Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" жовтня 2017 р. Справа № 906/827/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 01.08.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, керівник.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" Інтерроссоюзгаз"

до Приватного акціонерного товариства "ІнтерТайл"

про стягнення 2450000грн. 00 коп.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2450000,00 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 19.10.2017 порушено провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, але звертав увагу суду на те, що відсутня можливість задовольнити грошові вимоги позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2009 між Відкритим акціонерним товариством „Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд „Унібудінвест" (позикодавець/позивач) та Закритим акціонерним товариством „ІнтерТайл" (позичальник/відповідач) уклали цей договір позики (процентної) №7, відповідно до якої позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується надати позичальнику грошові кошти для поповнення обігових коштів в розмірі визначеному цим договором, а останній зобов'язується прийняти позику і повернути названу позику позикодавцеві у визначений цим договором строк, а також сплатити проценти за весь термін надання грошових коштів у строк та розмірах, що обумовлені умовами цього договору. Грошовими коштами за цим договором є національна українська валюта - гривня (п.п 1.1 договору).

Сума позики становить за цим договором 2450000,00 грн. (п.п. 2.1. договору).

Процент за користування грошовими коштами встановлюється у розмірі 22% річних від суми зазначеної в п. 2.1. цього договору (п.п. 2.2. договору).

Пунктом 3 договору передбачено, що строк надання позики позичальнику з 24.02.2009 по 31.12.2009. Остаточною датою повернення позики і процентів є 31.12.2009. Строк, вказаний у п.3.1 цього договору, може бути продовжений за згодою сторін.

Згідно п.п. 6.1. договору останній набуває чинності з моменту надання позики позичальнику і є дійсним до моменту його остаточного виконання.

ВАТ „Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд „Унібудінвест" свої зобов'язання згідно зазначеного вище договору виконало належним чином.

В послідуючому між сторонами у справі 25.12.2009, 31.12.2011, 28.12.2012 укладено додаткову угоду №1, 2, 3, згідно яких змінювався строк надання позики та остаточну дату повернення позики, що передбачено п.п. 3.1. та 3.2. договору до 31.12.2011, 31.12.2012, 31.12.2013.

Разом з тим, 31.12.2013 між ПАТ „Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд „Унібудінвест" та ПрАТ "ІнтерТайл" укладено додаткову угоду №4, згідно якої п.п. 3.1. та 3.2. договору викладено в наступній редакції: "Строк надання позики позичальнику з 24.02.2009 по 31.12.2014. Остаточною датою повернення позики і процентів є 31.12.2014."

Згідно п. 4 додаткової угоди №4 остання вступає в силу з моменту її підписання.

21.07.2014 між Публічним акціонерним товариством „Венчурний закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд „Унібудінвест" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерроссоюзгаз" (новий кредитор/позивач), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передає новому кредитору. а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові і стає кредитором, зокрема, по договору позики (процентної) №7 від 24.02.2009.

Згідно договору від 05.10.2015 (а.с. 22-23) права кредитора за договором позики (процентної) №7 від 24.02.2009 перейшли від ТОВ "Інтерроссоюзгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк".

В послідуючому, 27.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерроссоюзгаз" укладено договір (а.с. 24-25) відступлення права вимоги за договором позики (процентної) №7 від 24.02.2009. Обсяг прав вимоги становить 2450000,00 грн.

11.08.2017 за вих. №112 позивач направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості.

22.08.2017 за вих. №48 відповідач повідомив позивачу про відсутність джерел для виконання підприємством зобов'язань по поверненню позики.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані сторонами докази, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 частина 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як визначається в ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зважаючи на вищевикладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 2450000,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ІнтерТайл" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Шатрищанська, 69, ід. код 33136879)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю" Інтерроссоюзгаз" (02098, м. Київ, вул. Ю. Шумського, 1А, ід. код 31732,00 грн. заборгованості, а також 36750,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.10.17

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.