ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р. Справа № 911/2875/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа, Київська обл., м. Біла Церква

до Приватного підприємства БЦ Папірус, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 1460,36 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 17 від 02.03.2017 р.);

від відповідача: не з`явився;

Обставини справи:

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до приватного підприємства БЦ Папірус (далі -відповідач) про стягнення 1460,36 грн., з яких 996,32 грн. заборгованості, 160,69 грн. пені, 55,93 грн. 3 % річних та 247,42 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань з оплати вартості спожитих послуг за договором № 967 від 30.12.2013 р. на постачання послуг з опалення та підігріву холодної води, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 996,32 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем з посиланням на п. 6.6. договору нараховано 160,69 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 55,93 грн. 3 % річних та 247,42 грн. інфляційних втрат.

Представник позивача у судовому засіданні 10.10.2017 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання 10.10.2017 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 941.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2013 р. між комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа (теплопостачальна організація) та приватним підприємством БЦ Папірус (споживач) було укладено договір № 967 на постачання послуг з опалення та підігріву холодної води (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору предметом цього договору є надання споживачеві послуг з опалення та підігріву холодної води.

Теплопостачальна організація постачає споживачу послуги з опалення та підігріву холодної води, а споживач зобовязується прийняти на межі балансової належності з найменшими втратами та оплатити послуги з опалення та підігріву холодної води за встановленими тарифами, затвердженими міськими органами самоврядування ( п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.3. договору приймання-передача послуг з опалення та підігріву холодної води, поставленої теплопостачальною організацією споживачу, оформлюється щомісячним актом приймання-передачі послуг з опалення та підігріву холодної води. Теплопостачальна організація складає та передає контролером чи надсилає простим листом на адресу споживача пакет розрахункових документів (акт приймання-передачі послуг з опалення та підігріву холодної води, рахунок-фактура щомісячно, акт звірки взаєморозрахунків щоквартально) в двох примірниках, по одному для кожної із сторін. Споживач зобовязаний на протязі 3-х робочих днів після отримання пакету документів підписати, скріпити печаткою та передати на адресу теплопостачальної організації один примірник акта приймання-передачі, акта звірки взаєморозрахунків або письмово надати обґрунтовані заперечення. У разі відсутності письмових заперечень акти вважаються погодженими і підлягають відображенню в бухгалтерському обліку сторін.

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки за послуги з опалення та підігріву холодної води здійснюються за встановленими тарифами.

Згідно з 6.4. договору оплата за спожиті послуги з опалення та підігріву холодної води здійснюється споживачем 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично спожиті послуги з опалення та підігріву холодної води здійснюється до 7 числа місяця наступного за місяцем поставки послуг з опалення та підігріву холодної води.

Цей договір набирає чинності з моменту укладення і діє в частині постачання послуг з опалення та підігріву холодної води протягом 1 року і вважається щорічно поновленим, якщо за місяць до закінчення його дії не надійде заява від однієї із сторін про розірвання договору, але не раніше дати закінчення опалювального періоду, а в частині проведення остаточних розрахунків до повного здійснення останніх.

Сторонами підписаний додаток № 1 до договору «Вихідні дані для аналізу, обліку, обрахування необхідні для постачання послуг з опалення та підігріву холодної води», відповідно до якого назва обєкта нежитлове приміщення, адреса обєкта: Б-р 50 р., Перемоги, 94; площа обєкта 17,6 кв.м.

Вказане нежитлове приміщення знаходиться у відповідача на праві оренди за договором № 854 від 04.03.2013 р. оренди нежитлового приміщення, який укладений між Відділом комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (орендодавець) та приватним підприємством БЦ Папірус (орендар).

На виконання умов договору № 967 від 30.12.2013 р. позивач у період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року здійснив відпуск теплової енергії відповідачу на загальну суму 2651,31 грн., що підтверджується актами приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії за жовтень 2015 р. на суму 217,56 грн., за листопад 2015 р. на суму 365,22 грн., за грудень 2015 р. на суму 471,67 грн., за січень 2016 р. на суму 533,90 грн., за лютий 2016 р. на суму 595,26 грн., за березень 2016 р. на суму 398,41 грн., за квітень 2016 р. на суму 69,29 грн., які підписані сторонами, та актами про місячне відпускання теплової енергії абоненту по приладам обліку від 15.10.2015 р., від 30.11.2015 р., від 31.12.2015 р., від 31.01.2016 р., від 29.02.2016 р., від 31.03.2016 р. та від 05.04.2016 р.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки-фактури № 967 за жовтень 2015 р. на суму 217,56 грн., за листопад 2015 р. на суму 365,22 грн., за грудень 2015 р. на суму 471,67 грн., за січень 2016 р. на суму 533,90 грн., за лютий 2016 р. на суму 595,26 грн., за березень 2016 р. на суму 398,41 грн., за квітень 2016 р. на суму 69,29 грн.

Відповідно до п. 6.4. договору відповідач повинен був оплатити надані відповідачем послуги за актами приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії за жовтень 2015 р. до 07.11.2015 р., за листопад 2015 р. до 07.12.2015 р., за грудень 2015 р. до 07.01.2016 р., за січень до 07.02.2016 р., за лютий 2016 р. до 07.03.2016 р., за березень 2016 р. до 07.04.2016 р та за квітень 2016 р. до 07.05.2016 р.

Як вбачається з довідки про заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2015 р. по 14.08.2017 р. по договору № 967 ПП «БЦ Папірус», відповідач за період з жовтня 2015 р. по червень 2016 р. сплатив позивачу 1654,55 грн.

Відповідно до п. 6.5. договору при наявності заборгованості за попередні періоди, проведена споживачем оплата першочергово зараховується в рахунок погашення боргу, що виник раніше, не залежно від призначення платежу.

Таким чином, відповідач розрахувався з позивачем за надані ним послуги за актами приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії за жовтень 2015 р. на суму 217,56 грн., за листопад 2015 р. на суму 365,22 грн., за грудень 2015 р. на суму 471,67 грн., за січень 2016 р. на суму 533,90 грн. та частково за лютий 2016 р. на суму 66,20 грн.

Решта вартості наданих позивачем послуг з теплової енергії за лютий 2016 р., за березень 2016 р. та за квітень 2016 р. на загальну суму 996,32 грн. у встановлені п. 6.4. договору строки не була сплачена відповідачем, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 996,32 грн.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами статей 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги у лютому 2016 р., березні 2016 р. та квітні 2016 р. на підставі договору № 967 від 30.12.2013 р. у сумі 996,32 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 996,32 грн. підлягає задоволенню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 160,69 грн. пені, нарахованої за загальний період з 08.02.2017 р. по 21.09.2017 р. на заборгованість відповідача у сумі 996,32 грн.

Згідно з п. 6.6. договору за порушення строків оплати спожитих послуг з опалення та підігріву холодної води, зазначених у п. 6.4. даного договору споживач сплачує на користь теплопостачальної організації крім суми заборгованості, пеню за кожен день прострочення оплати в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Враховуючи вищевикладене, позивачем неправомірно нараховано пеню за загальний період з 08.02.2017 р. по 21.09.2017 р., оскільки нарахування пені на заборгованість відповідача за останнім актом приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії за квітень 2016 р. відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України припинилося 07.11.2016 р.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 160,69 грн. пені, нарахованої за загальний період з 08.02.2017 р. по 21.09.2017 р., не підлягає задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 55,93 грн. 3 % річних та 247,42 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 55,93 грн. 3 % річних, нарахованих за загальний період з 08.11.2015 р. по 21.09.2017 р. на заборгованість відповідача у сумі 996,32 грн.

Проте, наданий розрахунок позивача є невірний, оскільки у період з 08.11.2015 р. по 31.01.2016 р. заборгованість у сумі 996,32 грн. ще не існувала, заборгованість у вказаній сумі виникла лише у травні 2016 р.

Також, позивачем невірно визначено дату початку нарахування 3 % річних, оскільки за послуги, надані позивачем у жовтні 2015 р. на суму 217,56 грн., відповідачем були оплачені у листопаді 2015 р., а заборгованість з оплати наданих позивачем послуг за листопад 2015 р. виникла 07.12.2015 р.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 3 % річних, нарахованих за період з 07.12.2015 р. по 31.01.2016 р. на суму 364,74 грн. заборгованість відповідача, яка існувала протягом вказаного періоду, та за період з 01.02.2016 р. по 21.09.2017 р. на суму 996,32 грн. - заборгованість відповідача, яка існувала протягом вказаного періоду, становить 50,66 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач просить стягнути з відповідача 247,42 грн. інфляційних втрат, нарахованих за загальний період з 08.11.2015 р. по 21.09.2017 р. на заборгованість відповідача у сумі 996,32 грн.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи вищевикладене, позивачем неправомірно нараховано інфляційні втрати за періоди, в яких заборгованість відповідача існувала менше місяця, а саме за період з 08.11.2015 р. по 31.12.2015 р. та з 01.09.2017 р. по 21.09.2017 р.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.01.2016 р. по 31.01.2016 р. на заборгованість відповідача у сумі 364,74 грн. та за період з 01.02.2016 р. по 31.08.2017 р. на заборгованість відповідача у сумі 996,32 грн., становить 205,83 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства БЦ Папірус (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Коцюбинського, буд. 12, код 38452162) на користь комунального підприємства Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мережна, буд. 3, код 04654336) 996,32 грн. (девятсот девяносто шість грн. 32 коп.) заборгованості, 50,66 грн. (пятдесят грн. 66 коп.) 3 % річних, 205,83 грн. (двісті пять грн. 83 коп.) інфляційних втрат та 1372,57 грн. (одну тисячу триста сімдесят дві грн. 57 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 25.10.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева