Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" жовтня 2017 р. Справа № 906/595/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. від 06.03.2017

від відповідача: ОСОБА_2 - дов. від 17.10.2017 № 8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС" (м. Краматорськ Донецької області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Граніт" (м. Коростень Житомирської області)

про стягнення 22054,45 грн

Позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Граніт" про стягнення 22054,45 грн, з яких: основний борг у сумі 17 766,90 грн, пеня в сумі 1071,37 грн, 25% річних у сумі 1046,54 грн, інфляційні збитки у сумі 392,95 грн, 10% штрафу у сумі 1776,69 грн.

Позовні вимоги мотивовані не виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору про надання послуг, виконання робіт та/або купівлю-продаж товарів № SE 314 від 13.12.2016.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав. викладених у письмових запереченнях. Зазначила, що відповідач не отримував послуг від позивача, які зазначені у акті виконаних робіт від 17.02.2017. Рахунок-фактуру від 16.02.2017 відповідач отримував, однак вважав його помилково надісланим, оскільки запропоновані в них роботи не замовлялися відповідачем.

В свою чергу, представник позивача зазначив, що умовами п. 4.10 договору визначений порядок прийняття робіт замовником.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до умов договору про надання послуг, виконання робіт та/або купівлю-продаж товарів № SE 314 від 13.12.2016 (а.с. 9-15) Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕТС" було виконано для Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР-ГРАНІТ" роботи з технічного обслуговування навантажувача фронтального VOLVO L220E № шасі V4992.

Згідно пункту 4.7. договору приймання-передача виконаних робіт здійснюється за Актом приймання-передачі.

Позивач виконав свої зобов'язання з виконання робіт належним чином, після чого склав відповідний Акт виконання робіт, списання з/ч та експлуатації матеріалів № Е-0458 від 17.02.2017 на суму 17 766,90 грн(а.с.16) та рахунок-фактуру № Е-000510 від 16.02.2017 (а.с.17), які направив поштою на адресу відповідача із супровідним листом № 176 від 17.03.2017. Вказаний лист із актом і рахунком-фактурою був отриманий відповідачем 29.03.2017 (а.с. 23-25).

Згідно із умовами пункту 4.9. договору відповідач був зобов'язаний протягом трьох календарних днів з моменту отримання від позивача ОСОБА_3 виконаних робіт підписати його та повернути позивачу або у цей же строк направити йому письмову мотивовану відмову від прийняття виконаних робіт та/або товару.

Пунктом 4.10. договору передбачено, що у випадку немотивованої відмови від підписання або неповернення Акту виконаних робіт, або неповідомлення про результати розгляду Акту у зазначений в договорі строк, роботи по Договору вважаються наданими позивачем належним чином та прийнятими відповідачем у повному обсязі.

Відповідач у встановлений договором термін не повернув на адресу позивача підписаного акту виконаних робіт. Також відповідач не направив позивачу письмової мотивованої відмови від його підписання.

Таким чином, роботи виконані позивачем за Актом виконання робіт, списання з/ч та експлуатації матеріалів № Е-0458 від 17.02.2017 вважаються прийнятими відповідачем без зауважень та в повному обсязі зі спливом встановленого 3-денного терміну.

Згідно із пунктом 5.2. договору строк оплати (у разі відстрочення платежу; відсутності попередньої оплати), складає 5 (п'ять) календарних днів з моменту оформлення акту виконаних робіт.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість відповідача перед позивачем не змінилася та становить 17766,90 грн.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

Господарський суд зауважує, що матеріалами справи стверджується, що відповідач вчиняв дії, які за своїм змістом спрямовані на визнання боргу, оскільки отримав акт і не повідомив про результати розгляду акту тощо. Відтак погодився з наданими позивачем послугами.

Дані висновки спростовують заперечення відповідача про неотримання послуг.

На підставі викладеного, господарський суд вважає, що заборгованість в сумі 17766,90 грн підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

За порушення умов договору, позивачем нараховано пеню в сумі 1071,37 грн та штраф в сумі 1776,69 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно пункту 5.3. договору позивач має право стягнути з відповідача пеню за прострочення оплати робіт у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Пунктом 5.4. договору передбачено нарахування відповідачу 10% штрафу від суми заборгованості у разі прострочення оплати робіт більш ніж на 30 календарних днів.

Положеннями чинного законодавства не передбачено заборони стосовно одночасного стягнення пені та штрафу за порушення господарських зобов'язань.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 25% річних в сумі 1046,54 грн. та інфляційних втрат в сумі 392,95 грн.

Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно п. 5.3 договору, прострочення оплати дає право виконавцеві стягнути з замовника 25% річних та інфляційні втрати (ст. 625 Цивільного кодексу України)

Перевіривши розрахунки позивача та враховуючи, що заявлений розмір пені, штрафу, 25% річних та інфляційних не перевищує перерахований судом, господарський суд прийшов до висновку про їх задоволення в заявленій сумі.

Відповідач доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 17 766,90 грн боргу; 1 071,37 грн пені; 1 046,54 грн 25% річних; 392,95 грн інфляційних; 1 776,69 грн штрафу.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-граніт" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Жовтнева, 50, код 34736137) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС" (юридична адреса: 84201, Донецька область, м. Дружівка, вул. Енгельса, 108-21, фактична адреса: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. В.Стуса, 35-36; код 24308872) :

- 17 766,90 грн боргу;

- 1 071,37 грн пені;

- 1 046,54 грн 25% річних;

- 392,95 грн інфляційних;

- 1 776,69 грн штрафу;

- 1 600,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.10.17

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу.