ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р. Справа № 925/51/17

Господарський суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю;

від третьої особи не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожгриб", м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пономар", с.Литвинець, Канівський район, Черкаська область

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне підприємство Спецавтокомплект-Ж.С.А.

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 163224,00 грн. як безпідставно набутих відповідачем у 2016 році за рахунок позивача, а також витрат по сплаті судового збору з тих мотивів, що письмовий договір між сторонами не укладався; з метою придбання грибного міцелію «Онікс» ( далі товарно-матеріальні цінності; товар) на підставі виписаних відповідачем рахунків від 31.08.2016 №868, від 14.09.2016 №956 і від 06.10.2016 №1054 позивач за платіжними дорученнями від 31.08.2016 №83, від 02.09.2016 №84, від 14.09.2016 №92, від 15.09.2016 №93 і від 06.10.2016 №101 перерахував на рахунок відповідача в установі банку 163224,00 грн. Однак зобовязання між сторонами з приводу вказаної суми коштів не виникли, договори купівлі-продажу або поставки не укладені, грибний міцелій «Онікс» відповідачем позивачу не переданий, інші зобовязання між сторонами відсутні; перевізника замовляв відповідач, проте товар позивачу недоставлений. На письмову вимогу позивача про повернення 163224,00 грн. відповідач відповіді не дав і кошти не повернув, у звязку з чим позивач й вимагає стягнення цієї суми коштів з відповідача.

Представник позивача в судових засіданнях заявлені вимоги підтримав повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях .

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні 22.08.2017 заявлених позовних вимог не визнав вважаючи їх безпідставними. Посилався, зокрема на те, що надіслання відповідачем позивачу рахунків, які містять усі істотні умови договору купівлі-продажу, є пропозиціями укласти відповідні договори (ОФЕРТОЮ), а вчинені позивачем дії щодо сплати за цими рахунками вказаних у них сум грошей, з викладенням цих самих сум та назви товару в платіжних дорученнях, є прийняттям цих пропозицій (АКЦЕПТОМ), а це означає про укладення сторонами у спрощений спосіб за кожним із вказаних рахунків договорів купівлі-продажу. Відповідач стверджує, що ним було передано товар на всю отриману від Позивача суму коштів.

Відповідач стверджує, що товар передавався не особисто Позивачу, а через перевізника ПП «ОСОБА_3С.А.», транспортні послуги якого замовлялись Позивачем. Факт передачі товару перевізнику Відповідач підтверджує відповідними товаротранспортними накладними №Р9125 від 31.08.2016р., №Р9829 від 15.09.2016р., №Р10769 від 06.10.2016р., в яких замовником(платником) послуг перевезення вказано ТОВ «ЗАПОРОЖГРИБ».

Із пояснень відповідача вбачається, що оскільки товаротранспортні накладні заповнювали зі слів водія, в ТТН № 9829 від 15.09.2016 та №10769 від 06.10.2016 перевізником помилково зазначено ТОВ ОСОБА_3. Згідно даних Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ОСОБА_1 №22643105 від 20.02.2016 наявний в матеріалах справи). юридична особа з назвою «Спецавтокомплект», зареєстрована тільки Приватне підприємство "СПЕЦАВТОКОМПЛЕКТ-Ж.СА", , керівник ОСОБА_4. Останній зазначений, як водій перевізника в ТТН №9125 від 31.08.2016 та №Р9829 від 15.09.2016

14.08.2017 від представника Відповідача надійшла заява про поворот виконання рішення (том 2; а.с. 17).

Ухвалою від 22.08.2017, за заявою Відповідача до участі у справі в якості ІІІ особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено перевізника Приватне підприємство Спецавтокомплект-Ж.С.А. (далі третя особа; перевізник) . Вимоги суду, викладені в ухвалах суду третьою особою не виконані.

Ухвали з викликом представників третьої особи направлялась судом за адресою , яка вказана у ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на юридичну особу - Приватне підприємство Спецавтокомплект-Ж.С.А. () станом на 22.08.2017, з якого вбачається, що місцезнаходження підприємства: 08132, Київська область, Києво-Святошинсьий район, м.Вишневе, вул.Святошинська,буд.40 І, офіс 4 ( том 2; а.с. 23 28).

З довідки УДППЗ «УКРПОШТА» ф.20 вбачається, що поштові відправлення з суду на адресу третьої особи не вручено «за закінченням терміну зберігання».

Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про причини незявлення представника суд не повідомлений.

Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами та ухвали суду від 22.08.2017 і від 05.10.2017 надсилалися відповідачу за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Святошинська,буд.40 І, офіс 4.

Суд приходить до висновку, що судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

До початку судового засідання 10.10.2017 від представника Відповідача через канцелярію суду надійшло письмове пояснення на виконання ухвали суду від 05.10.2017. Факт надання Позивачем вищеназваного пояснення суд розцінює як доказ належного повідомлення судом Позивача про час і місце розгляду справи.

Суд, вислухавши представника позивача, матеріали справи та подані сторонами докази і письмове пояснення представника відповідача від 10.10.2017, приходить до наступних висновків.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст.638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до положень ст.181 Господарського кодексу (далі - ГК) України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Ст. 655 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майна (товар) у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відтак, істотною умовою договору купівлі-продажу є передача права власності на товар від продавця до покупця.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ст. 308 ГК України вантаж до перевезення приймається перевізниками залежно від виду транспорту та вантажу в місцях загального або незагального користування.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

У разі якщо для здійснення перевезення вантажу законодавством або договором передбачено спеціальні документи (посвідчення), які підтверджують якість та інші властивості вантажу, що перевозиться, вантажовідправник зобов'язаний передати такі документи перевізникові разом з вантажем.

Про прийняття вантажу до перевезення перевізник видає вантажовідправнику в пункті відправлення документ, оформлений належним чином.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджені Наказом Міністерства транспорту України N 363 від 14.10.97(далі - Правила ), зокрема визначено:

Вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення. Вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов'язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

- Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

- Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Письмовий договір купівлі-прордажу / поставки грибного міцелію Онікс між сторонами не укладався.

На підставі виписаних відповідачем рахунків від 31.08.2016 №868; від 14.09.2016 №956 і від 06.10.2016 №1054 Позивач за платіжними дорученнями від 31.08.2016 № 83; від 02.09.206 № 84; від 04.09.2016 № 92; від 15.09.2016 №93 і від 06.10.2016 №101 перерахував на рахунок Відповідача в установі банку 163224,00 грн.( том 2; а.с. 20-30).

Факт отримання Позивачем грибного міцелію «Онікс» Відповідач підтверджує:

1) витратними накладними:

- № 9125 від 31.08.2016 на суму 54 000грн ( з ПДВ);

- № 11752 від 15.09.2016 на суму 54 000грн ( з ПДВ);

- № 10796 від 06.10.2016 на суму 55 524грн ( з ПДВ), ( том 2; а.с. 61 63);

2) товарно транспортними накладними (далі - ТТН) № Р9125 від 31.08.2016; ТТН № Р9829 від 15.09.2016; ТТН № Р 10796 від 06.10.2016 (том 2; а.с. 53 55).

Із досліджених у судовому засіданні вищевказаних витратних накладних і товарно-транспортних накладних вбачається , що товарно-матеріальні цінності отримувалися особами з прізвищами: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є водіями ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СПЕЦАВТОКОМПЛЕКТ-Ж.С.А.», без предявлення довіреності .

Виписані Відповідачем рахунки та витратні накладні містять відомості про те, що вони виписані згідно договору № 1172 від 01.11.2014( том 2; а.с. 26 29; 61 63 ).

Проте, Відповідач не надав суду доказів укладання із Позивачем саме договору № 1172 від 01.11.2014.

З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що перерахування Позивачем грошових коштів Відповідачу у розмірі 163224,00 грн. за вищезазначеними рахунками на оплату з метою придбання грибного міцелію «Онікс» на підставі виписаних відповідачем рахунків від 31.08.2016 №868, від 14.09.2016 №956 і від 06.10.2016 №1054 за платіжними дорученнями від 31.08.2016 №83, від 02.09.2016 №84, від 14.09.2016 №92, від 15.09.2016 №93 і від 06.10.2016 №101 здійснені без достатніх правових підстав.

Вантажовідправником у ТТН значиться ТОВ «ПОНОМАР», а вантажоодержувачем - ТОВ"Запорожгриб", м. Запоріжжя.

Суд переконаний, що в силу приписів ст.308 ГК України та п. 11.4. Правил товарно-транспортні накладні на перевезення вантажів автомобільним транспортом Вантажовідправник (Відповідач) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів, а також засвідчити всі екземпляри товарно-транспортних накладних підписом відповідальної особи і при необхідності печаткою (штампом).

Доказів того, що - ТОВ"Запорожгриб" подавало заявку на перевезення вантажу чи /або укладало із перевізником договір на перевезення грибного міцелію «Онікс» саме в серпні жовтні 2016 року Відповідач суду не надав.

Позивач категорично заперечує факт будь-яких правовідносин із ПП «СПЕЦАВТОКОМПЛЕКТ-Ж.С.А.» саме в серпні жовтні 2016 року .

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що факт замовлення Позивачем перевезень автотранспортом грибного міцелію «Онікс» саме в серпні жовтні 2016 року Відповідач у суді не довів.

Загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави закріплені в ст..1212 Глави 83 ЦК України :

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Суд враховує правову позицію висловлену Верховним Судом України у постанові від 21.05.2012 р. у справі №6-20цс11. Зокрема, посилаючись на ст. 55 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якими кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, Верховний Суд України зазначив, що обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням вказаних положень та з урахуванням майбутнього результату. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання особою відповідного відшкодування. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що Позивач довів заявлені ним вимоги і вони підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до положень ст.49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на Відповідача.

Оскільки суд прийшов до переконання про задоволення позову, то заява представника Відповідача від 14.08.2017 про поворот виконання рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 82 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути 163 224 (сто шістдесят три тисячі двісті двадцять чотири) грн. та 2 448 (дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 36 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пономар" (19035, Черкаська обл., Канівський район, село Межиріч, вулиця КАНІВСЬКА, будинок 4/22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожгриб" (69114, АДРЕСА_1, ).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України з дня складення повного рішення.

Рішення складено 17.10.2017 .

СУДДЯ В.В.Єфіменко