номер провадження справи 5/103/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 Справа № 908/1832/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю БРОНКС (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 14-б)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС (69001, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 16, кімн. 7)

про стягнення 130 000,00 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: не зявився .

Від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 10.08.2017р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

12.09.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю БРОНКС до Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС про стягнення заборгованості за договором № 2002-АЗ від 20.02.2017р. у сумі 130 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2017 р. здійснено розподіл справ між суддями та визначено її до розгляду судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 12.09.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/1832/17, справі присвоєно номер провадження 5/103/17, розгляд якої призначено на 11.10.2017 р. У судовому засіданні 11.10.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника відповідача, розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача у судове засідання 11.10.2017р. не зявився.

09.10.2017р. через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від представника позивача надійшли письмові пояснення відповідно до яких останній зазначає, що станом на момент судового розгляду заборгованість ТОВ РОСУКРТРАНС перед ТОВ БРОНКС за договором № 2002-АЗ від 20.02.2017р. складає 1 945 839,96 грн. та листування між сторонами з приводу неналежного виконання договору відсутнє.

Також, у вказаному поясненні представник позивача зазначив, що у звязку зі скрутним фінансовим становищем Товариства з обмеженою відповідальністю БРОНКС та неможливістю відрядити представника до м. Запоріжжя просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача за наявними у матеріалах справи документами.

З позовної заяви № б/н від 07.09.2017р. вбачається, що 20.02.2017р. між ТОВ «Бронкс» (Виконавець) та ТОВ «РОСУКРТРАНС» (Замовник) укладено договір № 2002-АЗ, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором Виконавець зобовязується за завданням Замовника надавати послуги/виконувати роботи за переліком, визначеним Специфікацією до даного договору, а Замовник зобовязується оплатити послуги/роботи за цінами та на умовах, передбачених відповідною Специфікацією. Виконавцем відповідно до умов договору за завданням Замовника виконано роботи на загальну суму 1 945 839,96 грн., що підтверджується актами надання послуг № Є-00000272 від 23.03.2017р., № Є-00000273 від 23.03.2017р., № Є-00000274 від 23.03.2017р., № Є-00000275 від 23.03.2017р., № Є-00000276 від 03.03.2017р., № Є-00000277 від 23.03.2017р., № Є-00000278 від 24.03.2017р. Акти замовником отримано та підписано без будь-яких зауважень, у звязку з чим відповідно до п. 4.4. Договору, ТОВ РОСУКРТРАНС мало оплатити вартість одержаних робіт протягом 30 календарних днів з моменту їх підписання, а саме до 24.04.2017р. включно. Проте, станом на 01.09.2017р. прострочена заборгованість ТОВ РОСУКРТРАНС перед ТОВ «БРОНКС» за Договором № 2002-АЗ від 20.02.2017р. складає 1 945 839,96 грн. Однак, через скрутне матеріальне становище Позивач не має можливості оплатити судовий збір, виходячи з повної суми боргу, у звязку з чим заявив до стягнення лише частину заборгованості у розмірі 130 000,00 грн. В обґрунтування позову ТОВ «БРОНКС» посилається на ст. 193, ГК України, ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 ЦК, на умови Договору № 2002-АЗ від 20.02.2017р. та просить суд позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні 11.10.2017р. представник відповідача не заперечив проти задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутністю за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутністю суд вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача надав суду письмовий відзив № б/н, б/д на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає у повному обсязі. Також, представник відповідача надав суду підписаний з боку ТОВ «БРОНКС» та ТОВ «РОСУКРСТРАНС» акт звіряння взаємних розрахунків відповідно до якого станом на 01.09.2017р. заборгованість ТОВ «РОСУКЕРТРАНС» на користь «ТОВ «БРОНКС» за договором № 2002-АЗ від 20.02.2017р. складає 1 945 839,96 грн.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС, (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю БРОНКС (далі - Виконавець) укладений договір № 2002-АЗ (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором Виконавець зобовязується за завданням Замовника надавати послуги/виконувати роботи за переліком, визначеним Специфікацією до даного договору, а Замовник зобовязується оплатити послуги/роботи за цінами та на умовах, передбачених відповідною Специфікацією. Специфікації, відповідно до яких визначається перелік послуг/робіт, що надаються/виконуються Замовником, їх вартість та інші умови, визначені Сторонами як необхідні, є додатком до цього договору та його невідємною частиною.

Підпунктом 2.1.1. п. 2.1. договору передбачений обовязок Виконавця надавати послуги/виконувати роботи відповідно до умов даного договору.

Разом з тим підпунктом 2.2.2. п. 2.2. передбачене право Виконавця вимагати оплати наданих послуг/виконаних робіт у відповідності до умов даного договору.

Умовами п. 3.1. (п.п. 3.1.2.) договору передбачений обовязок Замовника, а саме: прийняти та оплатити надані послуги/виконані роботи у відповідності до умов даного договору.

Згідно з п. 4.1. 4.3. Договору, вартість послуг/робіт, що надаються за цим договором, визначається відповідною Специфікацією. Виконавець вправі ініціювати перегляд вартості послуг/робіт, передбачених Специфікацією. Нова вартість послуг/робіт погоджується сторонами в новій Специфікації до цього договору, що має бути підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками сторін. В разі, якщо Сторони не дійдуть згоди щодо підвищення вартості послуг/робіт, кожна із Сторін має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору, повідомивши про це другу Сторону не менш ніж за 30 робочих днів до дати розірвання договору.

Умовами п. 4.4. 4.7. договору сторони узгодили, що оплата послуг/робіт за даним договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт за відповідний період. Сторони допускають за усним погодженням надання послуг/виконання робіт на умовах попередньої оплати. Датою оплати вартості наданих послуг/виконаних робіт вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника. За погодженням сторін допускається вексельна чи інша форма розрахунків, що не суперечить положенням чинного законодавства.

Відповідно до п. 5.1. 5.3. договору сторони дійшли згоди про те, що факт надання послуг/виконання робіт підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками. Протягом пяти робочих днів з моменту отримання від Виконавця актів приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт, Замовник підписує і скріплює своєю печаткою ці акти та повертає один екземпляр Виконавцеві, або в такий же строк відмовляє Виконавцеві в підписанні акту, шляхом направлення Виконавцеві письмових заперечень із зазначенням обґрунтованих причин такої відмови. Відсутність у встановлений цим пунктом строк письмової відмови Замовника від підписання акту приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт свідчить про прийняття наданих послуг/виконаних робіт і відсутність претензій до їх якості. В разі виявлення недоліків наданих послуг/виконаних робіт з вини Виконавця, Виконавець зобовязаний усунути їх своїми засобами за свій рахунок у погоджений сторонами строк.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 1.2. Договору Сторонами 20.02.2017р. була підписана Специфікація, якою передбачене виконання робіт з розвантаження залізничних вагонів (напіввагонів, хопер, коксовоз, хопер-думпкар), підготовку вагонів к відправленню, зачистку брухту, зачистку залишків вантажу, огляд, обробка та відправлення вагонів, додаткових робіт.

Так, згідно підписаних сторонами актів наданих послуг № Є-00000272 від 23.03.2017р., № Є-00000273 від 23.03.2017р., № Є-00000274 від 23.03.2017р., № Є-00000275 від 23.03.2017р., № Є-00000276 від 03.03.2017р., № Є-00000277 від 23.03.2017р., № Є-00000278 від 24.03.2017р., позивачем виконані роботи на загальну суму 1 945 839,96 грн.

В свою чергу відповідач, в порушення умов договору, оплату наданих позивачем послуг не здійснив.

У звязку з відсутністю сплати відповідачем вказаної суми боргу, позивач звернувся з відповідним позовом до суду, та у звязку з неможливістю сплати судового збору, виходячи з повної суми боргу, просить стягнути з відповідача лише частину заборгованості в розмірі 130 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Між сторонами були підписані ОСОБА_1 надання послуг № Є-00000272 від 23.03.2017р., № Є-00000273 від 23.03.2017р., № Є-00000274 від 23.03.2017р., № Є-00000275 від 23.03.2017р., № Є-00000276 від 03.03.2017р., № Є-00000277 від 23.03.2017р., № Є-00000278 від 24.03.2017р., на загальну суму 1 945 839,96 грн.

Однак, відповідач свої зобовязання за Договором № 2002-АЗ від 20.02.2017р. належним чином не виконав, наявність вказаної суми заборгованості визнає у повному обсязі, про що зазначив у відзиві на позовну заяву.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БРОНКС до Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС про стягнення заборгованості за договором № 2002-АЗ від 20.02.2017р. у сумі 130 000,00 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС, (69001, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 16, кімната 7, ; п/р № 8200 в ПАТ «УКРСИББАНК», МФО 351005) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БРОНКС, (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, 14-б, ) суму основного боргу за договором № 2002-АЗ від 20.02.2017р. у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп., та 1 950 (одна тисяча девятсот пятдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після надання позивачем відповідних рахунків.

Суддя К.В.Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 17.10.2017 р.