ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.10.2017 Справа № 904/7774/17

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Академії футболу "Футбольний клуб Кобра Дніпро", м. Дніпро

про стягнення 131 919 грн. 34 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №4260 від 05.09.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Академія футболу "Футбольний клуб Кобра Дніпро" заборгованість в розмірі 131 919 грн. 34 коп.: 94 000 грн. 00 коп. - сума основного боргу, 18 424 грн. 00 коп. - інфляційні втрати, 2 387 грн. 34 коп. - 3% річних, 17 108 грн. 00 коп. - пеня, відповідно до умов договору про надання послуг від 20.07.2016р. №165.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Ухвалою господарського суду від 10.08.2017р. порушено провадження у справі та призначений її розгляд у судовому засіданні 28.09.2017р.

Ухвалою господарського суду від 28.09.2017р за клопотання позивача строк розгляду справи продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладений на 10.10.2017р., у зв'язку із неявкою представника відповідача.

06.10.2017р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, призначеного на 10.10.2017р., у зв'язку із відрядженням до 30.10.2017р.

Ухвалою господарського суду від 10.10.2017р. клопотання відповідача задоволено частково, розгляд справи відкладений в межах строків розгляду справи, визначених ст.. 69 ГПК України, на 19.10.2017р.

Відповідач явку повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи.

Враховуючи закінчення встановленого законом строку розгляду справи; повідомлення судом належним чином сторін про час та місце судового засідання у справі, що підтверджується наявними у справі доказами; достатність матеріалів справи для винесення рішення у справі; можливість уповноваження відповідачем іншого представника для представлення інтересів в суді, господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2016р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Академії футболу "Футбольний клуб Кобра Дніпро" (замовник) було укладено договір про надання послуг № 165 (далі - договір).

За договором надання послуг виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги. зазначені в п. 1.2. цього договору, а замовник зобов'язується оплатити ці послуги (п. 1.1. договору).

Виконавець зобов'язується надати наступні послуги нанесення горизонтальної дорожньої розмітки в кількості 559,5238 м.кв. за ціною 168,00 грн. за 1 м.кв. (п. 1.2. договору).

Місце проведення робіт: сел. Солоне (п. 1.3. договору).

Послуги вважаються наданими після підписання акту прийому-здачі послуг замовником або його уповноваженим представником (п. 1.4. договору).

Виконавець зобов'язаний: надати послуги з належною якістю; надати послуги в повному обсязі в термін, зазначений в п. 1.3. справжньої угоди (п. 2.1.1. Та п. 2.1.2. договору).

Замовник зобов'язаний оплатити роботу за ціною, вказаною в п. 3 цього договору відповідно до порядку розрахунку, передбачених цим договором (п. 2.2.1. договору).

Ціна цього договору становить: 94000,00 грн. (Дев'яноста чотири тисячі гривень 00 копійок) (п. 3.1. договору).

Оплата здійснюється в розмірі 70% передоплати і 30% після виконання всіх робіт за даним договором (п. 3.2. договору).

Будь-які зміни і доповнення до цього договору дійсні лише за умови, що вони вчинені в письмовій формі та підписані сторонами (п. 6.1. договору).

Термін дії цього договору до 31.12.2016р. (п. 6.3. договору).

На виконання умов договору Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 виконала, а Товариство з обмеженою відповідальністю Академія футболу "Футбольний клуб Кобра Дніпро" прийняло роботи за договором про надання послуг № 165 від 20.07.2016р. на суму 94 000 грн. 00 коп., що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом прийому-передачі № 165 виконаних робіт (наданих послуг) від 19.08.2016р. (а.с. 18) Господарський суд зазначає, що вказаний акт підписаний сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

Позивач виставив відповідачу рахунок № СФ-000169 від 27.07.2016р. (а.с. 38) на суму 94 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3.2. договору оплата здійснюється в розмірі 70% передоплати і 30% після виконання всіх робіт за даним договором.

Послуги вважаються наданими після підписання акту прийому-здачі послуг замовником або його уповноваженим представником (п. 1.4. договору).

З аналізу вказаних вище пунктів договору вбачається, що зобов'язання з оплати наданих послуг виникає у відповідача з наступного дня після підписання акту прийому-здачі послуг.

Як вказано вище, Акт прийому-передачі № 165 виконаних робіт (наданих послуг) на суму 94 000 грн. 00 коп. підписаний сторонами без жодних зауважень чи заперечень 19.08.2016р.

З огляду на викладене, відповідно до умов договору, зобов'язання з оплати наданих послуг виникло у відповідача з 20.08.2016р.

Також в матеріалах справи міститься гарантійного листа № 118/11/16 від 13.10.2016р. (а.с. 19), згідно з яким відповідач зобов'язався сплатити заборгованість відповідно до рахунку фактури № СФ-000169 від 27.07.2016р. (а.с. 38) у розмірі 94 000 грн. 00 коп. до 01.11.2016р.

Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору, у встановлений строк, за надані послуги не сплатив, у зв'язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 94 000 грн. 00 коп.

Положеннями п. 4.2. договору визначено, що у разі не оплати замовником виконаних послуг і відмови підписати акт прийому-здачі замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми договору за кожен день прострочення за винятком випадків прострочення з поважної причини.

За розрахунком позивача сума нарахованої пені за період з 06.01.2017р. по 06.07.2017р. складає 17 108 грн. 00 коп.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 2 387 грн. 34 коп. 3% річних за період з 01.09.2016р. по 06.07.2017р. та 18 424 грн. 00 коп. інфляційних втрат за період з 01.09.2016р. по 31.05.2017р.

Заборгованість відповідача підтверджується: договором з додатками, актом прийому-передачі № 165 виконаних робіт (наданих послуг), обґрунтованим розрахунком суми позовних вимог тощо.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За умовами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що останнім допущено помилку при визначенні періоду нарахування.

З наявного в матеріалах справи розрахунку позивача вбачається, що позивач нараховує пеню у розмірі 0,1% від суми договору за період з 06.01.2017р. по 06.07.2017р.

Як вказано вище, відповідно до умов договору, зобов'язання з оплати наданих послуг виникло у відповідача з 20.08.2016р., тобто прострочення виконання зобов'язання з оплати наданих послуг починається з вказаної дати.

При розрахунку пені, позивачем не враховано приписи ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", відповідно до яких розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня та приписи ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до перерахунку, виконаного господарським судом, пеня (із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України) за період з 06.01.2017р. (з урахуванням меж періоду позивача) по 17.02.2017р. становить 3 100 грн. 71 коп. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат проведено позивачем арифметично не правильно. Відповідно до розрахунку здійсненого господарським судом за періоди зазначені позивачем у розрахунку розмір 3% річних становить 2 384 грн. 77 коп., розмір інфляційних втрат становить 13 356 грн. 57 коп. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені договором, майново-господарські зобов'язання перед позивачем з оплати виконаних позивачем будівельних робіт, чим порушив умови укладеної із позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 94 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 3 100 грн. 71 коп. пені, 2 384 грн. 77 коп. 3% річних, 13 356 грн. 57 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Академії футболу "Футбольний клуб Кобра Дніпро" (49061, м. Дніпро, вул. Гавриленка, будинок 8-А, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 94 000 грн. 00 коп. (дев'яносто чотири тисячі грн.. 00 коп.) основного боргу, 3 100 грн. 71 коп. (три тисячі сто грн. 71 коп.) пені, 2 384 грн. 77 коп. (дві тисячі триста вісімдесят чотири грн.. 77 коп.) 3% річних, 13 356 грн. 57 коп. (тринадцять тисяч триста п'ятдесят шість грн.. 57 коп.) інфляційних втрат, 1 692 грн. 53 коп. (одну тисячу шістсот дев'яносто дві грн.. 53 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 24.10.2017