ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.10.2017 Справа № 904/8503/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Бердичів, Житомирська область

до Відповідача 1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро

Відповідача 2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Дніпро

про стягнення 75 246,58 грн.

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, ФОП

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: ОСОБА_4, дов. від 18.07.17р.

СУТЬ СПОРУ:

У вересні 2016р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача 1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та відповідача 2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, в якому просив:

- стягнути з відповідача 1 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 45 000,00грн., 3% річних у розмірі 147,95грн.;

- стягнути з відповідача 2 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 30 000,00грн., 3% річних у розмірі 98,63грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів витрати на послуги адвоката у розмірі 5 000,00грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. позов задоволено частково: стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 45 000,00грн. отриманих грошових коштів та 824,09грн. витрат по сплаті судового збору; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 30 000,00грн. отриманих грошових коштів та 549,39грн. витрат по сплаті судового збору; в решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.02.2017р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2017р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.02.2017р. у справі №904/8503/16 скасовано в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідачів безпідставно отриманих коштів у розмірі 75 000,00грн., а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат; справу в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою від 19.08.2017р. суддя Петрова В.І. прийняла справу №904/8503/16 в частині стягнення з відповідачів безпідставно отриманих коштів у розмірі 75 000,00грн. та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат до свого провадження.

Під час нового розгляду позивач зазначив, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.08.2017р. у справі №906/457/17 відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 45 665,61грн. Отже немає підстав для зарахування неіснуючої заборгованості за комунальні послуги в рахунок зустрічних однорідних вимог.

Відповідач 1 явку представника в судові засідання не забезпечив, витребувані судом документи не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідач 2 зазначає, що за умовами договору позивачу надавались комунальні та експлуатаційні послуги, які останній не оплатив, у зв'язку з чим дана заборгованість погашена за рахунок сплаченої позивачем попередньої оплати на підставі ст.601 Цивільного кодексу України.

12.10.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2016р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендодавець 1, відповідач 1), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендодавець 2, відповідач 2) (далі разом - орендодавець), та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, позивач) укладено договір оренди №2016-54/3.

Відповідно до п.1.1. договору орендодавець зобов'язується передати, а орендар зобов'язується прийняти у тимчасове платне користування - для використання у своїй господарській діяльності - магазин непродовольчих товарів - нежитлове приміщення НОМЕР_4, який розташовано за адресою: АДРЕСА_3, та має такі характеристики: літ. А-6 приміщення 3 цок, поз.1,1; 1 поверх, поз. 2-5; загальна орендована площа складає 122,7 кв.м; згідно з проектно-технічною документацією (технічним паспортом), виготовленого Комунальним підприємством "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради 11.07.2012р. (далі - приміщення або об'єкт оренди), а також орендар зобов'язується сплачувати орендну плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.8.1. договору цей договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення їх печатками і діє по 31.03.2019р. включно. Зміна або розірвання договору, одностороння відмова від договору допускається лише за взаємною згодою сторін, якщо інше прямо не передбачено умовами цього договору (п.8.2. договору).

Відповідно до п.3.1. договору приміщення передається в оренду на термін з 26.04.2016р. по 31.03.2019р. включно, починаючи з дати підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення (далі - акт №1).

Орендодавець передає приміщення орендарю, а орендар приймає приміщення від орендодавця за актом №1 не пізніше 26.04.2016р. (п.3.3. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі передали, а позивач прийняв об"єкт оренди, про що свідчить акт прийому-передачі №1 від 26.04.2016р. (т.1, а.с.20).

Відповідно до п.п.4.2.1. договору орендна плата сплачується у гривні; щомісячний розмір орендної плати розраховується за формулою: орендна плата = індекс К1 х площа приміщення х орендна ставка, де індекс К1 - співвідношення встановленого НБУ офіційного курсу гривні до долара США на дату виставлення рахунку, а в його відсутність на 15 число місяця, що передує оплачуваному, до встановленого НБУ офіційного курсу гривні до долара США на дату укладення цього договору; індекс К1 застосовується лише у випадках, коли він більший одиниці; на 11.04.2016р. курс НБУ гривні до долара США становить 25,6298; орендна ставка дорівнює 407,50грн.; орендна плата починає нараховуватись з 26.05.2016р. і становить 50 000,25грн. на місяць; якщо орендна плата з урахуванням індекс К1 за період з 26.05.2016р. по 31.05.2017р. перевищує 57 500,00грн., то щомісячний розмір орендної плати становить 57 500,00грн.; за період з 01.06.2017р. по 31.05.2018р. перевищує 66 125,00грн., то щомісячний розмір орендної плати становить 66 125,00грн.; за період з 01.06.2018р. по 31.03.2019р. перевищує 76 050,00грн., то щомісячний розмір орендної плати становить 76 050,00грн.; орендна плата сплачується орендарем на рахунки орендодавців згідно відповідної пропорції: 60% орендної плати сплачується на рахунок орендодавця 1, 40% орендної плати сплачується на рахунок орендодавця 2.

За п.п.4.3.1. договору орендна плата за кожен календарний місяць користування приміщенням у розмірі, розрахованому згідно п.п.4.2.1. договору, сплачується орендарем відповідно до умов та на підставі цього договору не пізніше 25-го числа кожного місяця за наступний місяць оренди. Оплата або відшкодування витрат на оплату комунальних платежів здійснюється орендарем окремо не пізніше 10-го числа кожного місяця за попередній місяць оренди.

Згідно п.п.4.3.2. договору у разі неотримання з будь-яких підстав рахунку для оплати за орендну плату орендар зобов'язаний самостійно розрахувати та сплатити орендну плату відповідно до умов п.п.4.2.1. договору.

Орендна плата за два останні місяці строку оренди у сумі 100 000,00грн. сплачується орендарем згідно графіка: 50 000,00грн. - 11.04.2016р., 50 000,00грн. - в день підписання акту №1 (п.п.4.3.3. договору).

Задля визначення розміру орендної плати за певну частину календарного місяця або за певну кількість днів, розмір орендної плати за один календарний місяць ділиться на кількість календарних днів у відповідному місяці і множиться на кількість днів, протягом яких орендар фактично користувався приміщенням (п.4.4. договору).

За умовами п.4.5. договору факт здійснення розрахунків за користування приміщенням підтверджується відповідним актом (-ами) (складеними орендодавцем за формою, узгодженою з орендарем), підписаним (-ми) сторонами до кінця поточного місяця.

На виконання умов договору позивачу надано послуги з оренди приміщення на загальну суму 109 677,42грн., у тому числі:

1. відповідачем 1 на суму 65 806,45грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здачі - прийняття робіт (надання послуг):

за травень 2016р. від 31.05.2016р. №9-00000037 на суму 5 806,45грн. (т.1, а.с.53);

за червень 2016р. від 30.06.2016р. №9-00000036 на суму 30 000,00грн. (т.1, а.с.55);

за липень 2016р. від 31.07.2016р. №9-00000042 на суму 30 000,00грн. (т.1, а.с.57);

2. відповідачем 2 на суму 43 870,97грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здачі - прийняття робіт (надання послуг):

за травень 2016р. від 31.05.2016р. №4-00000608 на суму 3 870,97грн. (т.1, а.с.54);

за червень 2016р. від 30.06.2016р. №4-00000607 на суму 20 000,00грн. (т.1, а.с.56);

за липень 2016р. від 31.07.2016р. №4-00000640 на суму 20 000,00грн. (т.1, а.с.58).

Позивач сплатив орендну плату в розмірі 209 677,42грн., у тому числі:

1. на користь відповідача 1 у розмірі 125 806,45грн.:

30 000,00грн. згідно квитанції від 11.04.2016р. №10733.8769 (т.1, а.с.24);

30 000,00грн. згідно квитанції від 26.04.2016р. №7314.7950 (т1, а.с.24);

35 806,45грн. згідно квитанції від 25.05.2016р. №8473.7950 (т.1, а.с.25);

30 000,00грн. згідно квитанції від 29.06.2016р. (т.1, а.с.25);

2. на користь відповідача 2 у розмірі 83 870,97грн.:

20 000,00грн. згідно квитанції від 11.04.2016р. №10710.8769 (т.1, а.с.24);

20 000,00грн. згідно квитанції від 26.04.2016р. №7290.7950 (т.1, а.с.24);

23 870,97грн. згідно квитанції від 25.05.2016р. №8462.7950 (т.1, а.с.25);

20 000,00грн. згідно квитанції від 29.06.2016р. №7241.9088 (т.1, а.с.25).

У подальшому, додатковою угодою №1 від 14.08.2016р. сторони достроково розірвали з 15.08.2016р. договір оренди №2016-54/3 від 11.04.2016р.

У відповідності до п.3.4. договору після закінчення або дострокового припинення дії договору орендар повертає орендодавцю приміщення за актом приймання-передачі приміщення (далі - акт №2).

15.08.2016р. позивач передав, а орендодавці прийняли об"єкт оренди за актом прийому-передачі №2 (т.1, а.с.22).

Пунктом 3.5. договору передбачено, що у разі закінчення, дострокового припинення або зменшення на умовах цього договору строку оренди зобов'язання сторін в частині взаємних розрахунків мають бути виконані не пізніше дати підписання сторонами акту №2, якщо сторонами не обумовлені інші строки.

Також, відповідно до п.3.2. договору після закінчення строку оренди орендна плата та інші платежі, передбачені договором, не нараховуються, окрім випадку незвільнення приміщення орендарем. У цьому випадку орендна плата нараховується у подвійному розмірі до часу фактичного звільнення приміщення орендарем.

У зв'язку з достроковим розірвання договору позивач звертався до відповідачів з вимогою повернути йому у термін до 15 календарних днів з дня отримання вимоги на банківський рахунок позивача надлишково сплачені позивачем відповідачам авансовим платежем кошти за останні два місяці дії договору, півтора з яких позивач не користувався об'єктом оренди (загальна сума за авансовим платежем становить 100 000,00грн.), що підтверджується листом від 31.08.2016р., фіскальними чеками №№4250, 4251, описами вкладення у цінний лист, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з відміткою про отримання їх відповідачами 14.09.2016р. (т.1, а.с.26-28).

Однак відповідачі не повернули позивачу залишок авансового платежу, у зв"язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

Згідно ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.ч.1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За положеннями ч.ч.2, 4 ст.653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно договору наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулось, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Як встановлено вище, позивач в рахунок оплати орендної плати за два останні місяці строку оренди наперед сплатив на користь відповідачів кошти у загальній сумі 100 000,00грн., які за своєю правовою природою у даному випадку є авансом.

Договір оренди сторонами розірвано 15.08.2016р., у вказану дату позивач повернув відповідачам орендоване майно.

Враховуючи відсутність з боку позивача заборгованості з оплати орендної плати за період фактичного користування орендованим майном, на момент розірвання договору - 15.08.2016р. зобов'язання відповідача 1 та відповідача 2 за послугами оренди залишились невиконаними на суму 75 806,40грн. авансового платежу - оплати, внесеної на підставі п.п.4.3.3. договору за останні два місяці строку оренди (серпень та вересень 2016р.), за вирахуванням сум орендної плати за 15 днів фактичного користування об'єктом оренди до моменту припинення договору у серпні 2016р. (відповідачем 1 не було надано позивачу послуги з оренди на суму 45 483,84грн. (75 806,40грн. х 60%), а відповідачем 2 - на суму 30 322,56грн. (75 806,40грн. х 40%)).

Позивач відповідно до поданого ним позову заявив до стягнення з відповідачів залишок авансового платежу у розмірі 75 000,00грн. (45 000,00грн. з відповідача 1 та 30 000,00грн. з відповідача 2).

Умовами п.3.5. договору сторонами узгоджено, що у разі закінчення, дострокового припинення або зменшення на умовах цього договору строку оренди, зобов'язання сторін в частині взаємних розрахунків мають бути виконані не пізніше дати підписання акту №2, якщо сторонами не обумовлені інші строки.

Позивач звертався до відповідачів з вимогою про повернення сплаченого авансового платежу у невикористаній його частині протягом 15 календарних днів з дати отримання вказаної вимоги.

Враховуючи викладене, строк повернення авансової суми у невикористаній її частині - у заявленій до стягнення сумі є таким, що настав.

Утримання відповідачами невикористаної суми передплати/авансу після припинення дії договору є зловживанням з боку останніх правом в розумінні ст.13 Цивільного кодексу України, що є несумісним із принципами цивільного законодавства, закріпленими у п.6 ч.1 ст.3 цього Кодексу.

Відповідачі не мають належних підстав для ухилення від виконання зумовленого умовами договору та нормами законодавства обов'язку з повернення невикористаної суми авансу після припинення такого договору оренди в силу приписів ст.ст.525, 526 та 629 Цивільного кодексу України, а також ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідач 2 зазначає, що за умовами договору позивачу надавались комунальні та експлуатаційні послуги, які останній не оплатив, у зв'язку з чим дана заборгованість погашена за рахунок сплаченої позивачем попередньої оплати на підставі ст.601 Цивільного кодексу України.

За п.п.4.1.1. договору орендодавець розраховує розмір відшкодування вартості комунальних послуг та електроенергії, виходячи з вартості фактично спожитих орендарем комунальних послуг та електроенергії, на підставі чого виставляє рахунок (рахунки) з одночасним наданням розрахунку їх вартості. Орендодавець зобов"язаний долучати сплачені рахунки та квитанції відповідних підприємств-постачальників в якості додатків до виставленого рахунку (рахунків).

Відповідно до п.4.5. договору факт здійснення відшкодування витрат з надання комунальних, експлуатаційних послуг, споживання електроенергії за цим договором підтверджується відповідним актом (-ами), підписаним сторонами. Акти щодо відшкодування витрат з надання комунальних, експлуатаційних послуг, споживання електроенергії орендодавці повинні надати орендарю разом з рахунком (рахунками), вказаними у п.4.1.2. договору.

Згідно п.п.4.1.2. договору орендар зобов"язується оплачувати рахунок (рахунки) орендодавця, передбачені п.п.4.1.1. договору, протягом 5 банківських днів з дня їх отримання. Отримання рахунків є обов"язком орендаря. Неотримання рахунків не звільняє орендаря від обов"язків з оплати орендної плати у встановлений договором термін.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.08.2017р. у справі №906/457/17 (залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.09.2017р.) у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 45 665,61грн. відмовлено у зв"язку з недоведеністю факту надання таких послуг.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, врахувавши всі документи, надані відповідачем 2, які також були досліджені Господарським судом Житомирської області у справі №906/457/17, дійшов висновку про недоведеність як відповідачем 1, так і відповідачем 2 обсягу наданих позивачу комунальних та експлуатаційних послуг.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 75 000,00грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов в частині стягнення заборгованості у розмірі 75 000,00грн. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (13300, АДРЕСА_4 ідентифікаційний код НОМЕР_2) 45 000,00грн. (сорок п"ять тисяч) отриманих грошових коштів та 824,09грн. (вісімсот двадцять чотири грн. 09коп.) судового збору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (49098, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код НОМЕР_3) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (13300, АДРЕСА_4 ідентифікаційний код НОМЕР_2) 30 000,00грн. (тридцять тисяч) отриманих грошових коштів та 549,39грн. (п"ятсот сорок дев"ять грн. 39коп.) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.10.2017р.

Суддя В.І. Петрова