ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.09.2017 Справа № 905/1966/17

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Промислова Група «ОСОБА_1», м. Київ

до відповідача: Державного підприємства «Селидіввугілля», м. Селидове Донецької області

про стягнення 94 829,44грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 ордер;

відповідача: не зявився

Приватне акціонерне товариство «Промислова Група «ОСОБА_1» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» 94 829,44грн., у тому числі:

· 77 068,97грн. - заборгованості з орендної плати за користування гірничошахтним обладнанням (вагонетки УВГ-3,3 К-900 у кількості 15шт.) у період лютий грудень 2016р.;

· 2 136,00грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 31.03.2016р. по 14.08.2017р.;

· 9 604,96грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 31.03.2016р. по 14.08.2017р.;

· 6 019,51грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань у період липень грудень 2016р. за період з 31.08.2016р. по 01.07.2017р. (з урахуванням 6-ти місячного строку нарахування, встановленого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач на підставі договору оренди у період з 22 лютого 2016р. по 31 грудня 2016р. користувався гірничошахтним обладнанням товариства (вагонетки УВГ-3,3 К-900 у кількості 15шт.), але жодного платежу за оренду вагонеток в обумовлені строки не здійснив і заборгованість на дату складення позовної заяви не погасив.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не заперечив проти позовних вимог, не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, відзив на позов і докази сплати суми позову господарському суду не надав, у звязку з чим господарським судом справа на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

12.02.2016р. між Державним підприємством «Селидіввугілля» (орендар) та Приватним акціонерним товариством «Регіональні промислові інвестиції» (), яке у подальшому змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Промислова Група «ОСОБА_1» (орендодавець) був укладений договір оренди № Т3/8-2016. Відповідно до п.12.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє по 31.12.2016р., а в частині виконання зобовязань сторонами до повного їх виконання.

Згідно п.1.1 договору, на умовах даного договору орендодавець зобовязується передати орендарю, а орендар зобовязується прийняти в платне строкове користування гірничошахтне обладнання, що є власністю орендодавця.

Передача майна в оренду здійснюється сторонами за актом приймання-передачі, який підписується повноважними представниками сторін (п.2.3 договору).

Розрахунки за оренду по даному договору здійснюються орендарем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця до 30-го числа місяця, наступного за звітним періодом (п.3.4 договору).

Згідно специфікації №2 до договору вартість оренди вагонеток УВГ-3,3 К-900 із зчіпкою у кількості 15 одиниць за місяць становить 7 500,00грн. з ПДВ.

В разі несвоєчасної сплати орендної плати орендар сплачує орендодавцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення сплати від суми простроченого платежу (п.9.3 договору).

На виконання умов договору, ПрАТ «Регіональні промислові інвестиції» передало, а відповідач прийняв у строкове платне користування обєкти оренди, комбайн прохідницький КСП 32, №3/2013 згідно формуляру №000061 з капітального ремонту (для використання у виробничій діяльності ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля») у кількості однієї одиниці та вагонетки УВГ-3,3 К-900 із зчіпкою (для використання у виробничій діяльності ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля») у кількості 15 одиниць, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі №1 від 22.02.2016р. та №2 від 22.02.2016р.

На підтвердження надання послуг оренди, між ПрАТ «Регіональні промислові інвестиції» та відповідачем були підписані наступні акти надання послуг:

- №19 від 29.02.2016р. на суму 2 068,97грн. з ПДВ;

- №22 від 31.03.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ;

- №24 від 30.04.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ;

- №26 від 31.05.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ;

- №28 від 30.06.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ;

- №30 від 31.07.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ;

- №32 від 31.08.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ;

- №34 від 30.09.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ;

- №36 від 31.10.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ;

- №38 від 30.11.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ;

- №40 від 31.12.2016р. на суму 7 500,00грн. з ПДВ.

Акти за період з лютого 2016р. по жовтень 2016р. підписані з боку замовника та виконавця. Акти за листопад 2016р. і грудень 2016р. підписані тільки з боку виконавця.

Відсутність підпису замовника на актах надання послуг за листопад-грудень 2016р. не впливає на розгляд справи по суті, оскільки умовами укладеного між сторонами договору оплата орендної плати не повязана з підписанням актів надання послуг (пунктом 3.4 договору встановлений обовязок орендаря з перерахування грошових коштів за оренду до 30-го числа місяця, наступного за звітним).

Відповідачем виконання зобовязань відповідно до п.3.4 договору в частині оплати оренди вагонеток УВГ-3,3 К-900 із зчіпкою у кількості 15 одиниць здійснене не було, в результаті чого у нього перед позивачем за період: лютий 2016р. грудень 2016р. утворилась заборгованість у розмірі 77 068,97грн.

У звязку з несплатою відповідачем оренди, ПрАТ «Регіональні промислові інвестиції» на адресу підприємства неодноразово надсилались листи та претензія з вимогою сплатити борг, у тому числі за спірним договором., які останнім були залишені без відповіді та задоволення.

Прострочена заборгованість у сумі 77 068,97грн. на час розгляду справи залишається непогашеною, доказів зворотного суду надано не було.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· укладений між сторонами договір є договором найму (оренди), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфу 1 глави 58 Цивільного кодексу України;

· згідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк;

· право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч.1 ст.761 ЦК України);

· за приписами частини другої статті 762 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 285 Господарського кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму;

· частиною пятою статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором;

· відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

· згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· відповідно до п.3.4 укладеного між сторонами договору оплату відповідач мав здійснювати щомісячно до 30-го числа місяця, наступного за звітним періодом;

· відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом,

· у разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

· ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

· штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України);

· згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано;

· ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня;

· згідно ст.4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня;

· загальна сума 3% річних за несвоєчасну сплату орендних платежів за період з 31.03.2016р. по 14.08.2017р. становить 2 136,00грн, позивачем заявлена така ж сума;

· загальна сума пені за несвоєчасну сплату орендних платежів за період з 31.08.2016р. по 01.07.2017р. щодо кожного акту, починаючи з серпня 2016року (з урахуванням 6-ти місячного строку нарахування, встановленого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України) становить 6 019,51грн, позивачем заявлена така ж сума;

· загальна сума інфляційних за несвоєчасну сплату орендних платежів за період: квітень 2016р. серпень 2017р. становить 10 072,46грн., позивачем заявлена менша сума, а саме - 9 604,96грн.;

· зауважень щодо розрахунку основної заборгованості з урахуванням здійснених нарахувань і штрафних санкцій відповідачем не заявлено,

господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 611, 612, 625. 759, 761, 762 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193, ст.285 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» (85401, Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, 41, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Промислова Група «ОСОБА_1» (03022, м. Київ, вул. Трутенко Онуфрія, будинок 3-Г, приміщення 470, ) 77 068,97грн. - заборгованості з орендної плати, 2 136,00грн 3% річних, 9 604,96грн. інфляційних втрат, 6 019,51грн. пені, 1 600,00грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін