РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017Справа №910/16322/17

За позовом Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут «Київдормістпроект»

про стягнення 34 478,02 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Кроллау О.В., за довіреністю;

від відповідача: Карпенко І.А., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут «Київдормістпроект» (далі - відповідач) про стягнення 34 478,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною аудиторською службою України проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2013 по 31.12.2016 року, результатом якої став акт ревізії від 26.04.2017 №06-21/12, яким було встановлено, що внаслідок допущених порушень ТОВ "Інститут Київдормістпроект" завдано матеріальної шкоди (збитків) КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" та відповідному місцевому бюджету на суму 862 301,59 грн.

Унаслідок недотримання вимог ДСТУ Б Д.1.1-9:2013 відповідачем завищено вартість проектних робіт по даному об'єкту на загальну суму 34 478,02 грн., у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача зайво сплачених коштів в розмірі 34 478,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 порушено провадження у справі № 910/16322/17, розгляд справи призначено на 23.10.2017.

13.10.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому заперечуючи проти позову, зазначив, що ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 «Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної організації на будівництва» (затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України), на які посилається позивач прийняті з наданням чинності з 01.01.2014 року, тоді як договір №ТКДМП-1103 укладений 21.04.2011 року і всі дії відносно умов договору були здійснені до набрання чинності зазначеного ДСТУ Б Д.1.1-7:2013. Також, заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що роботи за Договором були виконані відповідачем у повному обсязі, належним чином, відповідно до проектно-кошторисної документації, доказів наявності недоліків у цих роботах відсутні. Крім того, відповідач зазначає, що посилання позивача на акт ревізії Державної аудиторської служби є безпідставними, оскільки суперечать вимогам ст. 204 ЦК України.

20.10.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засіданні 23.10.2017 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 23.10.2017 з'явився, проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 23.10.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут «Київдормістпроект» (далі - виконавець, відповідач) та Комунальним підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» (далі - позивач, замовник) було укладено Договір на перерахунок кошторисної документації № ТКДМП-1621/1011 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого, в прядку та на умовах, визначених Законом України «Про архітектурну діяльність» № 687-14 від 20.05.1999, іншим чинним законодавством України та даним Договором замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання за плату, відповідно до умов цього Договору та згідно доповнення до завдання на проектування виконати перерахунок кошторисної документації по об'єкту: «Проектування будівництва під'їзної автомобільної дороги від Червонозоряного проспекту (поблизу примикання вул. Кіровоградській) до міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) у Солом'янському районі». Стадія-проект.

Відповідно до п. 1.2 Договору перелік робіт, строки виконання робіт по Договору визначаються календарним планом - Додатком № 1 до даного Договору, який є його невід'ємною частиною. Календарний план може змінюватись за взаємною згодою сторін шляхом внесення відповідних змін до нього.

Згідно з п. 2.1 Договору вартість проектних робіт відповідно до протоколу погодження договірної ціни. Який є невід'ємною частиною даного Договору (Додаток № 2), становить 62 903,90 грн., в тому числі: проектні роботи 52 419,92 грн., податок на додану вартість 10 483,98 грн.

У відповідності до п. 2.2 та п. 2.3 Договору вартість робіт по Договору може бути змінена за взаємною згодою сторін на підставі виконавчих кошторисів, складених по фактично виконаним роботам, після проведення їх перевірки в ДП «Укрдержбудекспертиза», шляхом укладення додаткової угоди до Договору. У випадку внесення змін до законодавства України в частині системи оподаткування робіт, що виконуються відповідно до умов даного Договору, вартість робіт, зазначена в п. 2.1 Договору, підлягає зміні шляхом укладення додаткової угоди до Договору.

Пунктами 2.5 та 2.6 Договору визначено, зо відповідно до ст. 49 Бюджетного кодексу України оплата робіт проводиться замовником згідно актів виконаних робіт, за умови наявності бюджетних коштів відповідного призначення. Залежно від реального фінансування видатків бюджету замовник має можливість зменшувати обсяг фінансування робіт в поточному бюджетному періоді та уточнювати календарний план виконаних робіт, про що складається додаткова угода, підписання якої є обов'язковим для виконавця.

За умовами п. 2.7 та п. 2.8 Договору, після завершення робіт у повному обсязі або окремої стадії робіт (етапу) та передачі готової документації замовнику, яка повинна повністю відповідати вимогам, що ставляться до такого виду робіт відповідно до чинного законодавства України, замовник не пізніше п'яти банківських днів з дня підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт здійснює розрахунок з виконавцем по Договору в повному обсязі за умови наявності бюджетного фінансування відповідного призначення. Враховуючи умову фінансування робіт за державні кошти, Акти здачі-приймання виконаних робіт приймаються виключно по фактичному надходженню коштів на рахунок замовника.

Відповідно до п. 2.9 Договору розрахунки проводяться у безготівковому вигляді шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця.

Строки виконання проектних робіт: закінчення 30 грудня 2016 року. Датою завершення робіт виконавцем вважається дата передачі замовнику готової проектно-кошторисної документації згідно з накладною та акту здачі-приймання проектних робіт по Договору.

У відповідності до п. 4.1 Договору у разі зміни вихідних даних, замовник зобов'язаний протягом 5-ти календарних днів письмово повідомити про це виконавця. При цьому в разі необхідності сторони оформлюють додаткову угоду до Договору з уточненням строків виконаних робіт і їх вартості, враховуючи витрати, яких зазнав виконавець, та вносять відповідні зміни до календарного плану.

Згідно з п. 4.2 Договору після закінчення виконання проектних робіт (етапу) виконавець передає замовнику проектно-кошторисну документацію за накладною та акт здачі-приймання проектних робіт. В разі виявлення недоліків у проектних роботах виконавець на вимогу замовника зобов'язаний усунути відповідні недоліки за свій рахунок, але в межах предмету Договору та завдання на проектування по даному Договору.

За умовами п. 4.3 Договору проектно-кошторисна документація вважається прийнятою та роботи виконаними в повному обсязі лише після підписання сторонами Акта здачі-приймання виконаних робіт.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по даному Договору (п. 8.1 Договору).

Пунктом 8.5 Договору сторонами погоджено, що в процесі виконання Договору сторони за взаємною згодою можуть змінювати його умови, шляхом підписання додаткових угод до цього Договору, які стають його невід'ємною частино. Внесення змін в умови Договору в односторонньому порядку забороняється. Всі зміни та доповнення до цього Договору є дійсними тільки у тому випадку, якщо вони оформлені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін.

Додатком № 2 до Договору сторонами викладено Протокол погодження договірної ціни, відповідно до якого, сторонами досягнуто погодження про розмір договірної ціни на перерахунок кошторисної документації та визначено її у розмірі 62 903,90 грн.

Державною аудиторською службою України відповідно до п.2.7 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної аудиторської служби України на I квартал 2017 року була проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" за період з 01.01.2013 року 31.12.2016 року, результатом якої став акт ревізії № 06-21/12 від 26.04.2017 року. Актом ревізії встановлено, що внаслідок допущеного порушення ТОВ "Інститут Київдормістпроект" завдано матеріальної шкоди (збитків) КП «ДБШТС м. Києва» та відповідному місцевому бюджету на суму 862 301,59 грн.

Відповідно до зустрічної звірки в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Інститут Київдормістпроект" щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" №06-21/11з від 13.04.2017 року, за період з 01.01.2013 по 31.12.2016 ТОВ "Інститут Київдормістпроект" (виконавець) виконував проектні роботи по п'ятнадцять договорах та здійснював авторський нагляд по п'ятьох договорах укладених з комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва". Унаслідок недотримання вимог ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 ТОВ "Інститут Київдормістпроект" завищено вартість проектних робіт по окремих об'єктах на загальну суму 862 301,59 грн., зокрема по об'єкту: «Проектування будівництва під'їзної автомобільної дороги від Червонозоряного проспекту (поблизу примикання вул. Кіровоградській) до міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) у Солом'янському районі». Стадія-проект» (договір №ТКДМП-1622/1011 від 24.11.2016) на суму 34 478,02 грн.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення коштів, що зайво сплачені №31-1556 від 29.06.2017.

Однак відповідач відповіді на претензію позивача не надав, кошти позивачу не перерахував, у зв'язку з чим останній звернувся з вказаним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 324 ГК України за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити їх.

До відносин, що виникають у процесі виконання проектних та досліджувальних робіт, можуть застосовуватися положення статті 318 цього Кодексу.

Підрядник несе відповідальність за недоліки проекту, в тому числі виявлені в процесі його реалізації та експлуатації побудованого за даним проектом об'єкта.

У разі виявлення недоліків проекту підрядник зобов'язаний безоплатно переробити проект, а також відшкодувати замовнику збитки, спричинені недоліками проекту.

Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 889 ЦК України визначено, що замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт:

1) сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом;

2) використовувати проектно-кошторисну документацію, одержану від підрядника, лише для цілей, встановлених договором, не передавати проектно-кошторисну документацію іншим особам і не розголошувати дані, що містяться у ній, без згоди підрядника;

3) надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором;

4) брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування;

5) відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов'язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника;

6) залучити підрядника до участі у справі за позовом, пред'явленим до замовника іншою особою у зв'язку з недоліками складеної проектної документації або виконаних пошукових робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було виконано обумовлені Договором роботи, а позивачем їх прийнято без заперечень та зауважень на загальну суму 62 903,90 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Акту здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт № 3 від 09.12.2016 та накладною № 8.

Про належне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення відповідачем умов договорів.

Таким чином, в рамках договору, укладеного між сторонами, відповідачем були виконані роботи відповідно до обсягів та умов договору, які були прийняті позивачем беззаперечно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, в ході планової ревізія фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2013 по 31.12.2016 року проведеної Державною аудиторською службою України за результатом якої, складено акт ревізії від 26.04.2017 №06-21/12, яким встановлено, що внаслідок недотримання вимог ДСТУ Б Д.1.1-9:2013 відповідачем завищено вартість проектних робіт по Договору на загальну суму 34 478,02 грн.

В свою чергу, загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів врегульовано Главою 53 Цивільного кодексу України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів встановлено Главою 20 Господарського кодексу України

Пунктом 7 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів

Відповідно до ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язанні у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зі змісту статті 632 Цивільного кодексу України вбачається, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, тобто є вільною, за виключенням випадків визначених законом, у яких ціни (тарифи, ставки тощо) встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно ч. 1 до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, істотними вважаються насамперед ті умови договору, які названі такими за законом.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини та проявляється у можливості сторін на власний розсуд визначати умови договору.

Згідно з п. 2.1 Договору вартість проектних робіт відповідно до протоколу погодження договірної ціни. Який є невід'ємною частиною даного Договору (Додаток № 2), становить 62 903,90 грн., в тому числі: проектні роботи 52 419,92 грн., податок на додану вартість 10 483,98 грн.

Додатком № 2 до Договору сторонами викладено Протокол погодження договірної ціни, яку визначено у розмірі 62 903,90 грн.

В свою чергу, Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 632 Цивільного кодексу України регламентовано, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

В силу приписів ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 651 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частинами 2-3 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне, зокрема, змінити договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні, яка у двадцятиденний строк після одержання такої пропозиції повідомляє іншу сторону про результати її розгляду.

Судом також встановлено, що на день вирішення спору сторонами не укладалось будь-яких змін до договору в частині узгодження нової вартості робіт в бік зменшення.

Відповідно до частин 4-5 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Доказів того, що позивач звертався до суду з позовом про спонукання відповідача про внесення змін до договору в частині нової вартості робіт не подано, як і доказів на підтвердження звернення до відповідача із пропозицію внести зміни до Договору в частині зміни вартості робіт.

В свою чергу, Акт ревізії Державної аудиторської служби України, на який посилається позивач як на доказ завдання переплати ним коштів у розмірі 34 478,02 грн., не встановлює в розумінні ст. 35 ГПК України обставин, які не потребують доведення.

При цьому суд зазначає, що вищезазначений акт також не несе жодного імперативного характеру для сторін Договору.

Так, загальне поняття акта ревізії наведено у пункті 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 N 550 із подальшими змінами, (далі - Порядок), згідно з яким акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

У цьому випадку акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень (що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта ревізії) не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13).

Більше того, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на акт Державної аудиторської служби України, який носить рекомендаційний характер, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Зазначене узгоджується також з позицією Верховного Суду України, наведеній в постанові № 3-69гс12 від 22.01.2013, відповідно до якої, виявлені внутрішньою ревізією порушення не можуть впливати на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

У той же час, виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством України порядку.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 02.10.2013 зі справи № 922/1609/13.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору на позивача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.10.2017.

Суддя О.А. Грєхова