ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.10.2017 Справа № 905/2366/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Курило Г.Є., суддів Чорненької І.К., Ніколаєвої Л.В.

при секретарі судового засідання А.О. Кащеєві

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КапиталЮгИнвест", м. Москва

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДОМАНТ, м. Донецьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ

про стягнення 232 993 305,33 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: ОСОБА_1 за довіреністю.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ДОМАНТ, м. Донецьк про стягнення 232 993 305,33 грн., в т.ч. заборгованість по кредиту в розмірі 220000000,00грн., заборгованість по процентам у розмірі 11054246,58 грн., заборгованість по пені за процентами у розмірі 866057,69 грн., індекс інфляції по простроченим процентам у розмірі 1029646,40 грн., 3% річних на прострочені проценти у розмірі 43354,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ посилається на невиконання відповідачем зобовязань за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №20-3096/2-1 від 24.12.2014.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.09.2015 порушено провадження по справі №905/2366/15.

03.11.2015 відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю ДОМАНТ, м.Донецьк до канцелярії суду надав клопотання про призначення судової економічної експертизи, з огляду на те, що розрахунок заборгованості позивача за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 20-3096/2-1 від 24.12.2014 є спірним, а суми у позовній заяві містять невідповідність умовам кредитного договору. Позивач в судовому засіданні 03.11.2015 зазначив, що клопотання відповідача про проведення судової експертизи залишає на розсуд суду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.11.2015 по справі №905/2366/15 призначено судову економічну експертизу. На вирішення експерту поставлені наступні питання:

1. Чи відповідає умовам договору про відкриття траншевої кредитної лінії №20-3096/2-1 від 24.12.2014 з урахуванням додаткових угод до нього та чи підтверджується документально наведений в додатках до позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ розрахунок заборгованості за кредитом, процентами, інфляційними втратами за несвоєчасну сплату процентів, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, пенею за несвоєчасну сплату процентів?

2. Якщо подані позивачем у судову справу розрахунки заборгованості по тілу кредиту, процентам, 3% річних, пені, інфляційним витратам проведені невірно і не відповідають умовам договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 20-3096/2-1 від 24.12.2014, первинним документам, проведені з помилками, то навести правильний розрахунок за спірний період з визначенням суми заборгованості по тілу кредиту, процентам, 3% річних, пені, інфляційним витратам.

Проведення експертизи доручено судовим експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз. Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.11.2015 по справі №905/2366/15 провадження по справі зупинено на строк проведення експертизи.

До господарського суду Донецької області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судової економічної експертизи № 745 по господарській справі №905/2366/15. Відповідно до висновків судової експертизи встановлено наступне:

По першому питанню: наведений в додатках до позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м.Київ розрахунок заборгованості за кредитом, процентами, інфляційними втратами за несвоєчасну сплату процентів, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, пенею за несвоєчасну сплату процентів станом на 12.06.2015, відповідає умовам договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 20-3096/2-1 від 24.12.2014 з урахуванням договору про надання траншу від 25.12.2014 та документально підтверджується в межах позовних вимог. А саме підтверджується:

- сума заборгованості за кредитом - 220000000,00 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом 0,00 грн.;

- сума заборгованості за процентами 11054246,58 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за процентами 10126027,40 грн.;

- індекс інфляції по простроченим процентам 1117407,12 грн. (підтверджується в межах суми позовних вимог - 1029646,40грн.);

- 3 % річних на прострочені проценти 43354,66 грн.;

- пеня за відсотками 866057,39 грн.

Разом: 233081065,75 грн. (в межах позовних вимог 232993305,03 грн.).

Але, застосування, при визначенні суми пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, статті 2 Закону України від 02.09.2014 №1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, з урахуванням позиції що проценти за користування кредитними коштами є складовими основного зобовязання за кредитним договором є питанням права та виходить за межі компетенції експерта-економіста.

По другому питанню: розрахунок заборгованості Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ станом на 12.06.2015, відповідає умовам договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 20-3096/2-1 від 24.12.2014 з урахуванням договору про надання траншу від 25.12.2014 та документально підтверджується в межах позовних вимог. А саме підтверджується:

- сума заборгованості за кредитом - 220000000,00 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом 0,00 грн.;

- сума заборгованості за процентами 11054246,58 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за процентами 10126027,40 грн.;

- індекс інфляції по простроченим процентам 1117407,12 грн. (підтверджується в межах суми позовних вимог - 1029646,40грн.);

- 3 % річних на прострочені проценти 43354,66 грн.;

- пеня за відсотками 866057,39 грн.

Разом: 233081065,75 грн. (в межах позовних вимог 232993305,03 грн.).

Але, застосування, при визначенні суми пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, статті 2 Закону України від 02.09.2014 №1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, з урахуванням позиції що проценти за користування кредитними коштами є складовими основного зобовязання за кредитним договором є питанням права та виходить за межі компетенції експерта-економіста.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.09.2017 по справі №905/2366/15 замінено позивача по справі №905/2366/15, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ, правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "КапиталЮгИнвест", м. Москва та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ.

Відповідач в судовому засіданні 03.11.2015 проти задоволення позовних вимог заперечив. Однак в наступні судові засідання не зявився.

Відповідачем до суду 20.09.2017 надані пояснення, в яких відповідач наполягає, що договір цесії №39/370 від 02.03.2016 є неукладеним та не породжує юридичних наслідків, а також просить суд відмовити в клопотанні щодо залучення у справі правонаступника позивача ТОВ "КапиталЮгИнвест" та заміни процесуального статусу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", залучивши його як третю особу на стороні позивача.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 83058, м. Донецьк, вул. Майська, буд. 66. Аналогічна адреса зазначена в позовній заяві.

У відповідності до листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта відділення поштового звязку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк у звязку з чим ухвали суду були розміщені на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14, про що свідчать відповідні копії витягів з сайту.

Крім того, ухвали суду направлялись на адресу відповідача в м. Маріуполі, яка зазначена в клопотанні відповідача від 29.10.2015.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

Представник позивача та третьої особи у судові засідання 18.10.2017 зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.03.2017 для розгляду справи №905/2366/15 було визначено колегію у складі: головуючого судді Курило Г.Є., суддів Тарапати С.С, ОСОБА_2 У звязку з перебуванням судді Тарапати С.С. у відпустці розпорядженням керівника апарату від 21.09.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/2368/15. Протоколом від 21.09.2017 по справі №905/2368/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Г.Є. Курило, судді Л.В. Ніколаєва, І.К. Чорненька.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався та продовжувався на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд справи зупинявся та поновлювався відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін та третьої особи було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22, 27 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 24.12.2014 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (банк, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДОМАНТ (позичальник, відповідач) був підписаний договір про відкриття траншевої кредитної лінії №20-3096/2-1 (кредитний договір).

За своєю правовою природою договір про відкриття траншевої кредитної лінії №20-3096/2-1 від 24.12.2014 є кредитним договором, згідно якому, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття мультивалютної траншевої кредитної лінії зі встановлення максимального ліміту кредитної лінії у розмірі 220000000,00 гривень. Кредитування відбувається шляхом надання позичальнику кредитних коштів в межах окремих траншів. Розмір суми отриманих траншів в усіх валютах, по яких існують боргові зобовязання, в будь-який момент дії цього договору не може перевищувати встановлений ліміт кредитної лінії. Встановлення розміру кожного траншу відбувається після підписання з позичальником договору про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування, в якому визначається, крім іншого, строк користування траншем, процентна ставка. Договори про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування є невідємними частинами цього договору. Позичальник зобовязується отримати кошти в межах траншу, виконати всі обовязки, що витікають зі змісту цього договору, і повністю погасити свої боргові зобовязання у терміни (строки), встановлені договором про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування. Строк дії кожного траншу не може перевищувати 1 місяць та щоразу продовжується автоматично на такий самий строк, але не пізніше ніж до 10 березня 2016 року (включно), якщо жодна зі сторін за 10 календарних днів до настання строку повернення траншу не повідомить іншу сторону про відмову від автоматичного продовження строку користування ним. Перебіг кожного наступного строку кредитування починається з останнього дня попереднього строку кредитування та закінчується через 1 місяць. У випадку, якщо останній день строку кредитування припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, останнім днем строку кредитування вважається останній банківський день напередодні, з якого і починається перебіг наступного строку кредитування. При продовженні строку кредитування подальше кредитування позичальника здійснюється на діючих на момент продовження умовах, відповідно до кредитного договору та всіх договорів про внесення змін до нього. Під поняттям 1 місяць слід розуміти період часу, що складає 30 календарних днів. Кожний транш є не відновлювальним кредитом, і після сплати заборгованості по поверненню суми кредиту (повністю або частково), позичальник втрачає право на отримання кредиту і розмірі різниці між розміром траншу та розміром поточної заборгованості по сплаті суми кредиту.

Згідно п. 2.3 кредитного договору порядок надання кредиту в межах траншу: банк надає позичальнику кредит в межах окремого траншу шляхом перерахування коштів з кредитного на поточний рахунок позичальника, вказаний у договорі про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування. Перерахування кредиту здійснюється на підставі заяви позичальника не пізніше наступного робочого дня, за датою отримання заяви. У випадку збільшення розміру ліміту кредитної лінії, банк надає транш не раніше наступного робочого дня.

В межах договору про відкриття траншевої кредитної лінії №20-3096/2-1 від 24.12.2014 між сторонами укладено договір про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування від 25.12.2014, в якому встановлено розмір траншу (220000000,00 грн.), проценти за користування кредитом (14% річних у гривні), проценти за неправомірне користування кредитом (19% річних у гривні), цілі кредитування, кінцевий термін повернення кредиту, наданого в межах цього траншу.

Строк дії ліміту кредитної лінії по 10 березня 2016 р. (включно) (п. 2.5. кредитного договору).

В п. 4.1. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом в рамках встановлених траншів, позичальник повинен сплачувати банку проценти. Проценти нараховується до повного погашення заборгованості по кредиту. За користування кредитом в межах строку його погашення, позичальник сплачує проценти за користування кредитом. У випадку прострочення позичальником виконання зобовязань по погашенню кредиту, банк надалі нараховує проценти за неправомірне користування кредитом на частину кредиту, що є простроченою до сплати та проценти за користування кредитом на частину кредиту, строк сплати якої не настав. Якщо проценти за неправомірне користування кредитом не встановлені договором (в тому числі договором про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування), банк нараховує проценти за користування кредитом до повного погашення заборгованості по кредиту.

Розмір процентів за користування кредитом і процентів за неправомірне користування кредитом встановлюється у договорах про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування. При цьому сторони домовились, що розмір процентів не може перевищувати максимальний розмір процентної ставки, який дорівнює: 25% річних за користування кредитом, наданим у гривні та 23% річних за користування кредитом, наданим у доларах США (п. 4.2. кредитного договору).

Згідно п. 4.3. кредитного договору проценти нараховуються банком у розмірі, встановленому у договорі про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування, починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. Проценти нараховуються у валюті кредиту. При розрахунку процентів по заборгованості в національній валюті використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, по заборгованості в іноземній валюті використовується метод «факт/360», виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Банк нараховує проценти на кредит кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня. Проценти, нараховані за поточний місяць, сплачуються щомісячно 1 (першого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів, а при настанні дати сплати (повернення) кредиту в цю дату. Нарахування процентів за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями. При цьому сторони встановлюють, що зобовязання позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими по 4 число місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів). Проценти, що нараховані за останній календарний місяць строку дії кредиту, не вважаються простроченими протягом наступних 4 календарних днів з дати вказаної в п.2.5. цього договору або в п.5. договору про надання траншу. У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобовязаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні. Проценти, які нараховуються на кредит після настання кінцевого терміну його повернення (дата повернення кредиту, отриманого в межах траншу, або його останньої частини, згідно встановленого графіку погашення), сплачується позичальником з наступного робочого дня, за датою виникнення простроченої заборгованості, і надалі щоденно, виходячи із залишку заборгованості на кінець попереднього операційного дня. При цьому, якщо вихідні та неробочі дні починаються в поточному та закінчуються в наступному місяці, тоді нарахування за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюються в останній робочий день поточного місяця, а нарахування за вихідні та неробочі наступного місяця здійснюються в перший робочий день наступного місяця. Якщо договором встановлено проценти за неправомірне користування кредитом, то вони нараховуються щоденно, при цьому, якщо дата погашення, що визначена у договорі, припадає на робочий день, то проценти за неправомірне користування кредитом, починають нараховуватись з дати погашення, яка визначена у договорі. Якщо дата погашення, яка визначена у договорі, припадає на вихідний та/або святковий день, то проценти за неправомірне користування кредитом, починають нараховуватись: у випадку остаточного погашення згідно вимог п. 2.5 або строку передбаченого п. 5 договору про надання траншу - з дати погашення, яка визначена у Договорі.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (п. 10.1. кредитного договору).

Відповідно до п. 10.3. кредитного договору, він діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування кредитом та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобовязань, прийнятих ним на себе згідно з умов цього договору.

Факт видачі кредиту підтверджується заявкою на одержання коштів згідно договору про відкриття траншевої кредитної лінії №20-3096/2-1 від 24.12.2014 на суму 220000000,00грн., договором про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування від 25.12.2014, меморіальним ордером №287368 від 25 грудня 2014р. та банківськими виписками, а також висновком судової економічної експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідач не заперечував факт отримання кредитних коштів.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст.1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 8.2.2 кредитного договору банк набуває право при виникненні обставин (хоча б однієї), передбачених п.8.1. цього договору, письмово повідомивши про це позичальника, в односторонньому порядку вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит в повному обсязі, при цьому обовязки банку з надання кредиту за цим договором припиняються, а цей договір між сторонами вважається зміненим, як зазначено в цьому пункті договору. Позичальник зобовязаний, незважаючи на інші положення цього договору, виконати зазначену вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із нарахованою платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно цього договору, в строк не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання позичальником відповідної вимоги.

Розділом 8 кредитного договору передбачено перелік негативних обставин. Так, п.8.1.1 кредитного договору називає негативною обставиною невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких умов договору.

Оскільки позичальником не виконувались зобовязання за кредитним договором, банком на адресу відповідача була направлена претензія-вимога №39-1/1497-6 від 07.09.2015 на суму 232993305,33 грн., відповідно до якого ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк вимагав від відповідача в десятиденний строк погасити заборгованість за кредитним договором. Направлення претензії-вимоги підтверджуються накладною №16-4902-9360 від 07.09.2015 року та описом вкладення до накладної №16-4902-9360 компанії «PONY EXPRESS», яка представляє кур'єрські послуги.

Однак, позичальник претензію-вимогу банка залишив без задоволення.

З метою встановлення факту існування заборгованості відповідача за кредитним договором, судом призначалася судова економічна експертиза, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз. У висновку судової економічної експертизи №745 від 26.09.2016 встановлено, що підтверджується документально заборгованість за кредитом у розмірі 220000000,00 грн., заборгованість за процентами у розмірі 11054246,58 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за процентами 10126027,40 грн. До матеріалів справи надані банківські виписки, які підтверджують зазначену в позові заборгованість за кредитом та відсотками.

При цьому, суд зазначає, що на теперішній час строк повернення заборгованості за кредитом є таким, що настав.

02.03.2016 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ, який є кредитором за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №20-3096/2-1 від 24.12.2014 та Товариством з обмеженою відповідальністю "КапиталЮгИнвест", м. Москва, Російська Федерація був укладений договір цесії №39/370, відповідно до умов якого, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" передало Товариству з обмеженою відповідальністю "КапиталЮгИнвест", м. Москва, Російська Федерація право вимоги за вказаним кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору, цедент передає, а цесіонарій приймає вимоги до боржника в об'ємі, передбаченому в ст. 3 договору на умовах, встановлених договором.

Право вимоги переходить до цесіонарія в дату укладання договору (п. 2.3 договору).

Цедент зобов'язується в строк не пізніше 5 робочих днів з дати укладання договору направити боржнику, а також іншим особам (у випадку необхідності) повідомлення з подальшим направленням копії повідомлення цесіонарію (п. 4.4 договору).

10.03.2016 Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" направив відповідачу повідомлення про те, що відбулася переуступка права вимоги.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення регулюються ст.ст. 382, 384 ЦК РФ.

Отже кредитором за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №20-3096/2-1 від 24.12.2014 є Товариство з обмеженою відповідальністю "КапиталЮгИнвест", м.Москва.

Заперечення відповідача, що договір цесії №39/370 від 02.03.2016 є неукладеним судом не приймаються до уваги на підставі наступного.

Згідно п. 8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Отже, якщо при укладенні господарського договору сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, то на стадії укладення договору може мати місце визначення договору як неукладеного, однак доказів того, що договір цесії №39/370 від 02.03.2016 не містить істотних умов господарського договору суду не представлено.

В той же час, згідно висновків Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 25.06.2011 у справі №7/221-09, 23 вересня 2015 року у справі № 3-502гс15 визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.

Факт виконання договору цесії №39/370 від 02.03.2016 підтверджений матеріалами справи, що свідчить про помилковість доводів відповідача, що договір є неукладеним.

В матеріалах справи є докази оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "КапиталЮгИнвест" банку вартості відступленого права вимоги.

Інші заперечення відповідача не приймаються судом до уваги у звязку з безпідставністю.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відмову в клопотанні щодо залучення у справі правонаступника позивача - ТОВ "КапиталЮгИнвест".

Відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів погашення заборгованості за кредитним договором, в результаті чого господарський суд робить висновок, що сплату цих сум заборгованості не здійснено до теперішнього часу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДОМАНТ, м. Донецьк заборгованості за кредитом у розмірі 220000000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 11054246,58 грн. є доведеними та підлягають задоволенню.

Крім того, банком нарахована пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 866057,69 грн. за період з 06.01.2015 по 11.06.2015.

Відповідно до п. 9.1. кредитного договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього договору зобов'язань винна сторона сплачує іншій стороні неустойку, передбачену цим Договором, а також відшкодовує збитки, понесені іншою стороною.

Так, пунктом 9.2. кредитного договору визначено, що за несвоєчасне повернення сум кредиту та/або несвоєчасну сплату плати за кредит позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми прострочено платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, за кожен день прострочення. За несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, що нараховані після настання кінцевого терміну його повернення, пеня не нараховується.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Однак, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк, де проводить свою господарську діяльність відповідач, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

05.11.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тар Альянс до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2015 у зазначеній адміністративній справі залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р була зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014.

Одночасно, відповідно до ст. 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014 №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Розпорядженням КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території в яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло м. Донецьк.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 2 означеного закону відносно заборони нарахування пені з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Донецьк, де проводить свою господарську діяльність відповідач. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України Про боротьбу з тероризмом, прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, а також усвідомлюючи загальновідомий факт місцезнаходження відповідача в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", та вважає неправомірним нарахування банком пені у розмірі 866057,69 грн. за період з 06.01.2015 по 11.06.2015 та відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в повному обсязі.

Позивачем заявлено також до стягнення індекс інфляції по простроченим процентам у розмірі 1029646,40 грн. та 3% річних на прострочені проценти у розмірі 43354,66 грн. за період з 06.01.2015 по 11.06.2015.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є штрафними санкціями (штрафом, пенею), а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

У відповідності до висновку судової економічної експертизи №745 від 26.09.2016, за даними дослідження сума індексу інфляції по простроченим процентам 1117407,12 грн. (підтверджується в межах суми позовних вимог - 1029646,40 грн.); 3 % річних на прострочені проценти 43354,66 грн.

Оскільки за висновком судового експерта сума індексу інфляції по простроченим процентам склала більше, ніж заявлено до стягнення позивачем, а суму 3 % річних на прострочені проценти підтверджена в заявленому розмірі, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 1029646,40 грн. за період з 06.01.2015 по 11.06.2015 та 3% річних у розмірі 43354,66грн. на прострочені проценти за аналогічний період є доведеними та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача оскільки з його вини виник спір, суми за проведення судової експертизи покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 41, 43, 47, 49, 69, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю КапиталЮгИнвест до Товариства з обмеженою відповідальністю ДОМАНТ, м. Донецьк про стягнення 232993305,33 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДОМАНТ, м. Донецьк (83058, м. Донецьк, вул. Майська, буд. 66, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КапиталЮгИнвест (121069, Російська Федерація, м. Москва, вул. Велика Нікітська, б. 62, будова 3, поверх 3, приміщення І, кім. 3, ОГРН 946, ИНН НОМЕР_1) заборгованість по кредиту в розмірі 220000000,00 грн., заборгованості по процентах у розмірі 11054246,58 грн., індекс інфляції по простроченим процентам у розмірі 1029646,40 грн., 3% річних на прострочені проценти у розмірі 43354,66 грн., судовий збір в розмірі 182700,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 18.10.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення буде складено та підписано 23.10.2017. Повний текст рішення підписано 23.10.2017.

Головуючий суддя Г.Є. Курило

Суддя І.К. Чорненька

Суддя Л.В. Ніколаєва