ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017р. Справа № 914/1855/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м. Львів

до відповідача: Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів

про стягнення 75 916 грн. 40 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Зубко С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність б/н від 29.12.2016 р.);

від відповідача: не зявився

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м. Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів про стягнення 75 916 грн. 40 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 08.09.2017 призначив розгляд справи на 25.09.2017. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду.

Представнику розяснено права та обовязки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання природного газу, на виконання умов якого відповідачу було передано у власність природний газ. Однак, відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості природного газу виконав частково, заборгованість за природний газ станом на дату подання позову становила 55 216 грн. 84 коп. У звязку з порушенням строків оплати вартості природного газу, відповідачу нараховано пеню в сумі 11 770 грн. 33 коп., 3% річних в сумі 1 238 грн. 62 коп., інфляційні в сумі 7 690 грн. 61 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача, становить 75 916 грн. 40 коп.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, вимог ухвал суду не виконав, повідомлення про дату, час та місце розгляду справи надсилалися на адресу, вказану позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що згідно ст. 64 ГПК України є врученням належним чином.

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторони, суд встановив наступне.

15 травня 2017 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (постачальник) і Департаментом охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації (споживач) було укладено договір №1141020D1ВАВ017 на газ природній, скраплений або в газоподібному стані.

За цим договором постачальник (позивач) зобовязується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач (відповідач) зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктами 1.2, 1.3. договору сторони визначили річні планові обсяги постачання газу та планові обсяги постачання газу по місяцях.

Відповідно до п. 3.2. договору ціна газу становить 7 379,83 грн. за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 475,97 грн., всього з ПДВ 8 855,80 грн.

Додатковою угодою №1/1 від 01.02.2017 року сторони встановили з 01.02.2017 року нову ціну газу 8 475,60 грн. за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 695,12 грн., всього з ПДВ 10 170,72 грн., а з 01.03.2017 року 8 140,60 грн. за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 628,12 грн., всього з ПДВ 9 768,72 грн.

На виконання умов договору позивач у січні-березні 2017 року передав у власність відповідача природний газ в обсязі 15,903 тис. куб.м на суму 149 882 грн. 32 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за січень-березень 2017 року.

Згідно п. 4.2.3. договору, остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати вартості поставленого газу, позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача 55 216 грн. 84 коп. основного боргу, 11 770 грн. 33 коп. пені, 1 238 грн. 62 коп. 3% річних, 7 690 грн. 61 коп. інфляційних.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч. 1 ст. 714 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. ст. 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

25.09.2017 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання, у якому позивач зазначив про сплату відповідачем 20.09.2017 року основного боргу в сумі 29 211 грн. 76 коп.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У пункті 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у звязку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення 29 211 грн. 76 коп. основного боргу у звязку з відсутністю предмету спору в цій частині відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно п. 6.2.1. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням цих положень, позивачем правомірно нараховано пеню в сумі 11 770 грн. 33 коп., 3% річних в сумі 1 238 грн. 62 коп., інфляційні в сумі 7 690 грн. 61 коп.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення частково, складає 26 005 грн. 08 коп. основного боргу, 11 770 грн. 33 коп. пені, 1 238 грн. 62 коп. 3% річних, 7 690 грн. 61 коп. інфляційних. В частині стягнення 29 211 грн. 76 коп. основного боргу провадження слід припинити.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то судові витрати по розгляду справи необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 551, 599, 612, 625, 626, 692, 714 ЦК України, ст. 193, 230, 231, 233 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів, вул. М.Конопницької, 3 (ідентифікаційний код 02013047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м. Львів, вул. Золота, 42 (ідентифікаційний код 39594527) 26 005 грн. 08 коп. основного боргу, 11 770 грн. 33 коп. пені, 1 238 грн. 62 коп. 3% річних, 7 690 грн. 61 коп. інфляційних, 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 29 211 грн. 76 коп. основного боргу провадження припинити.

4. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 17.10.2017 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 23.10.2017.

Суддя Мазовіта А.Б.