ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 жовтня 2017 року Справа № 912/422/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівБарицької Т.Л. Картере В.І.
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4
на рішення від та на постанову відГосподарського суду Кіровоградської області 31.03.2017 Дніпропетровського апеляційного господарського суду 23.05.2017
у справі Господарського суду№ 912/422/17 Кіровоградської області
за позовомОСОБА_4
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Валентина-Сервіс"
простягнення ринкової вартості частки в майні товариства
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 18.08.2017 у справі № 912/422/17 не прийнято до розгляду та повернуто ОСОБА_4 касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у справі № 912/422/17 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

ОСОБА_4 повторно звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.03.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у справі № 912/422/17.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на наступне.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу, або її уповноваженим представником.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, Вищий господарський суд України встановив, що подану касаційну скаргу підписав ОСОБА_6. При цьому, до касаційної скарги не додані та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність у ОСОБА_6 повноважень на представництво інтересів ОСОБА_4.

З огляду на зазначене, Вищий господарський суд України не може дійти висновку, що касаційну скаргу підписано повноважною особою.

Наведене, відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 1113 ГПК України, є підставою для неприйняття касаційної скарги до розгляду та повернення її скаржникові.

Беручи до уваги, що касаційна скарга повертається скаржникові на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження судового рішення колегією суддів не розглядається.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків у загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, п. 1 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Не приймати до розгляду та повернути ОСОБА_4 касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.03.2017 та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у справі № 912/422/17.

Головуючий суддяН.М. ГУБЕНКО
СуддіТ.Л. БАРИЦЬКА
В.І. КАРТЕРЕ