ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" жовтня 2017 р.Справа № 922/3256/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенові О.Є.

розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Завод імені ОСОБА_1", м.Харків
до Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", м.Київ
про зобов'язання припинити проїзд
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №143-16 від 28.12.2016,

ОСОБА_3, довіреність №127-16 від 29.09.2016

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №391 від 26.12.2016,

ОСОБА_5, наказ №302/ос від 20.10.2017

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Завод імені ОСОБА_1" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (далі за текстом - відповідач) про зобов'язання відповідача припинити проїзд по стрілочному переводу №1-Ч та 10м залізничного шляху від граничного стовпчику стрілочного переводу №1-Ч до знаку "Межа під'їзного шляху" Харківської філії приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", що розташовані за адресою: м.Харків, станція Харків-Балашовський, та належать Державному підприємству "Завод імені ОСОБА_1" на праві господарського відання.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що право відповідача на користування спірним майном було припинено, оскільки постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 у справі №922/186/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.10.2016, було розірвано відповідний договір від 04.12.2013, укладений між ДП "Завод імені ОСОБА_1" та Харківською філією ПрАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту".

Крім того, 27.09.2017 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить заборонити відповідачу проїзд та використання будь-яким іншим способом майна ДП "Завод імені ОСОБА_1", а саме: залізничного стрілочного переводу №1-Ч та 10м залізничного шляху від граничного стовпчику стрілочного переводу №1-Ч до знаку "Межа під'їзного шляху" Харківської філії ПрАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", що розташовані за адресою: м.Харків, станція Харків-Балашовський.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити. Також наполягали на задоволенні заяви про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позивачем не обґрунтовано та не надано доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу проїзду та використання будь-яким іншим способом спірного нерухомого майна, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Більш того, обраний позивачем захід забезпечення позову (заборона проїзду та використання будь-яким іншим способом спірного нерухомого майна) фактично є тотожнім предмету позовних вимог (зобов'язання припинити проїзд).

Відповідно до пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

За таких обставин, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Суд також зазначає, що позивачем не було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. Однак, згідно пункту 2.22 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" на виняток з наведених правил у разі коли ГПК не передбачено можливості повернення господарським судом заяви у зв'язку з неподанням доказів сплати суми судового збору (наприклад, заяви про забезпечення позову), то суд повинен розглянути зазначену заяву й за відсутності таких доказів, а розподіл відповідних сум судового збору здійснити між сторонами згідно із статтею 49 названого Кодексу у залежності від результатів розгляду відповідної заяви; про такий розподіл може бути зазначено і в рішенні (постанові) господарського суду, прийнятому(-ій) за результатами розгляду справи, або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Відповідач у відзиві та його представники в судовому засіданні проти позову заперечили, посилаючись на те, що відповідач не може припинити користування спірним майном, оскільки іншого способу транспортування вантажів залізничним транспортом від залізничної станції Харків-Балашовський Південної залізниці до підприємств-контрагентів відповідача не існує. Вказує, що на даний час правовідносини між сторонами у справі щодо користування спірним майном відповідними договорами не врегульовані, однак він неодноразово направляв позивачу листи з пропозиціями укласти договір про встановлення оплатного сервітуту. Втім, позивач від укладення такого договору до даного часу ухиляється.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи, викладені у відзиві, а також заявили клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДХ".

Розглянувши клопотання відповідача про залучення третьої особи, суд зазначає наступне.

Згідно статті 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Згідно пункту 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у вирішенні питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для залучення ТОВ "ТДХ" до участі у розгляді даної справи, оскільки відповідачем не доведено, яким чином та на які саме права та обов'язки ТОВ "ТДХ" вплине рішення у даній справі, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Керуючись статтями 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на "20" листопада 2017 р. о 11:20 .

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й підїзд, 3-й поверх, зал №323. Тел.

Зобовязати сторони надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень.

Суддя ОСОБА_6