ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Справа № 904/8919/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого (доповідача),
Алєєвої І.В., Кравчука Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Миргородської міської ради
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 27.06.2017
у справі№904/8919/16 Господарського суду Полтавської області
за позовомМиргородської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Торгстрой"
простягнення 115132,94 грн.,
У судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: Лисенко Р.О. (представник за дов. від 24.05.2016);

від відповідача: не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Миргородською міською радою заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Торгстрой" про стягнення 115 132,94 грн. за користування з 01.03.2014 до 01.04.2016 без правовстановлюючих документів земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді міста Миргород та розташована за адресою: вул.Гоголя, 118, м. Миргород Полтавської області.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 28.03.2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Торгстрой" на користь Миргородської міської ради Полтавської області збитки в розмірі 74 998,26 грн. за період користування з 13.01.2015 року до 01.04.2016 року без правовстановлюючих документів земельною ділянкою площею 469 кв.м, кадастровий номер :50:002:0355, по вул. Гоголя,118, м. Миргород Полтавської області. В іншій частині позову відмовлено.

Харківський апеляційний господарський суд, постановою від 27.06.2017, перевірене рішення місцевого суду скасував, прийняв нове рішення яким у позові відмовив.

Миргородська міська рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою у якій просить постанову у справі скасувати. Скарга мотивована невірним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи та тим, що встановлені апеляційним судом обставини, на думку скаржника, залишились недоведеними.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-Торгстрой" звертає увагу, що вимоги про відшкодування збитків у вигляді недоотриманої орендної плати є необґрунтованими.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08.07.2013 року, ТОВ "АТБ-Торгстрой" набуло у власність нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118. Відповідно до п.п. 1.7. даного Договору майно розташоване на земельній ділянці площею 974 кв.м., кадастровий номер :50:002:0225, цільове використання - землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Отже, 22.10.2013 року ТОВ "АТБ-Торгстрой" звернулось до Миргородської міської ради з листом вих.№6/459, у якому просило надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для оформлення прав оренди за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118, орієнтовною площею 469 кв.м. на якій знаходиться нежитлова будівля.

Рішенням Миргородської міської ради тридцять восьмої сесії шостого скликання від 22.11.2013 року № 44, було надано дозвіл ТОВ "АТБ-Торгстрой" на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для оформлення прав оренди за вищевказаною адресою.

Рішенням Миргородської міської ради від 29.12.2014 № 22 вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "АТБ-Торгстрой" за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 118, площею 469 кв.м, кадастровий номер :50:002:0355, цільове призначення - для будівництва та будівель торгівлі та передати дану земельну ділянку в оренду терміном на п'ять років ТОВ "АТБ-Торгстрой".

Пунктом 3 вказаного рішення зобов'язано відповідача здійснити реєстрацію речових прав на земельну ділянку.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру реєстрацію земельної ділянки площею 0,0469 га. з кадастровим номером :50:002:0355 було здійснено 13.01.2015 року.

Листом від 28.04.2015 за №22/186 Миргородською міською радою на адресу ТОВ "АТБ-Торгстрой" було направлено 3 примірники Договору оренди земельної ділянки для підписання, проте жоден з примірників підписаного Договору оренди земельної ділянки на адресу міської ради відповідач не направив, право користування відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не зареєстрував та продовжував використовувати вищевказану земельну ділянку.

У подальшому позивачем було направлено на адресу відповідача претензію (вих. №22/400 від 07.04.2016), з повідомленням про необхідність сплати збитків та укладення Договору оренди земельної ділянки. Однак вказана претензія була також залишена без реагування.

14.06.2016 року Миргородською міською радою, зокрема комісією по визначенню розмірів збитків, яка утворена відповідно до рішення сорок сьомої сесії міської ради шостого скликання від 10 жовтня 2014 року №12 та рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради від 22 жовтня 2014 року №799, було проведено засідання комісії по визначенню розмірів збитків, на яке було запрошено і відповідача, проте останній на засідання не з'явився про причини своєї неявки не повідомляв.

Комісією було прийнято рішення про повторне направлення запрошення представника ТОВ "АТБ-Торгстрой" на комісію по визначенню розмірів збитків. В подальшому відповідне повідомлення про проведення засідання комісії по визначенню розмірів збитків було належним чином направлено відповідачу, яке ним було отримано, однак на засідання комісії, яке відбулося 22.08.2016 року останній не з'явився.

Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, спричинених територіальній громаді міста внаслідок порушення земельного законодавства, (створеної відповідно до рішення Миргородської міської ради №12 від 10.10.2014), в акті від 22.08.2016 встановлено, що земельна ділянка по вул. Гоголя, 118, м. Миргород, площею 469 кв.м використовується ТОВ "АТБ-Торгстрой" без правовстановлюючих документів з 01.03.2014р. по 01.04.2016р., що спричинило збитки власнику в сумі 115 132,94грн.

Розмір збитків визначений вказаним вище актом комісії та затверджений рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 26.08.2016 року №623.

Миргородською міською радою 05.09.2016 року було направлено повідомлення разом з актом про визначення збитків за користування від 22.08.2016р., рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 26.08.2016року №623 та розрахунком.

У вказаному повідомленні було запропоновано відповідачу добровільно відшкодувати збитки, нанесені місцевому бюджету. Відповідач збитки не відшкодував, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 115 132,94 грн. збитків за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді міста Миргород та розташована за адресою: вул.Гоголя, 118, м. Миргород Полтавської області за період з 01.03.2014 до 01.04.2016.

За приписами статті.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати заземлю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Згідно статті 156 Земельного кодексу України землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За приписами частин 1 та 3 статті 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з пунктом 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 284 від 19.04.1993, зі змінами, (далі-Порядок) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відшкодуванню, згідно з п. 3 Порядку підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаним доходом є дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Розміри збитків, у т.ч. неодержані доходи землекористувачів згідно п. 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконкомами міських (міст обласного значення) рад.

Відповідно до п. 5 Порядку збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини. При цьому для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Крім того, слід зазначити, що за приписами частини 1, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж: та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Згідно ст.ст. 16, 24 Закону України «Про Держаний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Отже, набуттю цивільної оборотоздатності земельної ділянки обов'язково передують дві юридично значимі події: реєстрація земельної ділянки (у державному земельному кадастрі) та реєстрація речових прав (право власності) на земельну ділянку (у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Як було встановлено апеляційним господарським судом та вбачається з матеріалів справи, пунктом 3 рішення Миргородської міської ради від 29.12.2014 р. № 22 було зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-Торгстрой" здійснити реєстрацію речових прав на спірну земельну ділянку.

Реєстрація спірної земельної ділянки площею 0,0469га за адресою по вул. Гоголя, 118, м. Миргород, з кадастровим номером :50:002:0355 було здійснено 13.01.2015р. (витяг з державного земельного кадастру).

Із наданої позивачем Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.09.2016 №69387249 вбачається, що Позивачем здійснено реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку лише 26.09.2016 р. Наявність жодних об'єктивних перешкод здійснення реєстрації прав власності раніше, ніж 26.09.2016 - позивачем не доведено.

Отже, апеляційним господарським судом обґрунтовано зазначено, що договір оренди спірної земельної ділянки міг бути укладений (у відповідності до Закону) не раніше ніж 26.09.2016 року, а отже до зазначеної дати укладення Договору оренди було унеможливлено в силу об'єктивних причин.

Також апеляційним судом встановлено і те, що відповідач, як добросовісний землекористувач весь час користування (зокрема і спірний період з 01.03.2014 до 01.04.2016) сплачував на користь позивача плату за користування земельною ділянкою, що дорівнювала розміру земельного податку саме за користування спірною земельною ділянкою.

З викладеного слідує, що судом апеляційної інстанції інстанцій було обґрунтовано встановлено недоведеність позивачем наявності всіх елементів складу правопорушення, з огляду на що висновок апеляційного господарського про відмову в задоволенні позовних вимог, колегія визнає правомірним та обґрунтованим.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та зводяться до переоцінки доказів, яким вже було надано оцінку апеляційним господарським судом.

Оскільки за приписами ч.2 ст.111 Господарського процесуального кодексу України посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи не допускаються, а доводи касаційної скарги не спростовують встановлених апеляційним судом обставин справи, підстави для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 у справі №904/8919/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: І.В. Алєєва

Г.А. Кравчук