ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017 року Справа № 904/2200/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач),

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

представники сторін:

від ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро": ОСОБА_2, представник, довіреність №345 від 15.09.2017 року;

від ПАТ "Геркулес": не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

від ПП "Украинский продукт": не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

від ТОВ "Альфа-Лекс": не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги стягнення заборгованості, у справі №904/2200/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", м. Київ

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "Геркулес", м. Краматорськ Донецької області

до відповідача-2: Приватного підприємства "Украинский продукт", м. Донецьк

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Лекс", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за генеральним договором на здійснення кредитних операцій

В С Т А Н О В И В:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа №904/2200/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", в якому просить:

- стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Геркулес", Приватного підприємства "Украинский продукт" на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро" заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитними коштами за генеральним договором на здійснення кредитних операцій №190613-КЛВТ від 19.06.2013 року у розмірі 2 615 450,25 грн.;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Геркулес", Приватного підприємства "Украинский продукт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Лекс" на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро" витрати по сплаті судового збору у сумі 39 231,76 грн.

05.04.2016 року Приватне підприємство "Украинский продукт" подало до господарського суду Дніпропетровської області зустрічну позовну заяву, в якій просило:

- прийняти зустрічний позов до сумісного розгляду з первісним позовом в межах справи №904/2200/16;

- визнати відсутнім у Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро" права стягнення заборгованості Приватного підприємства "Украинский продукт";

- судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року (суддя Петрова В.І.) зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги повернуто без розгляду на підставі пунктів 4, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що Приватним підприємством "Украинский продукт" не надано доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі.

Також, місцевий господарський суд дійшов до висновку про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до зустрічної позовної заяви б/н від 01.04.2016 року не додано доказів направлення копії позовної заяви на адресу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро".

Не погодившись із ухвалою господарського суду, Приватне підприємство "Украинский продукт" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить:

- прийняти апеляційну скаргу до провадження, звільнити від сплати судового збору та порушити апеляційне провадження;

- скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року у справі №904/2200/16;

- справу №904/2200/16 передати на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області для прийняття зустрічної позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про необхідність направлення зустрічної позовної заяви з описом вкладення, оскільки належним доказом направлення є розрахунковий документ встановленої форми (фіскальний чек), що узгоджується із правовою позицією Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 року №02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України".

Апелянт вважає, що місцевий господарський суд неправомірно не звільнив його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки Приватне підприємство "Украинский продукт" знаходиться в зоні проведення активної фази АТО, де наразі відбуваються відкриті бойові дії, мають місце численні випадки розбою та мародерства, тому є цілком обґрунтованим скрутне фінансове становище товариства. Крім того, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не враховано накладення арешту на грошові кошти в порядку забезпечення позову.

Також апелянт вважає неправомірним повернення зустрічного позову з підстав відсутності довіреності представника, оскільки місцевий господарський суд має право витребувати довіреність на підтвердження повноважень представника.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги стягнення заборгованості, у справі №904/2200/16 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд скарги призначений у судове засіданні на 05.12.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 року апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року у справі №904/2200/16 зупинено на період до розгляду Вищим господарським судом України касаційних скарг Приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2016 року та від 16.05.2016 року у справі №904/2200/16.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 року апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги стягнення заборгованості, у справі №904/2200/16 поновлений, розгляд призначений у судове засідання на 26.10.2017 року.

У судове засідання, яке відбулося 26.10.2017 року, представник Приватного підприємства "Украинский продукт" (апелянта) не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 №01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням АТО", що підтверджується матеріалами справи.

У судове засідання, яке відбулося 26.10.2017 року, представники Приватного акціонерного товариства "Геркулес", та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Лекс" не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Дніпро" проти задоволення апеляційної скарги заперечувало та просило залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін.

У судовому засіданні 26.10.2017 року оголошені вступна та резолютивна частина постанови.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції закону станом на час подання зустрічної позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2.2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції закону станом на час подання зустрічної позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" з 01 січня 2016 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1 378,00 грн.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі (пункт 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

У зустрічній позовній заяві, копія якої містить в матеріалах оскарження ухвали (а.с. 7-10), Приватне підприємство "Украинский продукт" просить визнати відсутнім у Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро" права стягнення заборгованості Приватного підприємства "Украинский продукт", тобто за подання зустрічного позову мав бути сплачений судовий збір у сумі 1 378,00 грн.

Приватне підприємство "Украинский продукт" у зустрічному позові (копії якого містяться в матеріалах оскарження ухвали а.с. 7-10), не просило місцевий господарський суд звільнити від сплати судового збору за подання даного позову та не додало до зустрічної позовної заяви доказів на підтвердження скрутного фінансового становища товариства.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (пункт 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Таким чином, зі змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Оскільки Приватне підприємство "Украинский продукт" ні у зустрічній позовній заяві, ні в окремо поданому клопотанні не просило місцевий господарський суд звільнити від сплати судового збору, а до зустрічного позову не надано належних доказів скрутного фінансового становища товариства, апеляційний господарський суд вважає безпідставними твердження апелянта про те, що місцевий господарський суд неправомірно не звільнив від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Враховуючи, викладене апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви згідно пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

До зустрічної позовної заяви від 01.04.2016 року (копія якої містить в матеріалах оскарження ухвали - а.с. 7-10) не додано доказів направлення її копії на адресу відповідача за зустрічним позовом.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання апелянта на те, що належним доказом направлення зустрічної позовної заяви з додатками є розрахунковий документ встановленої форми (фіскальний чек) згідно розяснень Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 року №02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України".

Згідно Закону України від 19 травня 2011 року №3382-VI "Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви" частину першу статті 56 Господарського процесуального кодексу України викладено в такій редакції: "Позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення". Тобто обовязок позивача направити позовну заяву (зустрічну позовну заяву) з додатками на адреси відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення встановлений Господарським процесуальним кодексом України в 2011 році, тому є безпідставними посилання апелянта на розяснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 року №02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України".

Крім того, до зустрічної позовної заяви не надано жодного доказу направлення її копії на адресу відповідача за зустрічним позовом (згідно копії зустрічної позовної заяви вона не містить додатків).

Враховуючи, викладене апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви згідно пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про неправомірність повернення зустрічного позову з підстав відсутності довіреності представника, оскільки в ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги стягнення заборгованості, у справі №904/2200/16 відсутні посилання як на приписи пункту 1 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, так і взагалі щодо ненадання довіреності Приватним підприємством "Украинский продукт".

За приписами частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13 Конституції України).

Враховуючи наявність правових та фактичних підстав для повернення зустрічної позовної заяви без розгляду на підставі пунктів 4 та 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, ухвала місцевого господарського суду про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду підлягає залишенню в силі.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги стягнення заборгованості, у справі №904/2200/16 та, відповідно підстав для задоволення апеляційної скарги.

При цьому апеляційний господарський суд враховує те, що при поданні апеляційної скарги Приватним підприємством "Украинский продукт" не надано доказів надсилання її копії іншим учасникам, апеляційним господарським судом зобовязано апелянта направити на адреси інших сторін копію апеляційної скарги, доказів такого направлення станом на час розгляду апеляційної скарги до суду не надано. Між тим, враховуючи, що апеляційна скарги прийнята до розгляду ще 28.11.2016 року, право сторін на ознайомлення з матеріалами справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу.

Згідно з пунктом 2.7 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції закону станом на час подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

За подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги стягнення заборгованості, у справі №904/2200/16 підлягав сплаті судовий збір у сумі 1 378,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 року Приватному підприємству "Украинский продукт" надано відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення з розгляду апеляційної скарги.

Станом на час розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги стягнення заборгованості, у справі №904/2200/16 Приватним підприємством "Украинский продукт" не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись статтями 60, 63, 99, 101, 103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги стягнення заборгованості, у справі №904/2200/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Украинский продукт" про визнання відсутнім права вимоги стягнення заборгованості, у справі №904/2200/16 залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства "Украинский продукт" в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 1 378,00 грн., про що видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Повна постанова складена 26.10.2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко