КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р. Справа№ 910/7134/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: не з'явились

від відповідача: Поліщук О.І., дов. б/н від 20.06.2017р.

розглянувши апеляційну скаргу

у відкритому судовому

засіданні Приватного акціонерного товариства "Маріупольський

металургійний комбінат імені Ілліча"

на рішення Господарського суду м. Києва від 04.07.2017 р.

у справі № 910/7134/17 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський

металургійний комбінат імені Ілліча"

до Публічного акціонерного товариства "Українська

залізниця"

про стягнення 126 023,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 126 023,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим позивачу завдано збитки у розмірі 126 023,05 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.07.2017р. у справі № 910/7134/17 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.08.2017 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" у справі № 910/7134/17 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 у справі № 910/7134/17 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 05.09.2017 р.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.09.2017 р. для розгляду справи № 910/7134/17 сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Ткаченко Б.О., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 р. у справі № 910/7134/17 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Мартюк А.І., судді: Ткаченко Б.О., Калатай Н.Ф. у названому складі.

04.09.2017р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 04.07.2017 року у справі № 910/7134/17 без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 у справі № 910/7134/17 відкладено розгляд справи на 10.10.2017р.

Представники відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів щодо оплати товару, що перевозився відповідачем та надійшов не повністю, у зв'язку з чим позивачем не доведено факту завдання йому збитків втратою цього товару.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки дослідуючи обставини справи та оцінюючи надані докази у їх сукупності, судом не було враховано той факт, що у даному випадку спірні відносини виникли у зв'язку з договором перевезення (перевезення вантажів залізницею).

Судом встановлено, що 25.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі -виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - вантажовласник) укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізним транспортом послуги № 1970/ДФ/10017, предметом якого є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 2.2 договору виконавець зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно з затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається у додатку до цього договору.

Згідно з п. 7.1 договору за цим договором виконавець надає вантажовласнику послуги на станціях регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідно до загальних положень Статуту Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" від 25.04.2016 (протокол № 21), Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" є правонаступником у повному обсязі майна, прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частина 1 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлює, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язань, які витікають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 105 Статуту залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації і особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 та і 5 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008р. №04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» Статут не передбачає обов'язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач, за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

На підтвердження кількості та розміру дійсної вартості втраченого вантажу позивачем додані до позову оригінали комерційних актів, оригінал залізничної накладної, належним чином засвідченої копії виданого вантажовідправником рахунку-фактури і сертифікатів якості.

Як встановлено колегією суддів та не заперечується відповідачем вартість вантажу, який надійшов у спірних вагонах, був сплачений у квітні 2017року, що підтверджується платіжним дорученням № від 03.04.2017р., належним чином засвідчена копія надана апелянтом до апеляційної скарги. Даний доказ приймається колегією суддів до уваги, оскільки спірне рішення прийнято без участі позивача.

01.02.2016 між Публічним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" (постачальник за договором) та Публічним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (покупець за договором) укладено договір №245/108/16 Сб, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити коксову продукцію на умовах, передбачених цим договором.

15.02.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/98, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні №53590063 в кількості 1900 кг, про що в накладній №48457683 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться; вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 24 200 кг, нетто - 45 700 кг. При переважуванні вага виявилася: брутто - 68 000 кг, тара з брусу - 24 200 кг, нетто - 43 800 кг, що менше документа на 1900 кг.

Вантаження в вагоні нижче рівня бортів на 400-500 мм, шапкообразне. Маркування одною продольною полосою вапном. У вагоні над 1-2-м люками по ходу поїзда присутня виїмка розміром 3000мм х 2800 мм х 500-600 мм у глибину вагону. Маркування порушено у місцях виїмки, що відповідає попутному акту загальної форми № 10430 станції Волноваха Донецької залізниці. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношення справний.

15.02.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/99, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні №58939612 в кількості 4800 кг, про що в накладній №48457683 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться; вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 500 кг, нетто - 40 100 кг. При переважуванні вага виявилася: брутто - 58 800 кг, тара з брусу - 23 500 кг, нетто - 35 300 кг, що менше документа на 4800 кг.

Вантаження в вагоні нижче рівня бортів на 400-500 мм, шапкообразне. Маркування одною продольною полосою вапном. У вагоні з правого боку по ходу поїзда над 1-3-м люками присутня виїмка розміром 5000мм х 2800 мм х 600-800 мм, над 5-7-м люками виїмка 6000 мм х 2000 мм х 600мм у глибину вагону. Маркування порушено у місцях виїмки, що відповідає попутному акту загальної форми № 10439 станції Волноваха Донецької залізниці. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношення справний.

15.02.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/100, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні №54778626 в кількості 2200 кг, про що в накладній №48457683 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться; вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 920 кг, нетто - 41 880 кг. При переважуванні вага виявилася: брутто - 63 600 кг, тара з брусу - 23 920 кг, нетто - 39 680 кг, що менше документа на 2 200 кг.

Вантаження в вагоні нижче рівня бортів на 400-500 мм, шапкообразне. Маркування одною продольною полосою вапном. У вагоні над 1-2-м люками присутня виїмка розміром 3500мм х 1500 мм х 500-600 мм, над 5-6-м люками виїмка 3500мм х 1500мм х 500-600мм у глибину вагону. Маркування порушено у місцях виїмки, що відповідає попутному акту загальної форми № 10435 станції Волноваха Донецької залізниці. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношення справний.

15.02.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/101, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні №53171039 в кількості 2400 кг, про що в накладній №48457683 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться; вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 000 кг, нетто - 42 100 кг. При переважуванні вага виявилася: брутто - 62 700 кг, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 39 700 кг, що менше документа на 2400 кг.

Вантаження в вагоні нижче рівня бортів на 400-500 мм, шапкообразне. Маркування одною продольною полосою вапном. У вагоні над 6-7-м люками присутня виїмка розміром 3500мм х 2800 мм х 600-700 мм у глибину вагону. Маркування порушено у місцях виїмки, що відповідає попутному акту загальної форми № 10440 станції Волноваха Донецької залізниці. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношення справний.

Також 15.02.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/102, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні №52986304 в кількості 2650 кг, про що в накладній №48457683 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться; вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 200 кг, нетто - 41 500 кг. При переважуванні вага виявилася: брутто - 62 050 кг, тара з брусу - 23 200 кг, нетто - 38850 кг, що менше документа на 2650 кг.

Вантаження в вагоні нижче рівня бортів на 400-500 мм, шапкообразне. Маркування одною продольною полосою вапном. З правого боку по ходу поїзда над 1-3-м люками присутня виїмка розміром 4500мм х 1500 мм х 500-600 мм, над 6-7 люками виїмка 3000мм х 1500мм х 500-600мм у глибину вагону. Маркування порушено у місцях виїмки, що відповідає попутному акту загальної форми № 10437 станції Волноваха Донецької залізниці. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношення справний.

Також 15.02.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/103, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні №60354586 в кількості 3000 кг, про що в накладній №48457683 зроблено відповідну відмітку.

За документом значиться; вантаж кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 200 кг, нетто - 39950 кг. При переважуванні вага виявилася: брутто - 60 150 кг, тара з брусу - 23 200 кг, нетто - 36950 кг, що менше документа на 3000 кг.

Вантаження в вагоні нижче рівня бортів на 400-500 мм, шапкообразне. Маркування одною продольною полосою вапном. У вагоні над 1-4-м люками присутня виїмка розміром 4500мм х 1500 мм х 500-600 мм, над 6-7 люками виїмка 6000мм х 2800мм х 500-600мм у глибину вагону. Маркування порушено у місцях виїмки, що відповідає попутному акту загальної форми № 10433 станції Волноваха Донецької залізниці. Течі вантажу немає. Вагон прибув у технічному відношення справний.

Позивач зазначив, що вартість 1 тони вантажу в вагоні №53590063 відповідно до рахунку вантажовідправника №91401028 від 14.02.2017 складає 10 618,88 грн., виходячи з розрахунку: 2656932,49 грн: 300,25т = 10618,88 грн в т.ч. ПДВ. Згідно комерційного акту №485604/98 від 15.02.2017 недостача склала 1900 кг., отже сума втраченого вантажу в вагоні №53590063 складає 10 512,69 грн.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №58939612 відповідно до рахунку вантажовідправника №91401028 від 14.02.2017 складає 10579,81 грн., виходячи з розрахунку: 9796817,46 грн: 1111,19т = 10 579,81 грн в т.ч. ПДВ. Згідно комерційного акту №485604/99 від 15.02.2017 недостача склала 4800 кг, отже сума втраченого вантажу в вагоні №58939612 складає 42298,08 грн.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №54778626 відповідно до рахунку вантажовідправника №91401028 від 14.02.2017 складає 10 579,81 грн., виходячи з розрахунку: 9796817,46 грн: 1111,19т = 10 579,81 грн в т.ч. ПДВ. Згідно комерційного акту №485604/100 від 15.02.2017 недостача склала 2200 кг, отже сума втраченого вантажу в вагоні №54778626 складає 14 388,54 грн.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №53171039 відповідно до рахунку вантажовідправника №91401028 від 14.02.2017 складає 10 579,81 грн., виходячи з розрахунку: 9796817,46 грн: 1111,19т = 10 579,81 грн в т.ч. ПДВ. Згідно комерційного акту №485604/101 від 15.02.2017 недостача склала 2400 кг., отже сума втраченого вантажу в вагоні №53171039 складає 16 504,50 грн.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №52986304 відповідно до рахунку вантажовідправника №91401028 від 14.02.2017 складає 10 579,81 грн., виходячи з розрахунку: 9796817,46 грн: 1111,19т = 10 579,81 грн в т.ч. ПДВ. Згідно комерційного акту №485604/102 від 15.02.2017 недостача склала 2650 кг., отже сума втраченого вантажу в вагоні №52986304 складає 19043,66 грн.

Вартість 1 тони вантажу в вагоні №60354586 відповідно до рахунку вантажовідправника №91401028 від 14.02.2017 складає 10 579,81 грн., виходячи з розрахунку: 9796817,46 грн: 1111,19т = 10 579,81 грн в т.ч. ПДВ. Згідно комерційного акту №485604/102 від 15.02.2017 недостача склала 2650 кг., отже сума втраченого вантажу в вагоні №60354586 складає 23 275,58 грн.

Як вбачається з матеріалів справи загальний розмір збитків недостачі (вартості втраченого вантажу) складає 126 023,05 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник ) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

Статтею 924 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 23 вищевказаного Закону перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає у розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин

Розмір такої шкоди в даному випадку складається із вартості вантажу, який оплачений позивачем, але фактично ним не отриманий.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерством транспорту України №644 від 21.11.2000р., вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначені маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить для вантажів, які перевозяться у вологому стані, 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

У ст. 114 Статуту залізниць України зазначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Таким чином, відповідач не виконав покладених на нього законом та договором перевезення, укладеним між ним та вантажовідправником на користь позивача, цивільно-правових зобов'язань в частині забезпечення схоронності перевезення вантажу.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки порушення відповідачем своїх обов'язків полягає в частковій втраті вантажу, який перевозиться, що спричинило заподіяння позивачеві збитки у розмірі вартості втраченого вантажу і складається з ними в причинно-наслідковому зв'язку.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від 04.07.2017р. у справі № 910/7134/17 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 04.07.2017р. у справі № 910/7134/17 скасувати.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" () на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" () суму збитків, які виникли у зв'язку із збереженням вантажу при перевезенні в розмірі 126 023,05 грн.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" () на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 890,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 079,00 грн.

6. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

7. Матеріали справи № 910/7134/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

8. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Н.Ф. Калатай

Б.О. Ткаченко