РІШЕННЯ

10.10.2017Справа №910/12259/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/12259/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРАТОРГ», м. Київ,

про стягнення 115 504,51 грн.,

за участю представників:

позивача - Мельника Е.О. (довіреність від 19.06.2017 № 51);

відповідача - Кіщак К.Ю. (довіреність від 21.08.2017 № б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі - ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРАТОРГ» (далі - ТОВ «ТОРАТОРГ») 132 962,28 грн. вартості безпідставно набутого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 було порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 12.09.2017.

01.09.2017 відповідач подав суду заяву, в якій просив суд долучити до матеріалів справи додаткові документи.

Позивач 11.09.2017 подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

ТОВ «Тораторг» 11.09.2017 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 розгляд справи було відкладено на 27.09.2017.

26.09.2017 позивач подав суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 64 966,60 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення; 36 316,05 грн. пені; 11 721,21 грн. втрат від інфляції; 2 500,65 грн. 3 % річних, а всього 115 504,51 грн.

Вказана заява прийнята судом до розгляду як така, що відповідає вимогам статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)

26.09.2017 відповідач подав суду заяву про долучення до матеріалів справи документів.

У судовому засіданні 27.09.2017 було оголошено перерву до 27.09.2017 відповідно до статті 75 ГПК України.

10.10.2017 позивач подав суду пояснення по справі, в яких заперечив проти доводів відповідача.

10.10.2017 відповідач подав суду пояснення на заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 10.10.2017 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору; проти задоволення позовних вимог заперечив повністю.

У судовому засіданні 10.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонам документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З 01.07.2014 ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на території Дарницького та Дніпровського району м. Києва, згідно з переліком, затвердженим Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією.

До зазначеного переліку належить будинок № 10/1 по проспект Соборності (Возз'єднання) у м. Києві.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом викупу від 08.06.2005 № б/н власником нежитлового приміщення в будинку № 10/1 по проспекту Соборності (Возз'єднання) загальною площею 301,6 кв.м. є ТОВ «ТОРАТОРГ».

Позивач вживав дії спрямовані на укладення договору з відповідачем про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Проте, ТОВ «ТОРАТОРГ» відповідний договір з позивачем не уклало.

Пунктом 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) передбачено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ «ТОРАТОРГ» про визнання договору укладеним.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2017 у справі № 910/18987/16 позов задоволено частково, укладено між ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та ТОВ «ТОРАТОРГ» договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 05.05.2016 № 420063/1юр (далі - Договір).

Вказане рішення не було оскаржено та набрало законної сили 11.03.2017.

Таким чином, Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води набув чинності з моменту набрання чинності зазначеного рішення від 21.02.2017 № 910/18987/16, а саме з 11.03.2017.

Разом з тим, відповідачем в порушення вимог Закону не було сплачено за отримані послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2014 по 01.03.2017, внаслідок чого виник борг у сумі 64 966,60 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на те, що нежитлове приміщення, власником якого він є, не опалюється, послуги з централізованого опалення позивачем не надано, за визначений позивачем період Договір не діяв, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

Проте, відповідач документально не підтвердив того, що його нежитлове приміщення відключено від опалення, та ним вживалися заходи, спрямовані на відключення у визначеному чинним законодавством України порядку та ТОВ «ТОРАТОРГ» не отримувало відповідні послуги.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами законодавства споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Вищого господарського суду України від 15.05.2014 у справі № 5011-31/17255-2012.

Подача теплової енергії у будинок, в якому знаходиться приміщення відповідача, підтверджується такими документами: копіями нарядів від 21.10.2014 №28093, від 06.04.2015 №34927, від 06.10.2015 № 40503, від 01.04.2016 № 46293, від 05.10.2016 № 53739 та від 01.03.2017 № 57416.

Отже, позивач документально підтвердив подачу теплової енергії на будинок №10/1 по проспекту Соборності (Возз'єднання) в м. Києві на потреби опалення протягом опалювальних періодів 2014/2015, 2015/2016 та 2016/2017 років.

Листом від 25.05.2016 №103/32-3042 комунальне підприємство «Керуюча дирекція з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» підтвердило інформацію про підключення до внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання нежитлового приміщення в будинку № 10/1 по проспекту Соборності (Возз'єднання) у м. Києві.

Актом від 11.01.2017 підтверджено: факт опалення нежитлового приміщення розташованого на першому поверсі житлового будинку; відповідно до проекту вказане приміщення підключено та опалюється від стояків місцевої системи опалення; підключається до систем опалення разом з житловим будинком і не має відокремленої системи опалення.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією сплатити заборгованість за отримані відповідачем комунальні послуги (претензія від 05.05.2016 № УНПН-1121; попередження від 19.05.2016 № УНПН-1184/63; лист від 03.10.2016).

У свою чергу, відповідач надіслав позивачу листи з відмовами та отримані послуги не оплатив.

За період з 01.11.2014 по 01.03.2017 відповідач отримував теплову енергію під час споживання послуг з централізованого опалення у кількості 75,0487 Гкал; доказів протилежного суду не подано.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2017 зі справи № 910/18987/16 встановлено, що:

- з проведеного сторонами акту обстеження даного приміщення від 11.01.2017 вбачається, що воно не має відокремленої системи опалення та ізоляція стояків не опломбована;

- отже, підведення централізованого опалення до стояка в межах приміщення свідчить про виконання послуг позивачем. Крім того, у разі встановлення самовільного відключення від мереж централізованого опалення, це не буде підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 64 966,60 грн. є доведеними та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 11 721,21 грн. втрат від інфляції; 36 316,05 грн. пені та 2 500,65 грн. 3% річних. Позивач визначає період прострочення з 01.11.2014 по 28.02.2017 для 3 % річних і втрат від інфляції та з 21.11.2016 по 21.09.2017 для пені.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки обов'язок з оплати послуг з централізованого опалення не пізніше 20 числа місяця, що настав за розрахунковим, передбачено чинним законодавством України (Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630), то наявні підстави для нарахування та стягнення 3 % річних і втрат від інфляції.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3 % річних та втрат від інфляції, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Що ж до стягнення пені, то слід вказати таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Частиною першою статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» установлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності:

сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території;

за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Інші доводи відповідача, викладені ним у відзиві та поясненнях, суд вважає непереконливими та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства, спростовуються матеріалами та встановленими обставинами справи.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРАТОРГ» (02088, м. Київ, вул. Дяченка, 20-Б, офіс 8; ідентифікаційний код 33296820) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, офіс 20; ідентифікаційний код 37739041): 64 966 (шістдесят чотири тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 60 коп. заборгованості; 36 316 (тридцять шість тисяч триста шістнадцять) грн. 05 коп. пені; 11 721 (одинадцять тисяч сімсот двадцять одну) грн. 21 коп. втрат від інфляції; 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 65 коп. 3 % річних і 1 732 (одну тисячу сімсот тридцять дві) грн. 57 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 19.10.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук