виконання рішень. Зокрема, державний виконавець має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, суб'єктів господарювання; вимагати від посадових осіб боржників - юридичних осіб, падання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Отже, норми Закону України Про виконавче провадження не передбачають обов'язку стягувача звертатися до суду з певними вимогами, про які зазначає державний виконавець в своїй вимозі.

Суд зазначає, що в статті 19 Закону України Про виконавче провадження чітко визначено, які саме права і обов'язки мають сторони та інші учасники виконавчого провадження. Проте, серед обов'язків стягувача, визначених Законом Про виконавче провадження, не передбачено такого обов'язку, якого вимагає від стягувача державний виконавець.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, та не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковими для неї.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що звернення до суду з відповідними заявами, про які зазначено в оскаржуваній постанові державного виконавця від 30.08.2017р., є правом, а не обов'язком стягувача і не може бути перешкодою у проведенні виконавчих дій, а тому не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, суд враховує, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2011 року, поряд з іншим, заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП "Радіоприлад", що обліковуються на його балансі та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва.

25.04.2016 року в клопотанні Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області просив про скасування заходів забезпечення позову, а саме, скасування заборони органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП "Радіоприлад", що обліковуються на балансі державного підприємства-боржника та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва, вжитих ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2011 року у справі № 26/48/09.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016 року у задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2016 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016 року у даній справі - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.03.2017р. касаційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2016р. та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. у даній справі - без змін. В постанові Вищого господарського суду України зазначено: органом державної виконавчої служби не доведено належними та достатніми доказами неможливості примусового виконання виконавчих документів щодо боржника без звернення стягнення на основні фонди та оборотні засоби, що використовуються у господарській діяльності боржника.

Вищенаведені фактичні обставини у їх сукупності свідчать про відсутність правових підстав для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №44331274 від 30.08.2017р. щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/3990/13 від 29.04.2014р. про стягнення з боржника заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 6076261,61 грн.

Згідно п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012 р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене вище, доводи заявника Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, суд знаходить правомірними, а скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/3990/13 задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 44331274 від 30.08.2017р. неправомірними.

Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2017р., видану у виконавчому провадженні № 44331274, з виконання наказу господарського суду Запорізької області у справі № 908/3990/13 від 29.04.2014р. про стягнення з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» на користь ВАТ Запоріжжяобленерго суми 6076261,61 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію.

Примірники даної ухали направити усім учасникам судового процесу.

Суддя О.С. Боєва