ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Справа № 915/978/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов.№б/н від 17.08.2017

за участю представника відповідача ОСОБА_2 - директор,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Триглав Логістікс, вул.Армійська, 18-А, м.Одеса, 65009

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Никахим, АДРЕСА_1, 54028, м.Миколаїв, Херсонське шосе, буд. №100

про: стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Никахим грошових коштів у сумі 824 745,63 грн. (заява про зменшення позовних вимог від 24.10.2017), з яких:

- 754 000,00 грн. основного боргу;

- 63 165,70 грн. пені;

- 7 579,93 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору поставки № 17121 від 17.12.2016 року,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Триглав Логістікс звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами (заява про зменшення позовних вимог від 24.10.2017) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Никахим грошових коштів у сумі 1 113 745,63 грн., з яких:

- 754 000,00 грн. основного боргу;

- 63 165,70 грн. пені;

- 7 579,93 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору поставки № 17121 від 17.12.2016 року.

Відповідач в судому засіданні 24.10.2017 суму основної заборгованості у

розмірі 754 000,00 грн. визнав у повному обсязі. Вказує, що не ухиляється від виконання зобовязань за Договором та здійснює сплату заборгованості в підтвердження посилається на акт звірення взаємних розрахунків станом на 04.10.2017 та платіжні доручення №6 від 09.10.2017, №11 від 18.10.2017, №16 від 24.10.2017. Зазначає, що кошти, які отримує від господарської діяльності покладає на погашення боргу саме за Договором поставки №17121 від 17.12.2016, проти стягнення штрафних санкцій заперечує.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

17.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Триглав Логістікс (далі постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Никахим (далі покупець, відповідач) був укладений договір поставки № 17121 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобовязався поставити покупцеві мінеральні добрива (далі товар), а покупець зобовязався прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, передбачених цим Договором (а.с. 9).

Відповідно до п. 1.2 Договору кількість, асортимент та ціна товару узгоджуються сторонами відповідно до умов цього Договору та відображаються у Специфікаціях, які додаються до цього Договору і є його невідємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна одиниці товару та загальна вартість партії товару вказані в Специфікаціях, які є невідємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору загальна сума цього Договору визначається згідно Специфікацій, які є невідємними частинами цього Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору оплата за товар здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури на суму поставленої партії товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п. 3.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах франко-склад: м. Миколаїв, в. Херсонське шосе, 100.

Відповідно до п. 3.2 Договору датою поставки товару вважається дата видаткової накладної.

Відповідно до п. 3.3 Договору з товаром постачальник передає покупцеві видаткову накладну та сертифікат якості.

Відповідно до п. 7.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором.

Так, згідно специфікації № 1 від 17.12.2016 року (а.с.10) сторони домовились про поставку 6,0 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15, вартістю 8 956,00 грн. за 1т.

На виконання досягнутої домовленості, 28.12.2016 р. позивачем було поставлено відповідачу 5,583 т. добрива, загальною вартістю 50 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 11 від 28.12.2016 року (а.с. 11).

Згідно специфікації № 2 від 05.01.2017 року (а.с. 12) сторони домовилися про поставку 44 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 вартістю 8 956,00 грн. за 1 т.

06.01.2017 року позивачем було поставлено відповідачу 30 т. вказаного добрива на загальну вартість 268 680,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1 від 06.01.2017 року (а.с. 13).

16.01.2017 року відповідачу було поставлено 7,816 т. добрива на загальну вартість 70 000, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 2 від 16.01.2017 року (а.с. 14).

У специфікації № 3 від 26.01.2017 року (а.с. 15) сторони погодили поставку 38,5 т. аміачної селітри вартістю 8 250,00 грн. за 1 т., 5,5 т. аміачної селітри вартістю 8 150,00 грн. за 1 т. та 77,5 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 вартістю 9 300,00 грн. за 1 т.

26.01.2017 року позивачем відповідачу було поставлено 1,5 т. аміачної селітри сукупною вартістю 12 375,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 3 від 26.01.2017 року (а.с. 16).

30.01.2017 року відповідачу було поставлено 25,0 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 сукупною вартістю 232 500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 4 від 30.01.2017 року (а.с. 17).

30.01.2017 року відповідачу було поставлено 3,0 т. аміачної селітри сукупною вартістю 24 750,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 5 від 30.01.2017 року (а.с. 18).

31.01.2017 року відповідачу було поставлено 15,0 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 на загальну вартість 139 500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 6 від 31.01.2017 року (а.с. 19)

17.02.2017 року відповідачу було поставлено 5,5 т. аміачної селітри сукупною вартістю 44 825,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 10 від 17.02.2017 року (а.с. 20).

28.02.2017 року відповідачу було поставлено 23 т. аміачної селітри на загальну вартість 189 750,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 14 від 28.02.2017 року (а.с. 21).

28.02.2017 року відповідачу було поставлено 3 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 сукупною вартістю 27 900,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 15 від 28.02.2017 року (а.с. 22).

02.03.2017 року відповідачу було поставлено 1,5 т. аміачної селітри вартістю 12 375,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 11 від 02.03.2017 року (а.с. 23).

07.03.2017 року відповідачу було поставлено 9,5 т. аміачної селітри на загальну вартість 78 375,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 12 від 07.03.2017 року (а.с. 24).

27.03.2017 року позивач поставив відповідачу 3,5 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 сукупною вартістю 32 550,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 18 від 27.03.2017 року (а.с. 25).

31.03.2017 р. відповідачу було поставлено 31т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 на загальну вартість 288 300,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 22 від 31.03.2017 року (а.с. 28).

Згідно специфікації № 4 від 31.03.2017 року (а.с. 26) сторони домовилися про поставку 66 т. суперфосфату амонізованого марки 9-30-9 (S) вартістю 9 300,00 грн. за тонну. Також у даній специфікації погоджено, що оплата здійснюється на розрахунковий рахунок продавця в такі терміни:

293 000,00 грн. - до 15.04.2017 року,

320 800,00 грн. - до 31.05.2017 року.

Передбачено, що при затримці сплати буде нараховуватися пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

31.03.2017 року позивач поставив відповідачу 22 т. суперфосфату амонізованого марки 9-30-9 (S) вартістю 204 600,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 21 від 31.03.2017 року (а.с. 27).

11.04.2017 року позивач поставив відповідачу 44 т. суперфосфату амонізованого марки 9-30-9 (S) вартістю 409 200,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 26 від 11.04.2017 року (а.с. 27).

Специфікацією № 5 від 28.04.2017 року (а.с. 30) сторони погодили поставку 135 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 вартістю 9 600,00 грн. за тонну та погодили, що оплата здійснюється на розрахунковий рахунок продавця з відстрочкою платежу до 15.07.2017 року. Також передбачено, що при затримці сплати буде нараховуватися пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

28.04.2017 року відповідачу було поставлено 62,5 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 вартістю 600 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 40 від 28.04.2017 року (а.с. 31).

16.05.2017 відповідачу було поставлено 72,601 т. добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 15-15-15 вартістю 696 969,60 грн., що підтверджується видатковою накладною № 43 від 16.05.2017 року (а.с. 32).

17.05.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору поставки № 17121 від 17.12.2016 року (а.с. 34), якою сторони погодили графік погашення заборгованості за мінеральні добрива в такі строки:

до 31.05.2017 року - 230 669,60 грн.;

до 30.06.2017 року - 700 000,00 грн.;

до 31.07.2017 року - 700 000,00 грн.

Позивач в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог зазначає, що відповідач вимоги Договору та додаткової угоди не виконав, оплату за поставлений товар в строк встановлений у Договорі та Додатковій угоді здійснив частково, у звязку з чим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 754 000,00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 754 000,00 грн. за договором поставки № 17121 від 17.12.2016 року є обґрунтованими відповідно до вимог Договору та Закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4.5 Договору у разі порушення покупцем порядку і термінів оплати, передбачених п. 3 цього Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості по оплаті за товар за кожен день прострочення платежу до моменту належного виконання.

Так, за неналежне виконання відповідачем зобовязання щодо оплати вартості поставленого товару позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 63 165,70 грн. за період з 01.06.2017 року по 22.09.2017 року.

Судом за допомогою програми Законодавство перевірений розрахунок пені, та визначено, що розрахунок є арифметично вірним, нарахування здійснено позивачем, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, та в межах шестимісячного строку. Період нарахування визначено позивачем правильно. Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи (а.с. 35). Отже, вимога про стягнення пені в розмірі 63 165,70 грн. є обґрунтованою відповідно до вимог Закону та підлягає задоволенню.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с. 35) нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 7 579,93 грн. за період з 01.06.2017 року по 22.09.2017 року.

Судом за допомогою програми Законодавство перевірений розрахунок 3% річних та встановлено, що розрахунок є арифметично вірним, нарахування здійснено від суми простроченого платежу, період нарахування визначено позивачем правильно. Отже, вимога про стягнення 3% річних в сумі 7 579,93 грн. є обґрунтованою відповідно до вимог Закону та підлягає задоволенню.

Частиною 6 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 78, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Никахим (АДРЕСА_2, 54028, м. Миколаїв, Херсонське шосе, буд. № 100, , відомості про розрахункові рахунки відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Триглав Логістікс (вул. Армійська, 18-А, м.Одеса, 65009, , відомості про розрахункові рахунки відсутні):

- 754 000,00 (сімсот пятдесят чотири тисячі грн. 00 коп.) - основного боргу за договором поставки № 17121 від 17.12.2016 року;

- 63 165,70 грн. (шістдесят три тисячі сто шістдесят пять грн. 70 коп.) - пені;

- 7 579,93 грн. (сім тисяч пятсот сімдесят девять грн. 93 коп.) - 3% річних;

- 12 371,18 грн. (дванадцять тисяч триста сімдесят одна грн. 18 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 25.10.2017.

Суддя Н.О. Семенчук