УХВАЛА

24.10.2017Справа № 910/26904/15
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Ойл-Плюс"

про заміну сторони у виконавчому провадженні

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс-Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро"

про стягнення боргу в розмірі 1 000 000,00 грн.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромсервіс-Плюс"

про визнання недійсним договору купівлі продажу № Р-12/08/2 від 08.12.2009 року

Суддя Ярмак О.М.

Представники сторін:

Від заявника: Тимчук Д.В. за дов.

Від позивача: Богун В.П. за дов.

Від відповідача: Шевченко Т.М. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 у справі № 910/26904/15 (суддя Комарова С.О.), яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 первісний позов задоволено повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача 1 000 000,00 грн. заборгованості; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

14.12.2016 на виконання рішення суду був виданий наказ.

21.09.2017 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Ойл-Плюс" надійшла заява про заміну боржника у господарському провадженні на стадії виконання рішення суду, відповідно до якої просить замінити Товариство з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" сторону у справі № 910/26904/15 на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Унірем-Ойл-Плюс".

За результатами автоматизованого розподілу справ, вказану заяву у зв' язку з перебуванням судді Комарової С.О. у відпустці, заяву передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою суду від 25.09.2017 розгляд заяви призначено на 10.10.2017.

У судовому засіданні представник заявника подав документи по справі, представник позивача подав письмові пояснення на заяву, в яких просив відмовити у заміні боржника у виконавчому провадженні по справі.

Ухвалою суду від 10.10.2017 розгляд справи відкладено на 24.10.2017.

Заяву обґрунтовано тим, що на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року у справі №910/26904/15, постановою старшого державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04.09.2017 року було відкрите виконавче провадження №54629797 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» на користь ТОВ «АГРОПРОМСЕРВІС-ПЛЮС» грошових коштів у розмірі 1 000 000,00 грн. основного боргу та 15 000,00 грн. судового збору.

Згідно протоколу Загальних Зборів Учасників ТОВ «УНІРЕМ-АГРО» №4 від 08.07.2016, було утворено нове Товариство з обмеженою відповідальністю «УНІРЕМ- ОЙЛ-ПЛЮС» (Код , що розташоване за адресою: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 37/20, оф. 73), шляхом виділу частини майна, прав та обов'язків від ТОВ «УНІРЕМ-АГРО» (, що знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, вулиця Дарвіна, будинок 3, квартира 6/1), затверджено розподільчий баланс та передавальний акт, які були подані комісією з виділу.

Так, актом приймання-передачі майна, прав та обов'язків на баланс ТОВ «УНІРЕМ- ОЙЛ-ПЛЮС» від 08.07.2016, ТОВ «УНІРЕМ-АГРО» () передала, а ТОВ «УНІРЕМ-ОЙЛ-ПЛЮС» (Код ) прийняла на баланс, права та обов'язки, що виникають з наказу господарського суду м. Києва від 14.12.2016 року у справі №910/26904/15 та виконавчих проваджень, відкритих на виконання цього рішення.

Таким чином, посилаючись на положення ст.109 Цивільного кодексу України, заявник стверджує, що ТОВ «УНІРЕМ-ОЙЛ-ПЛЮС» (Код ) є правонаступником ТОВ «УНІРЕМ-АГРО» () на підставі виділу частини майна, прав та обов'язків від ТОВ «УНІРЕМ-АГРО» () і тому всі обов'язки які є та можуть виникнути в майбутньому має виконувати вже ТОВ «УНІРЕМ-ОЙЛ-ПЛЮС» (Код ).

У судовому засіданні 24.10.2017 представник заявника та відповідача вимоги заяви підтримали, представник відповідача проти задоволення заяви заперечив.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників сторін та надані пояснення, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні у даній справі, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення суду є невід'ємною стадією господарського процесу, тому заміна сторони на цій стадії може відбуватись не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають обов'язковому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла станом на дату виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. При цьому, питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішуються виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 ГПК України.

Частиною 1 ст. 25 ГПК України передбачено виключний перелік випадків процесуального правонаступництва у разі реорганізації суб'єкта господарювання, а саме у випадку злиття, приєднання, поділу, перетворення.

Пунктом 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 роз'яснено, що статтею 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а також в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 та 520 ЦК України); процесуальне правонаступництво в розумінні цієї норми ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Під час вирішення питання щодо заміни сторони (боржника) у справі іншою особою необхідно належним чином з'ясувати фактичні обставини щодо заміни відповідної особи як боржника у спірному матеріальному правовідношенні на певного правонаступника з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Унірем-Ойл-Плюс" () створено засновниками: громадянином Канади ОСОБА_5, громадянкою України ОСОБА_6 та зареєстровано 14.07.2016.

Відповідно до п.2.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Ойл-Плюс", товариство є юридичною особою та набуває права юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Пунктом 2.6 Статуту визначено, що товариство відповідає за своїми зобов'язаннями всім майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення на вимогу кредиторів та не несе відповідальності за зобов'язання його учасників.

Вказані вище особи є також засновниками боржника - ТОВ "Унірем-Агро".

Доказів реорганізації ТОВ "Унірем-Агро"шляхом злиття, приєднання, поділу або перетворення У ТОВ «УНІРЕМ-Ойл-Плюс» суду не надано.

Докази припинення діяльності суб'єкта господарювання - Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" шляхом реорганізації, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Відповідно до роз'яснення Вищого Арбітражного Суду України від 12.09.1996 № 02-5/334, вирішуючи питання про правонаступництво, необхідно мати на увазі, що запис в установчих документах про правонаступництво має істотне значення для визнання правонаступництва. Проте суттєве значення мають також фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов'язує перехід майнових прав та обов'язків, а саме: рішення власника (власників), підписання передаточного або розподільного акта чи балансу. У разі виникнення питань, пов'язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов'язків на майно (майнові права) чи його відповідну частину.

Згідно Протоколу № 4 від 08.07.2016, засновниками товариства прийнято рішення про затвердження розподільчого балансу та передавального акту, які подано комісією з виділу, зобов'язано комісію з виділу передати документи, права та обов'язки до новоутвореного Товариство з обмеженою відповідальністю "Унірем-Ойл-Плюс".

Відповідно до акта приймання-передачі майна, прав та обов'язків на баланс ТОВ "Унірем-Ойл Плюс" від 08.07.2016 ТОВ "Унірем-Агро" () передано, а ТОВ "Унірем-Ойл-Плюс" () прийнято на баланс права та обов'язки, що виникають з рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 по справі № 910/26904/15 на суму основного боргу у розмірі 1000000,00 грн. та судового збору у розмірі 15 000,00 грн. та виконавчих проваджень, відкритих на виконання цього рішення.

Також зазначено, що у зв'язку з виділом частини прав та обов'язків від ТОВ "Унірем-Агро", товариству передаються права на майно, на яке в подальшому ТОВ «УНІРЕМ-АГРО» набуде право власності, або право вимоги.

Тобто боржником (відповідачем у даній справі) передано новоствореній юридичній особі ТОВ "Унірем-Ойл-Плюс" права на майно, на яке ТОВ "Унірем - Агро" станом на час складання цього акта не мало права власності або права вимоги. Крім цього, з наданого заявником акта приймання-передачі майна, прав та обов'язків на баланс ТОВ "Унірем-Ойл-Плюс" від 08.07.2016 не вбачається вартість переданого майна.

За визначенням, наведеним в розділі 1 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів від 07.02.2013 № 73 баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов'язання і власний капітал; зобов'язання - заборгованість підприємства, яка виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому; власний капітал - частина в активах підприємства, що залишається після вирахування його зобов'язань.

В розподільчому балансі зазначено суму 16000000,00 грн., яка дорівнює сумі статутного капіталу Товариства. Права та обов'язки на загальну суму 3319508,82 грн., що передано за актом приймання-передачі майна, прав та обов'язків на баланс заявника, не знайшли свого відображення в балансі ТОВ "Унірем-Ойл-Плюс". З наданого розподільчого балансу не вбачається станом на яку дату його складено.

Крім цього, ТОВ "Унірем-Ойл-Плюс" не надано жодних доказів на підтвердження направлення розподільчого балансу до органів державної статистики і державної фіскальної служби та прийняття такого балансу ними відповідно до п. 4 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 419 від 28.02.2000.

Також заявником не надано доказів на підтвердження вартості майна, переданого по акту прийому-передачі; довідку про відсутність заборон та арештів щодо отриманого за актом приймання - передачі на баланс майна; довідку про перебування майна, переданого за актом прийому-передачі, на балансі товариства за підписом керівника та головного бухгалтера станом на час розгляду заяви.

В силу положень ст. 109 ЦК України для кредиторів при процедурі виділу встановлюється низка гарантій. Так, юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи правонаступника.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає, що правонаступництво у даній справі є таким, що не відбулося, відповідно, заява товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Ойл-Плюс" про заміну сторони її правонаступником задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Ойл-Плюс" про заміну сторони її правонаступником - відмовити.

Суддя О.М.Ярмак