ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2017 р. Справа № 926/2698/17

За позовом приватного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Чернівціобленерго, м. Чернівці

до міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго, м. Чернівці

про стягнення заборгованості у сумі 951 354,14 грн.

Суддя В.В.Дутка

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 26.05.2017р.

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 24.04.2017р.

СУТЬ СПОРУ: приватне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Чернівціобленерго звернулося з позовом до міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго про стягнення заборгованості в сумі 951 354,14 грн., в тому числі: інфляційні втрати 345684,36 грн., три процента річних 59111,09 грн., пеня 546558,69 грн.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобовязань по оплаті вартості одержаної електричної енергії за договором №0096 на користування електричною енергією.

Ухвалою від 29.08.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 14.09.2017р.

У судових засіданнях 14.09.2017р., 28.09.2017р., 09.10.2017р. оголошувались перерви.

Відповідач у відзиві від 19.10.2017р. на позовну заяву позов визнав частково, не погоджуючись із розрахунком позивача стосовно інфляційних нарахувань в розмірі 77234,37 грн., з розрахунком трьох процентів річних у розмірі 1938,49 грн. Поряд з цим, відповідач просить застосувати наслідки пропущення строків позовної давності відносно стягнення штрафних санкцій. Також, відповідач подав суду клопотання про зменшення штрафних санкцій, де просить зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню на 50%.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, представник відповідача просив взяти до уваги розрахунок відповідача пені, інфляційних втрат, трьох процентів річних, та задовольнити клопотання про зменшення розміру пені.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив таке.

25.06.2007р. між ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» в особі Чернівецького РЕМ та МКП «Чернівцітеплокомуненерго» укладений Договір №0096 на користування електричною енергією. За п.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Згідно п.2.3.4., п.2.3.5. Договору, Споживач зобовязується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів лічильників та подання їх до Електропостачальної організації» не пізніше 25 числа щомісячно; здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку інфляційних втрат за період з 18.07.2016р. по 19.06.2017р. вбачається прострочення виконання відповідачем договірних зобовязань з оплати вартості активної та реактивної електроенергії в звязку з чим розмір інфляційних складає 345684,36 грн.

Поряд з цим, судом встановлено відсутність спору між сторонами щодо постачання електроенергії та її загальної вартості.

Розмір інфляційних втрат, визначений позивачем, становить 345684,36 грн. є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв'язку з чим інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Нарахування трьох процентів річних у період з 18.07.2016р. по 19.06.2017р. є арифметично вірним та за розрахунком позивача становлять 59111,09 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо прострочення відповідачем оплати за використану електричну енергію, вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат, з урахуванням встановлених судом арифметично вірних розрахунків, правомірні та обґрунтовані.

Згідно п. 4.2.1. Договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4.-2.3.5. цього Договору, з порушенням термінів, зазначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,8% від суми боргу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

У відповідності до зазначених норм чинного законодавства та п. 4.2.1. Договору за порушення строків виконання грошових зобовязань по Договору, Позивачем здійснено нарахування пені за період з 27.05.2016р. по 31.05.2017р. у розмірі 546558,69 грн.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично невірним.

Відповідачем заявлено клопотання про сплив строку позовної давності, згідно якого останній просив суд застосувати до позовних вимог про стягнення штрафних санкцій позовну давність.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Суд встановив, що позивач звернувся з позовом до суду 28.08.2017, що підтверджується відміткою канцелярії суду на першому аркуші позовної заяви.

З огляду на те, що порушення грошового зобовязання відповідача з оплати 34053,50 грн. за використану електричну енергію виникло 26.08.2016р., а період нарахування пені визначено з 26.08.2016 по 29.08.2016, строк позовної давності з 26.08.2016р. по 27.08.2016р. є пропущеним.

Нарахування пені на прострочену суму боргу в розмірі 34053,50 грн. в межах позовної давності в один рік у період з 28.08.2016р. по 29.08.2016р. складає 57,69 грн. Відтак, нарахування пені у зазначеному періоді в сумі 115,69 грн. є частково обґрунтованим у сумі 57,69 грн., решта вимог 58,00 грн. заявлені поза межами позовної давності, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Нарахування пені в сумі (85,90+689,01+906,15) 1681,06 грн. за прострочення оплати за реактивну електроенергію на суму 21774,20 грн. у період з 27.05.206р. по 15.09.2016р. підлягає задоволенню частково у межах позовної давності в один рік. Так, з 28.08.206р. по 15.09.2016р. пеня складає 350,41 грн., решта пені 1330,65 грн. не підлягає стягненню з відповідача, а позов в цій частині задоволенню.

Таким чином, обґрунтований розмір пені за період з 28.08.2016р. по 31.05.2017р. становить (546558,69 - 58,00 - 1330,65) 545170,04 грн.

В той же час, відповідач просив суд зменшити розмір пені на 50 %, посилаючись на те, що міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» здійснює господарську діяльність у складних фінансово-економічних умовах. Фактичні витрати підприємства постійно зростають за рахунок підвищення вартості енергоносіїв, паливно-мастильних матеріалів, матеріалів на ремонт, послуг з водопостачання та водовідведення, послуг банківських установ, сторонніх організацій, збільшення фонду оплати праці працівників у звязку з підвищенням законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати. Низький рівень відшкодування витрат тарифами зумовлює збиткову діяльність підприємства та призводить до заборгованості зокрема за спожиту електроенергію.

У звязку з збитковістю тарифів на теплову енергію міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» за результатами фінансово-господарської діяльності за 2011 рік отримало балансовий збиток у сумі 8364,8 тис. грн., за 2012 року - 5276,0 тис. грн., за 2013 рік -7186,0 тис. грн., за 2015 рік - 14139,1 тис. грн., за 2016 рік - 4190 тис. грн., за І півріччя 2017 р. - 14520 тис. грн. Загальна сума збитків станом на 30 червня 2017 року складає понад 65 мільйони гривень, що не дозволяє підприємству вчасно розрахуватися за енергоносії.

Заборгованість споживачів теплової енергії станом на 01.08.2017 року становить понад 27 млн. грн.

Також, відповідач просить суд врахувати той важливий факт, що підприємство є суб'єктом природної монополії з урахуванням ст. 25 ГК України та не визначає умови реалізації товару на ринку.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Суд встановив, що основним джерелом коштів міського комунального підприємства є надходження грошових коштів від споживачів, серед яких є бюджетні установи та організації, розрахунки яких залежать від бюджетного фінансування.

З наданої відповідачем довідки про фінансово-економічний стан МКП «Чернівцітеплокомуненерго» вбачається фактичне відшкодування вартості послуг теплопостачання за 2016р. для категорії споживачів населення становить 86,9%, для бюджетних установ 87,5%, для інших споживачів 85,8%. Збитковість тарифів на теплову енергію за 2015р. 14139 тис. грн., за 2016р. 4190 тис. грн., за І півріччя 2017р. 14520 тис. грн. Станом на 01.08.2017р. дебіторська заборгованість споживачів з оплати за послуги теплопостачання за даними бухгалтерського обліку становить 27036,2 тис. грн. Збитковість тарифів теплопостачання та заборгованість споживачів за теплову енергію є основними причинами кредиторської заборгованості підприємства, яка станом на 01.08.2017р. за даними бухгалтерського обліку складає 62766,1 тис. грн.

З огляду на встановлені в ході розгляду спору обставини господарської діяльності відповідача, враховуючи баланс інтересів сторін, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене прострочення грошового зобов'язання, тяжкий фінансовий стан останнього, а також те, що відповідачем є міське комунальне підприємство, ступінь вини останнього, причини неналежного виконання зобов'язання у вигляді наявності великої дебіторської заборгованості з боку споживачів, відсутність тяжких наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, з метою виконання судового рішення, суд керуючись п. 3 ст. 83 ГПК України вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір пені на 50% до 272585,02 грн.

Аналогічні позиції містяться у постановах Вищого господарського суду України від 23 березня 2015 року в справі № 904/8411/14, від 24 березня 2015 року в справі № 908/3708/14.

Стягнення 50% від заявленої в позові неустойки та задоволення позовних вимог в частині трьох процентів річних та інфляційних суд вважає достатнім для забезпечення права позивача на компенсацію за затримку відповідачем оплати вартості електропостачання.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що відповідно до п. 4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 року № 7 у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Згідно абз. 3 п. 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 року № 14, судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

У зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору згідно част. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго (м. Чернівці, вул.Максимовича, 19 а, ) на користь приватного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Чернівціобленерго (м. Чернівці, вул.Прутська,23-А, ) інфляційні втрати 345684,36 грн., три процента річних 59111,09 грн., пеню 272585,02 грн., судовий збір 10160,70 грн.

3. У задоволенні решти вимог - відмовити.

Повне рішення складено 26.10.2017р.

Суддя В.В.Дутка