ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017 року Справа № 904/5769/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Дармін М.О. (доповідач)

судді: Іванов О.Г., Вечірко І.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність №007.1Др-77-0617 від 06.06.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №130 від 02.04.2015 р.;

від 3-ї особи: ОСОБА_3, довіреність № 4507/01-01 від 07.11.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року у справі № 904/5769/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ АБ "Укргазбанк", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство Національні інформаційні системи в особі Дніпропетровської філії державного підприємства Національні інформаційні системи, м. Дніпро

про припинення договору та зняття заборони відчуження

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року у справі № 904/5769/17 (суддя Панна С.П.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; судові витрати покласти на відповідача.

Апелянт, посилаючись на ч. 3 ст. 3 Закону України «Про заставу» зазначає, що застава має похідний характер від забезпеченого нею зобовязання. Враховуючи те, що зобовязання за Кредитним договором виконане повністю (що не заперечується Банком), то зобовязання за Договором застави (укладеного в забезпечення виконання Кредитного договору), яке є похідним від кредитного договору, є припиненими. Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд України в постанові у справі № 6-2127цс15 від 11.11.2015р. Таким чином підстави для обтяження рухомого майна позивача відсутні, оскільки основне зобовязання виконане позивачем повністю і сплачено відповідачу кредит в розмірі 2 000 000, 00 грн. Крім того, на думку скаржника, місцевий господарський суд не врахував, що строк дії Договору застави закінчився 31.12.2011р., тому згідно п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач (а.с. 146-147) не погоджується з апеляційною скаргою, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду законним і обґрунтованим. Зазначає, що зобовязання за Кредитним договором позивачем виконані не повністю: не сплачена комісія за ведення рахунку в сумі 30 000, 00 грн. за період з 06.08.2009р. по 11.01.2010р. Наявність цієї заборгованості позивач не заперечує. Таким чином, Договір застави діє до повного виконання позивачем зобовязань за кредитним договором, тому підстав для визнання його припиненим немає, як і немає підстав для вилучення запису про заставу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Спливу позовної давності як підстави для припинення Договору застави норми глави 50 ЦК України не передбачають.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.08.2017р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її та призначено до розгляду на 26.09.2017р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Іванов О.Г., Вечірко І.О.

У судовому засіданні 26.09.2017р. оголошено перерву до 12.10.2017р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017р. продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів; залучено до участі у справі № 904/5769/17 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство Національні інформаційні системи в особі Дніпропетровської філії державного підприємства Національні інформаційні системи та відкладено розгляд справи до 24.10.2017р.

У судовому засіданні 24.10.2017р. оголошено перерву до 26.10.2017р.

У судовому засіданні 26.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

28.08.2008р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз», правонаступником якого є ПАТ «Криворіжгаз», було укладено Кредитний договір №25/08/3. Для забезпечення майнових прав було укладено договір №25/08/3/З-1 про заставу майнових прав від 25.08.2008р. (а.с. 14-17)

30.01.2009 року між відповідачем та позивачем було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою сторонами погоджено внесення змін до п. п.1.4.1, 1.4.2, 4.1 кредитного договору (а.с. 13).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 28.08.2008р. між відповідачем та позивачем було укладено Договір застави №25/08/3/З-1 про заставу майнових прав (а.с. 18-20).

30.01.2009р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» укладено додаткову угоду № 1 про заставу майнових прав від 28.08.2008року (а.с. 12).

12.01.2010р. позивачем було здійснено договірне списання Банком коштів на погашення прострочених відсотків згідно п.3.2.4 кредитного договору №25/08/03 від 28.08.2008р у розмірі 1 216 763,18грн (з.с. 60) та 1 024 058,71 грн (а.с. 51)

05.02.2010р. ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до ВАТ по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» з листом № 155/02 в якому нагадав про порушення умов кредитного договору № 25/08/3 від 28.08.2008р. , а саме простроченої комісії за обслуговування кредиту у розмірі 30 000,00 грн та штрафу у розмірі 110 000,00 грн, нарахованого згідно п.п. 5.5 за порушення п.3.3.7 кредитного договору (а.с. 43).

08.10.2010р ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до ВАТ по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» з претензією щодо погашення кредитної заборгованості , а саме простроченої комісії за ведення рахунку у розмірі 30 000,00 грн та штрафу у розмірі 82 838,71 грн, нарахованого згідно п.п. 5.5 за порушення п.3.3.7 кредитного договору (а.с. 42).

29.12.2016р. начальник управління обслуговування роздрібних клієнтів операційного департаменту спрямував на адресу Голови правління ПАТ «Криворіжгаз» листа № 1777/15478/2016 в якому поінформував адресата про можливість здійснення вилучення запису з Єдиного Державного реєстру обтяжень рухомого майна та зняття обтяжень після сплати заборгованості по сплаті нарахованої банком комісії по кредитному договору від 28.08.2008р. № 25/08/3 (а.с. 25).

Як встановлено судом 26.01.2017 позивачем було направлено листа до відповідача щодо подання до реєстратора Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 21)

Згідно відповіді відповідача від 12.07.2017 припинення обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна може бути здійснено тільки після повної сплати простроченої комісії за ведення рахунку в розмірі 30000,00 грн. позивачем 12.01.2010 було погашено заборгованість за кредитом та процентами, що підтверджується розрахунком сплати заборгованості за кредитом, а прострочена заборгованість по сплаті комісії за ведення рахунку, яка нарахована з липня 2009 по грудень 2009 в сумі 30000,00 грн. не сплачена, та враховується в рахунок простроченої заборгованості (а.с. 26)

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Як вірно встановлено місцевим господарським судом і підтверджується матеріалами справи, між ПАТ АБ «Укргазбанк» та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз», правонаступником якого є ПАТ «Криворіжгаз», 28.08.2008 було укладено Кредитний договір №25/08/3(а.с. 14-17).

Згідно умов п.1.1, 1.3.1, 1.3.2, 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору, відповідачем відкрито позивачу відновлювальну відкличну кредитну лінію із загальним лімітом 2 000 000 (два мільйона гривень) 00 копійок на строк з 28.08.2008 року по 21.07.2009 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 17,0% річних у валюті кредиту, а за користування кредитними коштами понад встановлений термін 18,0% річних у валюті кредиту. Згідно п.1.1 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 2 000 000,00 грн.

За умовами пункту 1.3.2 Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 21.07.2009р.

12.01.2010 ПАТ «Криворіжгаз» було здійснено погашення кредитних зобовязань у розмірі 2 000 000,00 грн. в повному обсязі (а.с. 160-163).

Відповідно до п.3.4.5 кредитного договору позичальник сплачує Банку комісію за ведення рахунку у розмірі 0.25 % від встановленого ліміту кредитної лінії, а саме 5 000грн. Комісія нараховується в національній валюті України і сплачується щомісячно на рахунок № 2778 в Дніпропетровській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 305448. Строк сплати такої комісії до 05 числа включно.

З претензіями щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту 30 000.00 грн відповідач звертався 05.02.2010р. (а.с. 43), 08.10.2010р. (а.с. 42).

Відповідно до карточки рахунку 91:5 з 01.01.08 по 31.12.10 Види затрат: Послуги банків р/с відповідачу нараховано по 5 000,00 щомісяця оплати комісії відповідно до договору 25/08/03 від 28.08.08 (а.с. 27-28).

ПАТ «Криворіжгаз» було здійснено повне погашення відсотків за користування кредитом та - змісію за ведення рахунку за період з вересня 2008 року по липень 2009 року.

Позивач не визнає заборгованість щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту 30 000,00гр, як нарахована за період з липня 2009 року по грудень 2009 року, визнаючи про повне погашення заборгованості за ведення рахунку до липня 2009 року включно.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленим, що до часу розгляду даної справи у відповідача є наявною заборгованість щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту 30 000,00гр, як нарахована за період з липня 2009 року по грудень 2009 року, необхідність сплати якої не визнається Позивачем з підстав наведених як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.6.9 кредитного договору строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили по 21липня 2010року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобовязань, що лишилися невиконаними з будь-яких причин. Припинення (закінчення) строку дії договору не тягне за собою припинення зобовязань що випливають з цього договору, також у випадку , якщо такі зобовязання виникли після припинення (закінчення) строку дії цього договору на підставі зобовязань , що лишились невиконаними на момент закінчення строку дії цього договору.

Даний пункт договору узгоджується з правовою позицією, викладеній в постанові Верховного Суду України розглядаючи справу № 3-123гс14.

Предмет позову ПАТ «Криворіжгаз" у даній справі є матеріально правова вимога до Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" в особі Дніпроптеровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" про визнання договір застави майнових прав №25/08/3/З-1 від 28.08.2008 припиненими; зняття застави рухомого майна, зареєстрованого 23.07.2009р. за № 8906496, реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі договору застави майнових прав № 25/08/3/З-1 від 28.08.2008 та вилучення вказаного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна

Приймаючи рішення щодо заявленої позовної вимоги про визнання договору застави майнових прав №25/08/3/З-1 від 28.08.2008 припиненим ,колегія суддів виходить з наступного:

Для забезпечення майнових прав по укладеному між сторонами Кредитному договору №25/08/3 від 28.08.2008року сторонами було укладено договір №25/08/3/З-1 про заставу майнових прав від 25.08.2008р. (а.с. 18-20).

Відповідно до п.1.1 Договору про заставу майнових прав №25/08/3/З-1 дійсний договір забезпечує всі вимоги Заставодержателя, як кредитора за умовами кредитного договора №25/08/3 від 28.08.2008р., укладеного між Заставодержателем та Заставодавцем (Позичальником). За умовами кредитного договору Заставодавець (Позичальник) зобовязаний Заставодержателю не пізніше 21.07.2009року повернути надані кошти у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом в сумі 2 000 000, 00 грн., наданий для покриття касових розривів, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17, 0 % річних, в наступні строки щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами в останній день закінчення строку, на який надано кредит, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, а по простроченій заборгованості сплатити проценти в розмірі 18, 0 % річних, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами, з врахуванням змін та доповнень до кредитного договору та цього договору, якщо такі будуть прийняті.

30.01.2009р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ВАТ по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» укладено додаткову угоду № 1 до договору про заставу майнових прав від 28.08.2008року, відповідно до пункту 1 якого сторони домовилися внести зміни до п.п 1.1 Договору № 25/08/3/3-1 про заставу майнових прав від 28.08.2008р. і викласти його в наступній редакції :

« 1.1 дійсний договір забезпечує всі вимоги Заставодержателя, як кредитора за умовами кредитного договору № 25/08/3 від 28.08.2008р., укладеного між Заставодержателем і Заставодавцем (Позичальником). За умовами кредитного договору Заставодавець (Позичальник) зобовязаний Заставодержателю не пізніше 21.07.2009р. повернути надані кошти у формі відновлюваної відкличної кредитної лінії з лімітом в сумі 2 000 000, 00 грн., наданий для покриття касових розривів, сплатити проценти за користування кредитом на період з 01.02.2009р. по 30.04.2009р. в розмірі 35, 0 % річних, на період з 01.05.2009р. до закінчення терміну кредитування в розмірі 23, 0 % річних, в наступні строки: щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, в останній день закінчення строку, на який надано кредит, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, а по простроченій заборгованості сплатити проценти в період з 01.02.2009р. по 30.04.2009р. на рівні 36,0 % річних, в період з 01.05.2009р. до закінчення терміну кредитування на рівні 24, 0 % річних, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами, з врахуванням змін та доповнень до кредитного договору та цього договору, якщо такі будуть прийняті»

З системного аналізу даних пунктів договору, колегія суддів приходить висновку, що як пунктом 1.1 Договору про заставу майнових прав № 25/08/3/3-1 в редакції від 28.08.2008року, так і в редакції договору від 30.01.2009року сторони передбачили, що дійсний договір забезпечує всі вимоги Заставодержателя, як кредитора за умовами кредитного договору № 25/08/3 від 28.08.2008р., в тому числі і вимоги, щодо стягнення комісію за ведення рахунку у розмірі 0.25 % від встановленого ліміту кредитної лінії, а саме 5 000 грн, яка передбачена п.3.4.5 кредитного договору.

Згідно ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання, при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави.

Згідно ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003 № 1255-IV, після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Згідно ч. 4 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення

обтяження.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобовязань з боку Позичальника є повернення кредиту, сплата процентів та комісій за користування ним у строки та у розмірі, як це було визначено кредитним договором.

Проте, зобов'язання по сплаті комісії, в період з 06.08.2009 року по 11.01.2010 року позивачем не виконувались, в наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 30 000,00 грн. (тридцяти тисяч гривень 00 копійок) (по 5 000,00 грн. за 6 місяців), та залишається несплаченою до теперішнього часу (а.с. 41).

Як встановлено матеріалами справи відповідач неодноразово звертався до позивача щодо погашення заборгованості по сплаті комісії листом від 05.02.2010 року за №155/02 та претензією від 08.10.2010 року за № 411/10 (а.с. 42-43).

Відповідно до ст. 599 ЦКУ зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, в даному випадку - поверненням кредиту, сплатою відсотків за користування кредитом, та щомісячної комісії за ведення рахунку, у строки, в розмірі та валюті, передбачені кредитним договором.

Відповідно до п. 2.5 договору № 25/08/3/3-1 від 28.08.2008 року про заставу майнових прав у випадку виконання заставодавцем (позичальником) зобовязань по кредитному договору не в повному обсязі, застава зберігає силу у повному обємі.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку щодо невиконання позивачем в повному обсязі своїх забов'язань за кредитним договором № 25/08/3 від 28.08.2008 року у повному обсязі, а саме сплати комісії за ведення рахунку за період липень грудень 2009 року у розмірі 30000, 00 гривень.

Місцевий господарський суд правомірно відхилив твердження щодо спливу строку позовної давності згідно ч. 1 ст. 267 Цивільного кодексу України, оскільки відповідно до п. 6.1. договору застави, дійсний договір набуває юридичної сили з моменту його підписання і діє по день, в який сторони виконають в повному об'ємі свої зобов'язання за цим договором, та кредитним договором, а момент припинення його дії пов'язаний із повним виконанням умов кредитного договору. На сьогоднішній день зобов'язання позивача за кредитним договором залишаються не виконаними в частині сплати комісії,

Постановою Верховного суду України від 15.05.2017 року зазначено, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 ЦК України. Згідно з приписами статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, позовна давність пов'язується із судовим захистом суб'єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб'єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов'язаної особи. Отже, ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов'язання не визнає. Виконання боржником зобов'язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов'язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Решта позовних вимог, має похідних характер від позовних вимог щодо визнання договору застави майнових прав № 25/08/3/З-1 від 28.08.2008р припиненим і задоволенню не підлягають.

Інші доводи Скаржника зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, вільного тлумачення правових норм та не спростовують висновків до яких дійшов суд апеляційної інстанції переглядаючи справу у відповідності до вимог частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч. 1 ст.103 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, відповідно без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року у справі № 904/5769/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року у справі № 904/5769/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 27.10.2017р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г.Іванов

Суддя І.О.Вечірко