РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017Справа №910/7014/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Приватного акціонерного товариства "КАРБОН"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про врегулювання розбіжностей при укладенні договору

Суддя М.М. Якименко

Представники сторін:

від позивача: Гуляєв С.В. - за довіреністю №91/2017/02/01-5 від 01.02.2017 року; Коновалова Г.В.- за довіреністю №91/2017/05/10-3 від 10.05.2017 року;

від відповідача: Петренко С.В. - за довіреністю №19-09 від 19.09.2016 року;

від третьої особи: не з'явилися.

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Приватного акціонерного товариства "КАРБОН" про врегулювання розбіжностей при укладенні договору № 258-16 від 03.03.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, ПАТ «Київенерго» 04.03.2016 року на адресу ПрАТ «Карбон» надіслано листом б/н для укладення 2 (два) примірники проекту договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією від 03.03.2016 року №258-16. Листом від 22.03.2016 року №22-03 ПАТ "КАРБОН" надіслав ПАТ "Київенерго" один примірник Договору від 03.03.2016 №258-16, підписаний з протоколом розбіжностей, та 2 (два) примірники протоколу розбіжностей. У відповідь ПАТ "Київенерго" разом з листом від 31.03.2016 №42АУ/1410РЕ/3816 надіслав ПАТ "КАРБОН" 1 (один) примірник протоколу розбіжностей, підписаний з протоколом узгодження розбіжностей, та два примірники протоколу узгодження розбіжностей. Також у цьому листі від 31.03.2016 №42АУ/1410РЕ/3816 ПАТ "Київенерго" звернулося до ПАТ "КАРБОН" з проханням підписати, скріпити печаткою протокол узгодження розбіжностей та повернути один примірник цього протоколу ПАТ "Київенерго" до 13.04.2016 року. Оскільки низка розбіжностей щодо пунктів 1.1., 1.3., абзац 2 пункту 2.1., 2.2., 4.2., 4.3., 4.5., 5.1.4., 5.1.5., 6.2.2., 6.2.8., 6.3.1., 6.3.4., 6.3.7., 6.3.9., 6.3.10., 6.3.11., 10.1., 11.2., разом з додатками №№1, 2, 3, 4, 5, 6 до Договору від 03.03.2016 № 258-16 в редакції позивач так і не були узгоджена Сторонами, Позивач на підставі ч. 7 ст. 181 ГК України передає до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими.

З цих підстав, позивач просив задовольнити позов, зокрема врегулювати розбіжності та викласти спірні умови (пункти: 1.1., 1.3., абзац 2 пункту 2.1., 2.2., 4.2., 4.3., 4.5., 5.1.4., 5.1.5., 6.2.2., 6.2.8., 6.3.1., 6.3.4., 6.3.7., 6.3.9., 6.3.10., 6.3.11., 10.1., 11.2., разом з додатками №№1, 2, 3, 4, 5, 6) Договору від 03.03.2016 року №258-16 у редакції запропонованій позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 (суддя Андреїшина І.О.) порушено провадження у справі № 910/7014/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.05.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача, розгляд справи відкладено до 30.05.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.05.2016 передано матеріали справи №910/7014/16 за територіальною підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016р. у справі №910/7014/16 ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р. у справі №910/7014/16 скасовано; матеріали справи №910/7014/16 направлено до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2016 прийнято дану справу до провадження та призначено її до розгляду на 31.08.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 відкладено розгляд справи на 21.09.2016.

21.09.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.09.2016 представник позивача просив суду надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні 21.09.2016 оголошено перерву до 28.09.2016.

28.09.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні 28.09.2016 оголошено перерву до 05.10.2016.

В судовому засіданні 05.10.2016 оголошено перерву до 26.10.2016.

Через відділ діловодства суду 18.10.2016 від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання та клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 відкладено розгляд справи на 16.11.2016.

В судовому засіданні 16.11.2016 оголошено перерву до 07.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 відкладено розгляд справи на 22.12.2016.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Латко І.О. від 23.12.2016 року №04-23/2686 у зв'язку з лікарняним судді Андреїшиної І.О., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/7014/16, за наслідками якого справу розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 (суддя Якименко М.М.) прийняти справу №910/7014/16 до провадження та призначено її розгляд на 08.02.2017.

08.02.2017 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представник позивача подав клопотання зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2017 року зупинено провадження у справі №910/7014/16 до вирішення по суті справи №826/1494/17 (за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови в частині) та набрання законної сили рішення суду (ухвали, постанови) у даній справі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 (судді: Ткаченко Б.О. - головуючий, Зеленін В.О., Мартюк А.І.) ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/7014/16 скасовано, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 04.07.2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 у справі №910/7014/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 року поновлено провадження у справі та призначено її розгляд на 20.09.2017 року.

В судове засідання 20.09.2017 року представник третьої особи не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвали суду, позовна заява надсилались на всі відомі адреси, в тому числі на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 20.09.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 20.09.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «КАРБОН» (далі по тексту - Відповідач, ПрАТ «КАРБОН») надіслало Публічному акціонерному товариству «КИЇВЕНЕРГО» (далі по тексту - Позивач, ) лист від 11.01.2016року №11-01/2 з заявою про укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією.

У відповідь лист від 11.01.2016року №11-01/2 Позивач у листі від 20.01.2016 року №42АУ/14ЮРЕ/588 вказав, що Відповідач надав не повний пакет документів, передбачений пунктом 5 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж, затвердженого Постановою НКРЕ від 29.10.2010 №1421 (далі по тексту - Порядок).

У зв'язку з тим, що разом з листом від 11.02.2016 року №11-02 Відповідач надав повний пакет документів, передбачений Порядком, Позивач разом з листом від 04.03.2016 року б/н надіслав Відповідачу договір про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією від 03.03.2016 року №258-16 у двох примірниках.

Разом з листом від 22.03.2016 року №22-03 Відповідач надіслав Позивачу один примірник Договору від 03.03.2016 № 258-16, підписаний з протоколом розбіжностей, та два примірники протоколу розбіжностей.

У відповідь позивач разом з листом від 31.03.2016 №42АУ/1410РЕ/3816 надіслав відповідачу один примірник протоколу розбіжностей, підписаний з протоколом узгодження розбіжностей, та два примірники протоколу узгодження розбіжностей. Також у цьому листі від 31.03.2016 №42АУ/1410РЕ/3816 ПАТ позивач звернувся до відповідача з проханням підписати, скріпити печаткою протокол узгодження розбіжностей та повернути один примірник цього протоколу ПАТ "Київенерго" до 13.04.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскільки низка розбіжностей щодо пунктів 1.1., 1.3., абзац 2 пункту 2.1., 2.2., 4.2., 4.3., 4.5., 5.1.4., 5.1.5., 6.2.2., 6.2.8., 6.3.1., 6.3.4., 6.3.7., 6.3.9., 6.3.10., 6.3.11., 10.1., 11.2., разом з додатками №№1, 2, 3, 4, 5, 6 до Договору від 03.03.2016 № 258-16 в редакції позивач так і не були узгоджена Сторонами, позивач на підставі ч. 7 ст. 181 ГК України передає до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими та просить суд врегулювати розбіжності та викласти спірні умов Договору від 03.03.2016 року №258-16 в редакції запропонованій позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 179 ГК України).

ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що врегулювання розбіжностей та викладення спірних умов Договору від 03.03.2016 року №258-16 у редакції запропонованій позивачем, є примушення відповідача до прийняття вказаних умом договору, що являє собою порушенням вищезазначених норм.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом врегулювання розбіжностей та викладення спірних умов Договору в редакції запропонованій позивачем).

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свої позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 20.10.2017 року.