РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017Справа №910/13433/17

За позовомПриватного підприємства "Баварія Транс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Експедиція"
простягнення 102 830, 11 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився;
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Баварія Транс" (далі - позивач, ПП "Баварія Транс") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Експедиція" (далі - відповідач, ТОВ ""Орлан-Транс-Експедиція) про стягнення 102 830 , 11 грн., з яких 97 473, 49 грн. основного боргу, 4 606, 26 грн. інфляційні нарахування, 750, 36 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не належним чином та не в повному обсязі здійснено оплату за надані послуги відповідно до генерального (довгострокового) договору № 271 від 27.02.2017 року

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 р. порушено провадження у справі № 910/13433/17, розгляд справи призначено на 04.10.2017 р.

25 вересня 2017 р. до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

З метою реалізації можливості учасниками судового процесу у повній мірі користуватися своїми процесуальними правами та обов'язками, а також для забезпечення захисту порушеного права та охоронюваних законом інтересів, суд ухвалою від 26.09.2017 року, суд відмовив у задоволенні клопотання Приватного підприємства "Баварія Транс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 04.10.2017 року позивач та відповідач уповноважених представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку в судове засідання представників сторін, що перешкоджає розгляду спору по суті, суд відклав розгляд справи на 20.10.2017 року.

Сторони по справі повторно не з'явилися у судове засідання 20.10.2017 року, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У зв'язку з тим, що наявних у справ фактичних даних достатньо, а неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору по суті

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 20.10.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баварія Транс" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Експедиція" (експедитор) було укладено генеральний (довгостроковий) договір на транспортно-експедиторські послуги № 271, за умовами якого експедитор за дорученням вантажовідправника/вантажоотримувача (клієнта) зобов'язується організувати надання перевізником транспортно-експедиційних послуг з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Згідно пунктам 1.2, 1.3. договору, конкретні умови кожного замовлення зазначаються в заявці експедитора і узгоджуються з перевізником. Заявка обов'язкова до виконання сторонами і є невід'ємною частиною договору.

Розрахунки за договором здійснюються експедитором у безготівковій формі на умовах 100% оплати протягом 15 банківських днів з дня отримання належним чином оформлених документів, що підтверджують здійснення перевезення. Розрахунки по даному договору здійснюються відповідно до діючого законодавства України в національній валюті гривні в безготівковій формі шляхом переказу відповідних грошових коштів на рахунок перевізника. У випадку коли сторонами в заявці на перевезення встановлена вартість перевезення в іноземній валюті, розрахунки здійснюються в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на день оформлення розрахунку (п. 3.2. договору).

Пунктом 6.5. договору сторони погодили, що він вступає в силу з моменту підписання і діє протягом одного календарного року, а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

Як вбачається із доводів позивача, ПП "Баварія Транс" тричі здійснювало перевезення для ТОВ "Орлан-Транс-Експедиція", а саме:

- заявкою від 27.02.2017 року № 067 ТОВ "Орлан-Транс-Експедиція" сторонами погоджено міжнародне транспортне перевезення за маршрутом "Бориспіль-CRAILSHEIM 74564 Німеччина". Вартість послуг перевезення визначено у розмірі 1 300 євро по курсу НБУ на день вивантаження, що здійснюється протягом 15 банківських днів після представлення оригіналів рахунку, СМR накладної, податкової накладної, актів виконаних робіт;

- заявкою від 10.03.2017 року № 069 ТОВ "Орлан-Транс-Експедиція" сторонами погоджено міжнародне транспортне перевезення за маршрутом "Бориспіль-CRAILSHEIM 74564 Німеччина". Вартість послуг перевезення визначено у розмірі 1300 євро по курсу НБУ на день вивантаження, що здійснюється протягом 15 банківських днів після представлення оригіналів рахунку, СМR накладної, податкової накладної, актів виконаних робіт;

- заявкою від 22.03.2017 року № 073 ТОВ "Орлан-Транс-Експедиція" сторонами погоджено міжнародне транспортне перевезення за маршрутом "Бориспіль-CRAILSHEIM 74564 Німеччина". Вартість послуг перевезення визначено у розмірі 1300 євро по курсу НБУ на день вивантаження, що здійснюється протягом 15 банківських днів після представлення оригіналів рахунку, СМR накладної, податкової накладної, актів виконаних робіт.

Після виконання заявок, ПП "Баварія Транс" було виставлено рахунки на оплату: від 13.03.2017 року № 42 на суму 36 965, 30 грн., від 23.03.2017 № 49 на суму 37 820, 04 грн., від 31.03.2017 року № 57 на суму 37 653, 45 грн.

Крім того, на підтвердження виконання зобов'язань за договором позивачем надано міжнародні товарно-транспортні накладні СМR від 02.03.2017 року, від 14.03.2017 року та від 24.03.2017 року.

Рахунки разом із відповідною СМR надсилалися відповідачу 14.06.2017 року експрес накладною Нової пошти за № 100 2429 7842; 30.03.2017 року експрес накладною Нової Пошти за № 1 року; експрес накладною Нової пошти за № 100 2405 2820.

Позивач звертає увагу суду на те, що жодних зауважень щодо наданих послуг відповідач не заявляв, більше того, ТОВ "Орлан-Транс-Експедиція" здійснював часткову оплату по вказаним накладним.

Спір у справі виник, на думку позивача, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати отриманих послуг.

Виходячи із змісту укладеного між сторонами Договору, він за своєю правовою природою є договором про надання послуг з елементами договору перевезення, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глав 63 та 64 ЦК України.

За вимогами 180 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 901, 903, 905, 908, 909 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, оскільки подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст.173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Поясненнями позивача, а також наявними в матеріалах справи фактичними даними (товарно-транспортними накладними) підтверджується факт надання позивачем відповідачеві послуг відповідно до умов Договору на загальну суму 112 438, 79 грн. Проте, матеріали справи містять докази оплати лише 14 965, 30 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання відповідачеві послуг згідно умов Договору, а відповідач, у свою чергу, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати послуг за Договором та має перед позивачем заборгованість у розмірі 97 473, 49 грн.

Крім суми основного боргу, у зв'язку із простроченням оплати наданих послуг, позивачем було заявлено до стягнення3% річних у розмірі 750, 36 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 4 606, 26 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.13 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі - Постанова №14) з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Судом було здійснено перевірку нарахування 3% річних, за результатами якої суд дійшов висновку про помилковість наданого позивачем розрахунку та про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних частково на суму 748, 54 грн.

Також, судом було здійснено перевірку нарахування втрат від інфляції, за результатами якої суд дійшов висновку про помилковість наданого позивачем розрахунку та про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних нарахувань частково на суму 3 251, 84 грн.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, позовні вимоги Приватного підприємства "Баварія Транс" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства "Баварія Транс" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Експедиція" (03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 30; ) на користь Приватного підприємства "Баварія Транс" (79034, м. Львів, вул. Мишуги, 3-а, кв. 3; ) суму основного боргу у розмірі 97 473, 49 грн., 3% річних у розмірі 748, 54 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 1 177, 29 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 546, 61 грн. Видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 25.10.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко