РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. Справа № 924/426/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Коломис В.В. ,

судді Огороднік К.М.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 20.07.17 р. у справі № 924/426/17

за позовом Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз"

до ОСОБА_2 селищна рада, смт. Чемерівці

про стягнення 578 950,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.07.17 року у справі № 924/426/17 (суддя Субботіна Л.О.) позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 селищної ради на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" 578950,00 грн. (п'ятсот сімдесят вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят гривень 00 коп.) компенсації вартості об'єму спожитого природного газу за лютий 2017 року, 8684,25 грн. (вісім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 25 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить останнє скасувати з підстав порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що несанкціонований відбір природного газу відбувся за відсутності вини відповідача, оскільки останнім вживались заходи, спрямовані на своєчасне укладення договору постачання природного газу та підтвердження обсягів споживання газу шляхом проведення відкритих торгів. Проте, в зв'язку з відсутністю заявок, вказані торги не відбулись, що призвело до споживання природного газу у лютому 2017 року за відсутності укладеного договору постачання. З огляду на вказане просить змінити рішення господарського суду Хмельницької області від 20.07.17 року у справі № 924/426/17 в частині надання розстрочки виконання рішення суду строком на 5 місяців з погашенням боргу з таким графіком: серпень 2017р. - 292070грн., вересень 2017р. - 73017,50грн., жовтень 2017р. - 73017,50грн., листопад 2017р. - 73017,50грн., грудень 2017р. - 73017,50грн.

В судове засідання представник апелянта не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач у поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні позову враховані викладені аргументи і на підставі наведених нормативно-правових актів прийнято законне судове рішення, яким задоволено позовні вимоги. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача заперечив вимоги апелянта та надав свої пояснення.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду Хмельницької області від 20.07.17 року у справі № 924/426/17 залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 селищною радою вчинені дії щодо укладення із Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" договору розподілу природного газу, що підтверджується заявою-приєднанням № 094204В7РUDB016, згідно якої відповідач приєднався до умов типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2498 (далі - Договір) на офіційному сайті НКРЕКП, сайті оператора ГРМ в мережі інтернет за адресою: http.km.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності газеті "Подільські вісті" від 29.12.2015р.

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що цей типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

У п. 1.3 Договору зазначено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з п. 3.1 Договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюються споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

За наявності підтвердженого обсягу природного газу споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить споживачу, до межі балансової належності його обєкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від оператора ГРМ до споживача відбуваються на межі балансової належності обєкта споживача (п. 3.2 Договору).

За умовами п. 3.3 Договору споживач, що не є побутовим, зобовязаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний обєм споживання природного газу споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності обєкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Визначення обєму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Для визначення обєму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку споживача (п. 5.2 Договору).

У п. 5.4 Договору сторони погодили, що порядок визначення обєму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих обємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору.

Згідно з п.п. 2, 4 п. 7.1 Договору оператор ГРМ зобов'язується забезпечити можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його обєкта та передачу належних споживачу обємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання споживачем вимог цього договору; забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального обєму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період.

Споживач має право на отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його обєкта та передачу належних споживачу обємів (обсягів) природного газу з належним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання ним вимог цього договору (п.п. 1 п. 7.3 Договору).

При цьому споживач відповідно до п.п. 5 п. 7.4 Договору зобов'язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1 Договору).

Згідно з п. 12.1 Договору він укладається на невизначений строк.

У відповідності до розрахунку наданого позивачем, в лютому 2017р. ОСОБА_2 селищною радою здійснено несанкціонований відбір природного газу в обсязі 31451 м.куб.

03.03.2017р. позивач звертався до ОСОБА_2 селищної ради з листом, в якому вказував про необхідність здійснення оплати за несанкціонований відбір природного газу в лютому 2017р. в об'ємі 31451 м.куб., вартість якого становить 578950,00грн. До листа позивач додав розрахунок вартості природного газу, який компенсується позивачу, акт №1 компенсації вартості природного газу від 02.03.2017р., а також рахунок № 1 на оплату від 02.03.2017р. Вказані документи надіслані на адресу відповідача 03.03.2017р., що підтверджується печаткою відділу поштового зв'язку на описі вкладення до поштового відправлення.

На підтвердження обсягу спожитого природного газу у лютому 2017 року позивач долучив до матеріалів справи акти приймання-передавання газових лічильників від 16.01.2017р., акти перевірки дотримання правил споживання природного газу та достовірності його обліку від 29.12.2016р., 01.03.2017р., 02.03.2017р., а також технічний розрахунок кількості спожитого природного газу, у зв'язку з виходом з ладу лічильника на котельні дитячого садочка "Червона калина" в смт. Чемерівці. Також на підтвердження ціни закупівлі природного газу у лютому 2017 року позивач подав в матеріали справи лист ПАТ "Укртрансгаз" №3418/12 від 15.03.2017р., рахунок №02-17- - баланс від 28.02.2017р., акт №02-17- -баланс надання послуг балансування обсягів природного газу від 28.02.2017р., а також розрахунок вартості послуг балансування, у відповідності до якого базова ціна газу на лютий 2017р. становила 7670,00грн. за 1000 куб.м. без ПДВ.

Також 03.04.2017р. позивач надіслав на адресу відповідача лист, в якому повідомляв про необхідність компенсувати позивачу 5 189,42 грн. вартості послуг транспортування магістральними трубопроводами обсягу газу, відібраного з газорозподільної системи у лютому 2017р. До листа долучено рахунок №1/1 від 02.03.2017р. на суму 5189,42грн. Вищевказаний лист та рахунок надіслано відповідачу 03.04.2017р., що підтверджується печаткою відділу поштового зв'язку на описі вкладення до поштового відправлення.

Вартість заявлених позивачем до стягнення послуг транспортування обсягів газу підтверджується договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П42 від 28.09.2011р., укладеним між ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз", договором транспортування природного газу № від 17.12.2015р., укладеним між ПАТ "Укртрансгаз" та позивачем, актом №02-17-/П42 надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами за лютий 2017 року від 28.02.2017р., згідно якого тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами становить 137,50 грн. за 1000 куб.м. без ПДВ, платіжним дорученням №10393 від 21.02.2017р.

У зв'язку із неоплатою відповідачем виставлених позивачем рахунків, позивач звернувся до місцевого суду із позовом про стягнення 578950,00грн. компенсації вартості об'єму спожитого природного газу, 5189,42грн. компенсації вартості послуг транспортування природного газу магістральними газопроводами.

Місцевий господарський суд за результатами розгляду даного спору дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" субєктами ринку природного газу є оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Оператор газорозподільної системи - субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.17 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону).

Відповідно до п.10 ч. 1 ст.3 Закону України "Про ринок природного газу" ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб'єктів природних монополій, та за принципами відповідальності суб'єктів ринку природного газу за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів.

Оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах (ст. 37 Закону України "Про ринок природного газу").

Права та обовязки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу (ст. 38 вищевказаного Закону).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем (надалі - Кодекс), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із субєктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем (п.2 гл. 1 розділу І).

Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), обєкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини: між оператором газорозподільної системи і газодобувними підприємствами та виробниками біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, які підключені (приєднуються) до газорозподільної системи; між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного підєднання несанкціонованого газопроводу (п.3 гл. 1 розділу І Кодексу).

Відповідно до п. 3 гл. 2 розділу І Кодексу основними функціями оператора ГРМ є, зокрема: забезпечення балансування між обємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГТС, ГДП, ВБГ, інших ГРМ) та обємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ); формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного обєму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по обєктах субєктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді.

Згідно п. 1 гл. 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, обєкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобовязані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх обєкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" за договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобовязується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобовязується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.п. 3, 4 гл. 3 Розділу VI Кодексу).

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 гл. 3 розділу VI Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснює діяльність із розподілу природного газу і є оператором газорозподільної системи.

ОСОБА_2 селищною радою вчинені дії щодо укладення із Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" договору розподілу природного газу, що підтверджується заявою-приєднанням № 094204В7РUDB016.

Відповідно до п. 1 гл. 5 Розділу VI Кодексу споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

По об'єктах споживачів, що не є побутовими, споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом місяця здійснюється, виходячи з добового підтвердженого обсягу природного газу. При цьому місячний обсяг їх споживання не повинен перевищувати місячний підтверджений обсяг природного газу. Споживач зобовязаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добового/місячного підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГТС/ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку (п. 3 гл. 5 Розділу VI Кодексу).

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу" визначені обов'язки споживача, зокрема, укласти договір про постачання природного газу, не допускати несанкціонованого відбору природного газу, припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обовязків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 4 гл. 6 Розділу VI Кодексу якщо за підсумками місяця фактичний обєм (обсяг) споживання природного газу споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати обєми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС.

У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний обєм/обсяг споживання природного газу по обєкту споживача буде перевищувати обєм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ його вартість, що розраховується за відповідною формулою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 селищною радою не було укладено із постачальником договору постачання природного газу у лютому 2017 року, як це передбачено частиною 2 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу". Отже, у лютому 2017р. відповідач здійснив відбір природного газу із газорозподільної системи за відсутності у нього підтвердженого обсягу природного газу на вказаний розрахунковий період.

В зв'язку із вказаними обставинами, у лютому 2017р. виник неврегульований небаланс, який був віднесений на небаланс позивача (оператора ГРМ). Тому у відповідності до пункту 4 глави 5 розділу УІ Кодексу газорозподільних систем відповідач зобов'язаний компенсувати позивачу вартість спожитого газу.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що доводи відповідача з приводу того, що несанкціонований відбір газу відбувся за відсутності вини відповідача, оскільки у останнього не було можливості підтвердити обсяг природного газу на відповідний календарний період внаслідок тривалості проведення процедури здійснення державних закупівель (визнання перших торгів такими, що не відбулись, в зв'язку з відсутністю заявок), не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до приписів п. 1 гл. 5 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, п.п. 3.1, 3.3 договору розподілу природного газу саме на відповідача покладається обов'язок контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Однак, відповідачем не подані в матеріали справи докази вжиття відповідних заходів.

Відповідно до п. 4 гл. 6 Розділу VI Кодексу вартість природного газу, який віднесений на небаланс Оператора ГРМ та має бути компенсований споживачем, розраховується за формулою:

В = (Vф Vп) Ч Ц Ч К, де

В вартість природного газу, який компенсується Оператору ГРМ;

Vф обєм (обсяг) природного газу, фактично спожитий за відповідний розрахунковий період;

Vп обєм (обсяг) природного газу, фактично поставлений споживачу його постачальником (постачальниками) за відповідний розрахунковий період за даними Оператора ГТС;

Ц ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат газу в ГРМ у відповідний період;

K коефіцієнт компенсації, який визначається на рівні 1,5.

При цьому, якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до обєкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу, або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу, коефіцієнт компенсації має становити 2.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи актів приймання-передавання газових лічильників від 16.01.2017р., актів перевірки дотримання правил споживання природного газу та достовірності його обліку від 29.12.2016р., 01.03.2017р., 02.03.2017р., а також технічного розрахунку кількості спожитого природного газу, у зв'язку з виходом з ладу лічильника на котельні дитячого садочка "Червона калина" в смт Чемерівці, об'єм (обсяг) природного газу, спожитого відповідачем в лютому 2017 року становив 31,451 тис. м.куб., що також не заперечується відповідачем. При цьому зважаючи на відсутність у відповідача підтвердженого обсягу природного газу на вказаний розрахунковий період, даний об'єм віднесений на небаланс позивача, і коефіцієнт компенсації, який слід застосовувати, становить 2.

Ціна закупівлі природного газу у лютому 2017 року становила 7670,00грн. за 1000 куб.м. без ПДВ, 9204,00грн. за 1000 куб.м. з ПДВ, що підтверджується листом ПАТ "Укртрансгаз" №3418/12 від 15.03.2017р., рахунком №02-17- - баланс від 28.02.2017р., актом №02-17- - баланс надання послуг балансування обсягів природного газу від 28.02.2017р., розрахунком вартості послуг балансування.

Отже, зважаючи на викладене, вартість природного газу за лютий 2017 року, який відповідач зобов'язаний компенсувати позивачу, становить: 31,451 тис. куб.м. * 9204 грн. * 2 = 578950,00грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 578950,00 грн. обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 5189,42 грн. компенсації вартості послуг транспортування природного газу магістральними газопроводам, то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що вищевказана компенсація є збитками, понесеними позивачем в зв'язку із несанкціонованим відбором відповідачем природного газу.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з положеннями ст. 224 ГК України, які узгоджуються з положеннями ст. 623 ЦК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками згідно з частиною 2 ст. 224 ГК України розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з вимогами ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин (зокрема, відшкодування заподіяних збитків) є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Також положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків, а за частинами 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність збитків; 2) протиправна поведінка заподіювача збитків; 3) причинний зв'язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

При цьому, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у позивача - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Виходячи із змісту ст. 623 ЦК України та ст. 224 ГК України заявлена позивачем до стягнення компенсація вартості послуг транспортування природного газу не має необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, факт наявності вказаних витрат на оплату послуг транспортування та їх розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку із поведінкою відповідача, яка полягала у здійсненні у лютому 2017 року відбору природного газу із газорозподільної системи за відсутності у нього підтвердженого обсягу природного газу.

Також приймається до уваги, що ні Кодексом газорозподільних систем, ні договором розподілу природного газу не передбачено обов'язку відповідача сплачувати позивачу компенсацію вартості послуг транспортування природного газу. Будь-яких інших договорів щодо оплати відповідачем зазначених послуг між сторонами не укладалось.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів поголджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 5189,42грн. компенсації вартості послуг транспортування природного газу магістральними газопроводами

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якій він вказує, що станом на 01.07.2017р. виконання селищного бюджету становить 103,3%, а оскільки згідно п.7 ст.78 Бюджетного кодексу України внесення змін (уточнення) до бюджету можливе лише при виконанні бюджету на 105 %, внесення змін (уточнення) до бюджету ОСОБА_2 селищною радою для виконання рішення суду здійснити неможливо. Таким чином, враховуючи фінансовий стан відповідача просить виконання рішення суду розстрочити строком на 5 місяців з погашенням боргу з таким графіком: серпень 2017р. - 292070грн., вересень 2017р. - 73017,50грн., жовтень 2017р. - 73017,50грн., листопад 2017р. - 73017,50грн., грудень 2017р. - 73017,50грн.

Згідно ч. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Як зазначено в п. 7.2 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Крім цього, повинні враховуватись інтереси сторін, їх матеріальний стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, виходячи із зазначеного законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють своєчасне виконання судового рішення.

В обґрунтування наявності підстав для розстрочки виконання судового рішення відповідач у своїй заяві посилається на важке фінансове становище та вказує про неможливість внесення змін до бюджету ОСОБА_2 селищної ради.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду, оскільки відповідач не надав в матеріали справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності виключних обставин для розстрочки виконання судового рішення, обмежившись лише посиланнями на неможливість внесення змін до бюджету.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 20.07.17 р. ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 20.07.17 року у справі № 924/426/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.