ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20.10.2017р. № 905/2383/17 Суддя господарського суду Донецької області Мельниченко Ю.С., розглянувши матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ФЕРОСПЛАВНИЙ ЗАВОД», м. Краматорськ, Донецька область

про стягнення заборгованості за кредитним договором №207/27/13-KLMV від 31.07.2013р., а саме: простроченої заборгованості по процентам 3025,91 дол.США., пені - 125491,57 грн., 3% річних від простроченої суми/суми заборгованості - 17922,57 грн., штрафу за неналежне виконання зобов'язання - 5000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ЗЛАТОБАНК», м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ФЕРОСПЛАВНИЙ ЗАВОД», м. Краматорськ, Донецька область про стягнення заборгованості за кредитним договором №207/27/13-KLMV від 31.07.2013р., а саме: простроченої заборгованості по процентам 3025,91 дол.США., пені - 125491,57 грн., 3% річних від простроченої суми/суми заборгованості - 17922,57 грн., штрафу за неналежне виконання зобов'язання - 5000,00 грн.

Вирішуючи питання про прийняття даної позовної заяви до розгляду, суд виходить з наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Так, звертаючись до господарського суду з позовом, позивачі у відповідному порядку (за встановленими реквізитами для перерахування судового збору по заявам, які розглядаються господарським судом Донецької області) та розмірі сплачують судовий збір до Державного бюджету України. Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік станом на 01.01.2017р. прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Пунктами 2.1 та 2.2 ст.4 Закону України Про судовий збір встановлені наступні ставки судового збору для звернення до господарського суду: з позовом майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240000 грн. 00 коп.); з позовом немайнового характеру в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн. 00 коп.).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Відповідно п.2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України та пункту 4 частини першої статті 55 ГПК України у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті: для нерезидентів (за їх бажанням) - в іноземній валюті, для інших платників - у гривнях. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац третій частини першої статті 6 Закону).

Разом з цим, із наведеною позовною заявою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування зазначеного клопотання заявник посилається на скрутне матеріальне становище, неплатоспроможність та початок процедури ліквідації; вказанує, що банк не здійснює діяльності та не отримує прибутку у зв'язку із відкликанням банківської ліцензії та відсутністю права надавати банківські послуги; зазначає, що банк має значну заборгованість перед своїми кредиторами, насамперед перед фізичними особами.

Згідно зі статтею 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору №484-VIII від 22.05.2015р., уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позбавлені пільг на оплату судового збору, а тому посилання позивача на те, що з 13.05.2015р. розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства Златобанк не може бути тією обставиною, що унеможливлює сплату судового збору.

Крім того, відповідно до ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Згідно з ст.4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Таким чином, виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, є завданням Фонду гарантування вкладів, у зв'язку з чим посилання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Златобанк ОСОБА_1. на скрутне матеріальне становище банку не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, ч.1 ст.48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, такі повноваження: вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом.

Відповідно до пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012р., до таких витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

Отже, як вбачається з вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, саме до повноважень Фонду належить затвердження відповідного кошторису витрат, в тому числі включення до цього кошторису витрат на оплату судового збору.

Суд зазначає, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження існування обставин, які б свідчили про неможливість сплати судового збору на час подання позовної заяви до господарського суду Донецької області, так, зокрема, не підтверджено відсутність грошових коштів у заявника у необхідній сумі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування передбачених ст.8 Закону України Про судовий збір підстав для звільнення сплати судового збору.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», м. Київ про звільнення від сплати судового збору.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів сплати позивачем судового збору у встановлених порядку та розмірі, що є передбаченою п. 4 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Після усунення обставин, які зумовили повернення позовної заяви, позивач має право повторно звернутися з позовом до господарського суду в загальному порядку.

З огляду на викладене, керуючись ч.1 ст.33, ст. 34, п. 3 ч. 1 ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ФЕРОСПЛАВНИЙ ЗАВОД», м. Краматорськ, Донецька область про стягнення заборгованості за кредитним договором №207/27/13-KLMV від 31.07.2013р., а саме: простроченої заборгованості по процентам 3025,91 дол.США., пені - 125491,57 грн., 3% річних від простроченої суми/суми заборгованості - 17922,57 грн., штрафу за неналежне виконання зобов'язання - 5000,00 грн. без розгляду.

Додаток (для Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», м. Київ): позовна заява вих. № 2753 від 15.09.2017р. на 3 арк. та додані до неї документи на 94 арк., конверт.

Суддя Ю.С. Мельниченко