ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.10.2017 Справа № 904/8059/17

За позовом Керівника Жовтоводської місцевої прокуратури, м. Жовті Води, Дніпропетровська область в інтересах держави в особі Верхньодніпровської районної ради, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

до відповідача-1 Комунального підприємства "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради", м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

про визнання договору оренди комунального майна та додаткової угоди недійсними, повернення майна

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Бондаренко П.Ю., довіреність від 18 вересня 2017 року, представник

Від відповідача-1: Любко М.В., розпорядження голови Верхньодніпровської районної ради №39-ос від 02 листопада 2010 року та виписка з ЄДРЮО та ФОП №973499 від 15.03.2012, керівник

Від відповідача-2: не з'явився

В засіданні брали участь: Спиридова Є.О., посвідчення №036674 від 11 грудня 2015 року, прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Верхньодніпровської районної ради звернувся до господарського суду із позовом, яким просить:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району №7 від 01.01.2016 та додаткову угоду до нього від 01.01.2017, укладений між Комунальним підприємством "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 щодо нерухомого майна площею 77,7 кв.м., вартістю 1 031 234,00 грн., розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути Комунальному підприємству "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради" нежитлове приміщення, площею 77,7 кв.м., вартістю 1 031 234,0 грн., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом укладання акта приймання передачі.

В обґрунтування позовних вимог керівник Жовтоводської місцевої прокуратури зазначає, що рішенням Верхньодніпровської районної ради №25-3/VII від 22.12.2015 "Про короткострокову оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району" надано дозвіл на передачу в короткострокове платне користування нерухоме майно, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району на 2016 рік КП "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради".

01.01.2016 між КП "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради" та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір №7 оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад району. За твердженням керівника прокуратури зазначений договір оренди укладено з порушенням норм цивільного та господарського законодавства, Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Так, відповідачем не проводилось затвердження оцінки ринкової вартості майна. На час укладання договору оренди №7 від 01.01.2016 в порушення вимог Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №629 від 10.08.1995 орендодавцем було взято лише балансову вартість об'єкта оренди, яка становить 31 339,00 грн., що є порушенням методики.

Жовтоводською місцевою прокуратурою направлено запит до Правобережної товарної біржі про надання інформації щодо вартості нежитлових приміщень. Згідно наданої оцінки вартість нерухомого майна (нежитлового приміщення) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 77,7 кв.м. становить 1 031 234,00 грн., що значно перевищує його балансову вартість та призводить до заниження розміру оренди плати, та відповідно призводить до недоотримання доходу від здачі комунального майна в оренду.

19 вересня 2017 року від Верхньодніпровської районної ради до господарського суду надійшло клопотання, яким позивач просить:

- повернути позовну заяву керівника Жовтоводської місцевої прокуратури у зв'язку із порушенням вимог статті 2 ГПК України та несплатою судового збору у встановленому розмірі;

- або припинити провадження по справі, оскільки спір за позовом прокурора в інтересах підприємства, а не держави, не підлягає вирішенню в господарських судах України;

- або залишити позовну заяву без розгляду, оскільки її підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано, у зв'язку з тим, що позов подано не прокурором, а керівником Жовтоводської місцевої прокуратури.

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області проти заявлених клопотань позивача заперечує.

Відповідач-1 проти клопотання позивача не заперечує.

Клопотання судом відхиляється як безпідставне.

По-перше, ухвалою суду від 23.08.2017 визнано подані матеріали достатніми та порушено провадження у справі, а тому повернути позовну заяву без розгляду на даній стадії є неможливим. Щодо судового збору, то до позовної заяви додано платіжне доручення №1636 від 26.06.2017 про сплату судового збору у відповідному порядку та розмірі.

По-друге, у позовній заяві прокурором наведено обґрунтування звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Верхньодніпровської районної ради, а тому клопотання про припинення провадження у справі, оскільки спір за позовом прокурора в інтересах підприємства, а не держави, не підлягає вирішенню в господарських судах України, судом не приймається.

По-третє, відповідно до п.1ч.1 ст. 13 Закону України "Про прокуратуру" керівник місцевої прокуратури представляє місцеву прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.

Оскільки, позовна заява від керівника Жовтоводської місцевої прокуратури підписана керівником Жовтоводської місцевої прокуратури, у суду відсутні підстави залишати позовну заяву без розгляду.

19 вересня 2017 року від Верхньодніпровської районної ради до господарського суду надійшла заява про відмову від позову керівника Жовтоводської місцевої прокуратури мотивована тим, що районна рада не зверталася до жодних органів прокуратури з проханням подати позов. Викладені позовні вимоги стосуються саме припинення відносин оренди, а не їх зміни, зокрема зміни розміру орендної плати, чи іншого покращення умов на користь Верхньодніпровської районної ради або районного бюджету. Таким чином, на думку районної ради, жодної користі для районного бюджету та районного комунального майна крім збитків, від цього позову в разі його задоволення немає.

Відповідно до абз.5 п.5 постанови пленуму ВГСУ від 23 березня 2012 року № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" відмова прокурора від поданого ним позову не є обов'язковою для позивача, і так само відмова позивача від позову не є обов'язковою для прокурора, оскільки така відмова не означає вибуття позивача з процесу чи зміни його процесуального статусу. У відповідних випадках спір підлягає вирішенню по суті. У разі коли обидва згадані учасники судового процесу - прокурор і позивач - заявили про відмову від позову, суд може припинити провадження зі справи згідно з пунктом 4 частини першої статті 80 ГПК, з урахуванням вимог частини шостої статті 22 ГПК; такі ж наслідки настають, якщо позивач відмовився від позову (повністю або в певній частині), а прокурор, зі свого боку, не підтримує відповідні позовні вимоги та не наполягає на їх задоволенні, про що він письмово або усно (із зазначенням про це в протоколі судового засідання) повідомив суд. Винятком з цих правил є відмова громадянина від позову, який було подано у його інтересах прокурором; у такому разі позов залишається без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 81 ГПК.

Оскільки прокурор, який подав позов до суду, не підтримує заяву позивача про відмову від позову та наполягає на розгляді даного позову по суті, заява позивача про відмову від позову відхиляється судом.

Відповідач-1 проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає, що договір та додаткова угода були укладені відповідно до Положення про оренду, затвердженого Верхньодніпровською районною радою. Щодо проведення незалежної оцінки ринкової вартості нерухомого майна, відповідач-1 зазначає, що за час існування комунального підприємства, Верхньодніпровською районною радою, як власником майна кошти на проведення такої оцінки не виділялися у зв'язку з відсутністю коштів у районному бюджеті.

Задоволення даного позову, на думку відповідача-1, не збільшить прибуток комунального підприємства, а лише спричинить збитки від втрати орендарів та стягнення на користь прокуратури судового збору.

09 жовтня 2017 року від Прокуратури Дніпропетровської області до господарського суду надійшли пояснення мотивовані тим, що починаючи з січня 2016 року між КП "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради" та фізичними особами підприємцями укладались договори оренди комунального майна. Проте, зазначені договори укладено з порушенням норм цивільного та господарського законодавства, Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а тому підлягають визнанню недійсними.

Таким чином, КП "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради" в порушення вимог до укладання вищезазначених договорів оренди нерухомого майна комунальної форми власності не проводилось затвердження оцінки ринкової вартості орендованого майна. Враховуючи наведені обставини, прокурор зазначає, що бездіяльність відповідачів та відсутність належного контролю зі сторони позивача, а саме: Верхньодніпровської районної ради призвело до того, що розмір орендної плати за користування нерухомим майном комунальної власності взагалі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки оцінка нерухомого майна КП "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради" з початку створення підприємства не проводилася, а при укладанні договорів оренди використовувалась лише балансова вартість нерухомого майна, що негативно впливає на стан обліку та розвитку комунальної власності, яка перебуває на балансі КП "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради".

09 жовтня 2017 року від Верхньодніпровської районної ради до господарського суду надійшло клопотання, яким позивач просить припинити провадження по справі, оскільки відсутній предмет спору. У зв'язку з достроковим розірванням оспорюваного прокурором договору оренди нерухомого майна та повернення відповідного нерухомого майна за актами приймання-передачі, що виключає можливість задоволення позовних вимог.

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області проти заявленого клопотання позивача заперечує.

Відповідач-1 проти клопотання позивача не заперечує.

09 жовтня 2017 року від Верхньодніпровської районної ради до господарського суду надійшло клопотання, яким позивач просить залишити позовну заяву без розгляду, оскільки прокурором і позивачем не надано документів витребуваних судом.

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області проти заявленого клопотання позивача заперечує.

Відповідач-1 проти клопотання позивача не заперечує.

09 жовтня 2017 року від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до господарського суду надійшло клопотання про визнання його неналежним відповідачем та виключити його з числа відповідачів по справі. Клопотання мотивоване тим, що у зв'язку з достроковим розірванням спірного договору оренди та поверненням спірного нерухомого майна орендодавцеві за актом приймання-передачі відносини оренди за спірним договором оренди були припинені і ФОП ОСОБА_1 орендарем за спірним договором оренди не є.

Ухвалою господарського суду від 09.10.2017 зазначене клопотання відхилено судом, оскільки чинними положеннями ст.ст.21, 24 Господарського процесуального кодексу України не передбачено право суду виключати відповідача з числа відповідачів по справі або визнавати його неналежним відповідачем. За змістом ч. 2 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Однак розірвання договору оренди та повернення спірного нерухомого майна з огляду на предмет спору, не змінює суб'єктного складу у даній справі.

23.10.2017 від відповідача-1 надійшло клопотання, згідно якого у випадку прийняття судового рішення про стягнення судових витрат, просить покласти їх виключно на відповідача-1.

Також відповідачем-1 подано клопотання про заміну неналежного відповідача, оскільки вважає ФОП ОСОБА_1 неналежним відповідачем та просить замінити його на належного КП "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради".

Вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки КП "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради" визначено відповідачем-1 по справі. Оскільки спірний договір укладено між відповідачами-1,2 та розірвання цього договору і повернення спірного нерухомого майна з огляду на предмет спору не змінює суб'єктного складу у даній справі, суд не вбачає підстав для заміни складу відповідачів.

23.10.2017 відповідачем-1 подано уточнений з доповненнями відзив на позов, відповідно до якого зазначає, що поданий прокурором позов стосується лише питання способу визначення вартості нерухомого майна. що передається оренду. Зауважень щодо договору оренди в цілому та щодо інших умов договору у позові прокурора немає. Таким чином відповідач-1 просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, явку повноваженого представника не забезпечив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (копія реєстру міститься в матеріалах справи).

Ухвалою господарського суду від 23.08.2017 порушено провадження у справі №904/8059/17 та призначено її розгляд на 19.09.2017.

У судовому засіданні 19.09.2017 розгляд справи відкладався на 09.10.2017, з 09.10.2017 на 23.10.2017.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Верхньодніпровської районної ради №25-3/VІІ від 22.12.2015 "Про короткострокову оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району" надано дозвіл на передачу в короткострокове платне користування нерухоме майно, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району на 2016 рік комунальному підприємству "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства" Верхньодніпровської районної ради".

01.01.2016 між КП Верхньодніпровським виробничим об'єднанням житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір №7 оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верхнодніпровського району, відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 77,7 кв.м. що перебуває на балансі КП Верхньодніпровського ВО ЖКГ, станом на 01.01.2016 року балансова вартість приміщення складає 31339,00 грн.

Згідно з п.8.1 строк договору оренди з 01.01.2016 по 31.12.2016.

01.01.2017 року до договору № 7 було укладено додаткову угоду №13, згідно якої пролонговано дію договору на 1 рік.

Відповідно до акту приймання-передачі орендодавець передав, а орендар прийняв вищевказане нерухоме майно в справному технічному стані, належному до експлуатації.

Прокурор вважає вищевказаний договір таким, що укладений з порушенням норм цивільного та господарського законодавства, Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у зв'язку з чим просить визнати недійсним даний договір.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України (яка кореспондується зі ст. 236 ЦК) виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

За змістом ст.ст. 651, 653 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК).

Із правової природи такого зобов'язання вбачається, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідків наслідки недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК, оскільки використання майна - "річ" безповоротна, і відновити первісне положення сторін практично неможливо. Тому, визнаючи договір оренди недійсним, необхідно серед іншого встановити обставини, пов'язані з виконанням договору, та визначити момент, з якого вважаються припиненими зобов'язання за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2017 КП Верхньодніпровським виробничим об'єднанням житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підписано додаткову угоду до договору №7 від 01.01.2016, згідно якої дійшли згоди достроково розірвати договір оренди №7 від 01.01.2016, укладений між сторонами з 28.09.2017. Орендарю - повернути орендоване приміщення орендодавцеві не пізніше 28.09.2017. Сторонам провести остаточний розрахунок по сплаті орендної платив строк до 05.10.2017.

28.08.2017 сторонами підписано акт приймання-передачі нежитлових приміщень, за яким орендар передав, а орендар прийняв приміщення, що є предметом оренди і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 77,7 кв.м.

Відтак, позовні вимоги прокурора зводяться до визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення, який сторони розірвали, а майно повернули, тобто зобов'язання за спірним договором є припиненими.

Ураховуючи встановлені у справі обставини, визнання договору оренди недійсним є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування.

Згідно з п. 1-1, ч. 1 ст. 80 ГПК господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4 постанови пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Оскільки керівник Жовтоводської місцевої прокуратури просить визнати недійсним договір, який в процесі вирішення спору сторонами розірвано достроково, а отже предмет спору припинив своє існування, провадження по даній справі підлягає припиненню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 у справі №3-1143гс15.

Клопотання Верхньодніпровської районної ради про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки прокурором і позивачем не надано документів витребуваних судом задоволенню не підлягає, так, як матеріали справи місять достатньо документів для розгляду даної справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

У зв'язку з тим, що проект спірного договору готувався відповідачем-1 та подався на розгляд та підпис відповідачеві-2, а отже саме відповідачем-1 пропонувалися такі умови договору, в яких вбачалися порушення чинного законодавства, та призвели до судового розгляду, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача-1.

Керівник Жовтоводської місцевої прокуратури просить стягнути судовий збір на користь прокуратури Дніпропетровської області.

Згідно платіжного доручення №1636 від 26.06.2017 судовий збір у розмірі 3 200,00 грн. за подання позову до суду (а.с17) сплачувався саме прокуратурою Дніпропетровської області. Жовтоводська місцева прокуратура не є юридичною особою, а тому не може сплачувати судовий збір. Юридичною особою є саме прокуратура Дніпропетровської області. Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість подання позову Жовтоводською місцевою прокуратурою, а сплату судового збору саме юридичною особою, якою є прокуратура Дніпропетровської області, тому судовий збір має відшкодовуватись на користь платника.

Керуючись статтями 1, 22, 33, 34, 49, 78, 80 (ч.1 п.1-1), 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Припинити провадження у справі №904/8059/17.

Судові витрати покласти на відповідача-1.

Стягнути з Комунального підприємства "Верхньодніпровське виробниче об'єднання житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної ради" (51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Мостова, 36, ідентифікаційний код 03341546) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро. вул. Д.Яворницького, 38 (Банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок - 0291, ЄДРПОУ - 02909938, за кодом класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 3 200,00 грн., про що видати наказ.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.М. Євстигнеєва