ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Справа № 924/1620/14
Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

головуючого - судді:Поляк О.І. (доповідач), Сибіга О.М., Ходаківська І.П
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційна фірма "Коно"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017
за заявоюВиробничо-комерційного підприємства "Явір-Інвест" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015
у справі№924/1620/14 Господарського суду Хмельницької області
за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю промислово-комерційна фірма "Коно"
до Виробничо-комерційне підприємство "Явір-Інвест"
простягнення 34 939,44 грн. 3 % річних та 265 782,02 грн інфляційних втрат
у судовому засіданні взяли участь представники

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю промислово-комерційна фірма "Коно" (далі за текстом - ТОВ ПКФ "Коно") звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою до Виробничо-комерційного підприємства "Явір-Інвест" (далі за текстом - ВКП "Явір-Інвест") про стягнення 34 939, 44 грн. 3% річних та 265 782, 02 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду України від 30.09.2015 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Виробничо-комерційного підприємства "Явір-Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційна фірма "КОНО" 34 939,44 грн. 3 % річних, 264 981,58 грн. інфляційних втрат, 5998,42 грн. витрат по оплаті судового збору.

У березні 2016 року ВКП "Явір-Інвест" звернулось до Господарського суду Хмельницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015 на підставі пункту 1 частини 2 статті 112 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2016, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного Господарського суду від 25.05.2016 вказану заяву залишено без задоволення, а судове рішення - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 залишено без змін, а касаційну скаргу ВКП "Явір-Інвест" - без задоволення.

У січні 2017 року ВКП "Явір-Інвест" вдруге звернулось до Господарського суду Хмельницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2017 у справі № 924/1620/14 (суддя Заярнюк І.В.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 (головуючий суддя - Крейбух О.Г., судді - Юрчук І.М., Тимошенко О.М.) заяву ВКП "Явір-Інвест" про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015 за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015 скасовано, прийнято нове, яким у позові ТОВ ПКФ "Коно" до ВКП "Явір-Інвест" про стягнення 34 939,44 грн 3 % річних та 265 782,02 грн інфляційних втрат - відмовлено. Присуджено до стягнення з ТОВ ПКФ "Коно" на користь ВКП "Явір-Інвест" 6615,87 грн витрат по оплаті судового збору за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими рішеннями, ТОВ ПКФ "Коно" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема статей 601, 625 Цивільного кодексу України та статей 112, 113 Господарського процесуального кодексу України, просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015 залишити без змін.

До Вищого господарського суду України надійшов відзив ВКП "Явір-Інвест", у якому відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін з мотивів, у них викладених.

У судовому засіданні, яке відбулось 10.10.2017 оголошувалась перерва до 12.10.2017.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" (із змінами і доповненнями) до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України.

У з'ясуванні ж наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктами 2 - 5 частини другої статті 112 ГПК України має значення тільки сам факт встановлення відповідних обставин після вирішення спору.

Таким чином, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних по справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, в обґрунтування заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015, ВКП "Явір-Інвест" як на нововиявлену обставину посилається на те, що на момент прийняття рішення Господарським судом Хмельницької області від 03.06.2015 у справі №924/1620/14 заборгованості перед ТОВ ПКФ "Коно" не існувало у зв'язку із проведенням зарахування зустрічних вимог. Суд, приймаючи рішення від 03.06.2015 згадану обставину залишив поза увагою, оскільки вона не була підтверджена належним чином. Однак, на сьогодні ця обставина остаточно підтверджена Вищим господарським судом України у постанові від 28.12.2016 у справі №19/5025/918/12.

Істотність цієї обставини, на переконання заявника, полягає у тому, що проведення сторонами заліку зустрічних вимог на підставі статті 601 Цивільного кодексу України виключає існування основного боргу та відтак, унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму основного боргу, відносно якої і було проведено залік.

Розглядаючи подану відповідачем заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, як місцевий суд, так і суд апеляційної інстанції дійшли висновку про те, що наведена заявником обставина існувала на момент розгляду справи проте, з огляду на відсутність належних доказів на підтвердження викладених фактів в матеріалах справи, судом врахована не була. Натомість, на момент звернення ВКП "Явір-Інвест" із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у січні 2017, згадана обставина підтверджувалась постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016 у справі №19/5025/918/12. Відтак, висновки судів стосовно існування згаданої обставини на момент розгляду справи у суді першої інстанції, наявність доказів, в її підтвердження, а також встановлена судами істотність для розгляду спору по суті слугували підставою для задоволення заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не може погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Так, розглядаючи заяву відповідача від 05.01.2017 №05/01-1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015 судами залишено поза увагою, що відповідач уже вдруге, у межах провадження у справі №924/1620/14, звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015.

Подана ним заява від 02.03.2016 залишена без задоволення ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.06.2016 у справі №924/1620/14, яка, за результатами апеляційного та касаційного перегляду, залишена без змін відповідно - постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016.

При цьому, обґрунтовуючи вперше подану заяву від 02.03.2016 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, відповідач також посилався на обставини проведення сторонами заліку зустрічних вимог у порядку статті 601 Цивільного кодексу України.

Як убачається зі змісту ухвали Господарського суду Хмельницької області від 22.06.2016 та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016, новововиявлені обставини у справі № 924/1620/14 за заявою від 02.03.2016, ВКП "Явір-Інвест" також пов'язував із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, що підтверджується судовими рішеннями по справі № 914/260/15 та ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.02.2016 у справі №19/5025/918/12, якою визнано наказ Господарського суду Хмельницької області № 19/5025/918/12 від 10.06.2014 про стягнення з ВКП "Явір-Інвест" на користь ТОВ ПКФ "Коно" 1 661 137,66 грн - боргу, 104 748,61 грн - 3% річних, 1 850 857,78 грн - штрафу, 63 492,59 грн - витрат на оплату судового збору таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 631 424,40 грн боргу.

Тобто, як і у заяві від 02.03.2016, так і у заяві від 05.01.2017 нововиявленими є ідентичні обставини проведення заліку зустрічних вимог. Проте, у заяві від 05.01.2017 відповідач додатково посилається на висновки касаційного суду, викладені у постанові Вищого господарського суду України від 28.12.2016 у справі №19/5025/918/12. Суди, застосовуючи приписи статті 35 Господарського процесуального кодексу, надали наведеними обставинам преюдиційного значення з посиланням на постанову суду касаційної інстанцій, що слугувало підставою для задоволення відповідної заяви відповідача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами від 05.01.2017.

Водночас, як роз'яснено пунктом 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не надається преюдиціального значення обставинам, зазначеним у судових рішеннях касаційної інстанції, оскільки останню не наділено правом, зокрема, встановлювати або вважати доведеними обставини і вирішувати питання, пов'язані з доказуванням (частина друга статті 1117 ГПК України), - за винятком випадків, коли касаційна інстанція, скасувавши рішення попередніх судових інстанцій, прийняла нове рішення на підставі встановлених ними обставин.

Як встановлено судами, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 19.07.2016 року у справі № 19/5025/918/12 відмовлено в задоволені заяви ТОВ ПКФ "Коно" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 22.02.2016 року про визнання наказу від 10.06.2014 року таким, що не підлягає виконанню; ухвалу господарського суду Хмельницької області від 22.02.2016 року у справі № 19/5025/918/12 залишено без змін.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.11.2016 року ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19.07.2016 року у справі № 19/5025/918/12 скасовано; справу повернуто до господарського суду Хмельницької області для розгляду заяви про перегляд ухвали господарського суду Хмельницької області від 22.02.2016 року у справі № 19/5025/918/12 за нововиявленими обставинами.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016 скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09.11.2016, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.07.2016 у справі № 19/5025/918/12 залишено в силі.

Відтак, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016 не приймалось нове рішення у справі, а лише було залишено ухвалу місцевого суду без змін, то судами першої та апеляційної інстанцій помилково надано преюдиційного значенням обставинами, викладеним у згаданій постанові, зокрема і щодо проведення зарахування зустрічних вимог за договором від 25.01.2012, який є дійсним та припинення зобов'язання ВКП "Явір-Інвест" щодо сплати 1888998,90 грн. боргу за Договором поставки № 08/11 від 22.08.2011.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що обставини, викладені відповідачем у заяві від 05.01.2017 про перегляд рішення господарського суду від 03.06.2015 за нововиявленими обставинами є ідентичними обставинам, на які посилається ВКП "Явір-Інвест" у заяві від 02.03.2016 про перегляд рішення господарського суду від 03.06.2015 за нововиявленими обставинами, а отже, уже були предметом судового розгляду, що підтверджується прийнятими у справі ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.06.2016, постановою Рівненського апеляційного Господарського суду від 25.05.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016.

Посилання заявника на постанову Вищого господарського суду України від 28.12.2016 у справі № 19/5025/918/12 не свідчать про наявність інших обставин, які не були враховані судами під час розгляду заяви відповідача від 03.06.2015.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи заяву ВКП "Явір-Інвест" від 05.01.2017 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами вдруге розглянули вимоги відповідача, які уже були предметом судового розгляду у межах провадження у справі, що переглядається, що суперечить приписам статті 112 Господарського процесуального кодексу України.

Судами також порушено вимоги статті 35 Господарського процесуального

кодексу України та надано преюдиційного значення обставинам, викладеним у постанові суду касаційної інстанцій.

Відтак, рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2017 та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

Натомість, провадження у справі за заявою ВКП "Явір-Інвест" від 05.01.2017 про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015 за нововиявленими обставинами підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки викладені у заяві вимоги уже були предметом судового розгляду у межах провадження у справі, що переглядається.

У силу приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись статтями 80, 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційна фірма "КОНО" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 у справі № 924/1620/14 задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 у справі № 924/1620/14 та рішення Господарського суду Хмельницької області 02.02.2017 у справі №924/1620/14 скасувати.

Провадження у справі №924/1620/14 за заявою Виробничо-комерційного підприємства "Явір-Інвест" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2015 припинити.

Стягнути з Виробничо-комерційного підприємства "Явір-Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційна фірма "КОНО" 7917,91 грн витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді О.М. Сибіга

І.П. Ходаківська