ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р. Справа № 926/2049/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Зварич О.В.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси» за вих. № 245 від 08.08.2017 року

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 31.07.2017 року

у справі № 926/2049/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «А.В. Агро-Транс», с.Суховерхів Кіцманського району Чернівецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністрові роси», с.Дністрівка Кельменецького району Чернівецької області

про стягнення заборгованості у сумі 63 034,67 грн.

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «А.В. Агро-Транс» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із позовом ТзОВ «Дністрові роси» про стягнення 63034,67 грн. заборгованості за договором на перевезення вантажів від 09.09.2016 року № 6/16.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.07.2017 року у справі № 926/2049/17 (суддя Ніколаєв М.І.) позов ТзОВ «А.В. Агро-Транс» задоволено. Суд виніс рішення, яким стягнув з ТзОВ «Дністрові роси» на користь ТзОВ «А.В. Агро-Транс» 63034,67 грн. заборгованості, 1600,00 грн. судового збору та 2560,00 грн. витрат зі сплати послуг адвоката.

Не погоджуючись з даним рішенням ТзОВ «Дністрові роси» подало апеляційну скаргу за вих. № 245 від 08.08.2017 року, в якій просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 31.07.2017 року скасувати в частині стягнення 2560,00 грн. витрат із сплати послуг адвоката.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу.

Позивачем було подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 04.09.2017 року, в якому просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 31.07.2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2016 року між ТзОВ «Дністрові роси» (замовник) та ТзОВ «А.В. Агро-Транс» (перевізник) було укладено договір № 6/16 на перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі договір). Згідно умов договору позивач взяв на себе зобовязання отримувати та доставляти ввірені його для перевезення вантажі (згідно товарно-транспортних накладних) до пункту призначення і видавати їх уповноваженій на одержання вантажів особі, а відповідач зобовязався сплатити за перевезення вантажів встановлену цим договору плату.

Відповідно до пункту 1.3 договору перевезення вантажі, що підлягають перевезенню за цим договором зернові та технічні культури урожаю 2016 року (за домовленістю сторін також інші сипучі товари).

Сторони узгодили, що договір перевезення набирає чинності з моменту його підписання представниками сторін, скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (пункт 6.2).

У свою чергу пункту 3.1 договору перевезення передбачено, що вартість перевезення вантажу розраховується сторонами з урахуванням тарифів (розцінок) позивача (узгоджених обома сторонами та чинних протягом всього строку дії даного договору) визначених у додатку №1, що є невідємною частиною цього договору.

У додатку № 1 до договору перевезення сторони погодили розцінки (тарифи) по перевезенню вантажів на період збирання відповідачем зернових та технічних культур (урожаю 2016 року).

Згідно із пунктом 3.2 договору перевезення загальна вартість перевезення вантажів за цим договором встановлюється сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг по закінченню сезону збирання відповідачем зернових та технічних культур урожаю 2016 року (та їх приймання елеваторами), що підписується сторонами на підставі наступних відомостей: тарифу (розцінок, вказаних в п. 3.1 цього договору), відстаней між пунктами відправлення вантажів та призначення (вказаних відповідачем) та товарно-транспортних накладних (з урахуванням показників GPS-трекера).

Порядок розрахунків: оплата загальної вартості перевезення вантажів, встановленої в акті приймання-передачі наданих послуг, здійснюється відповідачем шляхом сплати позивачу грошових коштів на поточний рахунок останнього, за реквізитами, вказаними в рахунку-фактурі, що надається позивачем (пункт 3.3 договору перевезення).

Пунктом 3.4 договору встановлено, що термін оплати послуг позивача: протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту проведення сторонами звірки розрахунків по перевезенню та встановленню загальної його вартості (п. 3.2 цього договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажів на загальну суму 103290,94 грн., а саме 40256,27 грн. згідно ОСОБА_2 надання послуг від 30.09.2016 року №57 та 63034,67 грн. згідно ОСОБА_2 надання послуг від 31.10.2016 року № 67.

ОСОБА_2 підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

Позивач стверджує, що відповідач частково сплатив вартість наданих ним послуг з перевезення на суму 40256,27 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 15.03.2017 року № 2 про сплату заборгованості за договором перевезення у сумі 63034,67 грн.

У відповідь на вищезазначену претензію відповідач листом від 30.03.2017 року № 69 повідомив позивача, що заборгованість за договором перевезення у сумі 63034,67 грн. виникла у звязку із змінами в керівному складі корпорації, проведенням інвентаризації всіх заборгованостей та виплат. При цьому відповідач гарантував позивачеві погасити суму боргу в розмірі 63034,67 грн. у строк до 01.05.2017 року.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України та ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 307 ГК України передбачено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно частиною першою статті 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав обовязку щодо своєчасної оплати наданих позивачем послуг з перевезення, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 63034,67 грн. заборгованості за договором перевезення є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати послуг адвоката, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи представником позивача адвокатом ОСОБА_3 було подано до суду клопотання б/н від 19.07.2017 року про стягнення з відповідача витрат з оплати послуг адвоката у сумі 4480,00 грн.

Так, судом встановлено, що 15 травня 2017 року між позивачем та адвокатським обєднанням «Поляк, Кирилюк і партнери» (далі адвокатське обєднання) було укладено договір № 8-k/17 про надання юридичної (правової) допомоги. Згідно договору позивач доручив, а адвокатське обєднання прийняло на себе зобовязання надавати юридичну (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 4.1. вказаного договору передбачено, що вартість послуг, що надаються адвокатським обєднанням, становить 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановленого на 1 січня відповідного календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не передбачений додатковою угодою сторін.

Послуги оплачуються на підставі виставленого адвокатським обєднанням звіту про надані юридичні послуги, який повинен містити інформацію про вид наданої юридичної послуги, час, витрачений адвокатським обєднанням, його партнерами, адвокатами та співробітниками на надання юридичної допомоги, понесені адвокатським обєднанням фактичні витрати, які він зобовязаний оплачувати відповідно до п. 3.1.3 даного договору, та загальний розрахунок вартості наданих послуг (пункт 4.2 договору).

У відповідності до пункту 2.3 договору від 15.05.2017 року № 8-k/17 адвокатське обєднання вирішило залучити до надання юридичної допомоги по вказаному договору адвоката ОСОБА_3, про що між ними укладено договір від 04.07.2017 року № 94.

Згідно пункту 2.1 договору від 04.07.2017 року № 94 адвокат надає позивачу юридичну допомогу правову допомогу у даній справі.

Повноваження адвоката ОСОБА_3 на представництво інтересів позивача у даній справі також підтверджуються свідоцтвом від 18.09.2015 року серії ЧЦ № 000051 про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером від 04.07.2017 року серії ЧЦ № 07014.

19 липня 2017 року адвокатським обєднанням складено звіт про надані юридичні послуги згідно договору № 8-k/17 про те, що позивачу надано послуги з правової допомоги на суму 4480,00 грн. за 7 годин, тобто з розрахунку 640 грн./година.

У квитанції до прибуткового касового ордера № 19/07 від 19.07.2017 року зазначено, що адвокатське обєднання прийняло від позивача 4480,00 грн. на підставі договору від 15.05.2017 року № 8-k/17.

Частиною третьою статті 48 ГПК України передбачено, що витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Відповідно до частини третьої статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається із змісту звіту від 19.07.2017 року, всього адвокатське обєднання витратило 7 годин часу на надання послуг з правової допомоги позивачу, з них 2:30 год. на надання консультацій, виготовлення копій документів, формування правової позиції по справі, опрацювання законодавчої бази, аналіз практики; та 4:30 год. на підготовку та направлення до суду проекту позовної заяви і формування пакету документів позовної заяви, виготовлення додатків.

У суду немає підстав заперечити факт надання адвокатським обєднанням консультацій позивачу.

Врахувавши складність справи (стягнення боргу за порушення взятих на себе грошових зобовязань), її тривалість (справа слухається з 20.06.2017 року, відбулось 3 судових засідання), фактичну відсутність спору щодо неналежного виконання відповідачем своїх обовязків (відповідач підписав акт звірки взаємних розрахунків, визнавши таким чином борг), суд, з огляду на розумну необхідність і обґрунтованість витрат на послуги адвоката, дійшов висновку про зменшення їх розміру до 2560,00 грн., з розрахунку 640 грн./година за 4 години витраченого часу (2,5 години на надання консультацій, формування правової позиції по справі, опрацювання законодавчої бази, аналіз практики та 1,5 год. на підготовку проекту позовної заяви).

Твердження апелянта про те, що суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу, колегією суддів оцінюється критично.

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 31.07.2017 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 31.07.2017 року залишити без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Чернівецької області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

судді Зварич О.В.

ОСОБА_1