ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Справа № 922/33/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий, суддяЯценко О.В.,
суддіПоляк О.І., Ходаківська І.П.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "Харківміськгаз"
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2017
у справі№ 922/33/16
Господарського судуХарківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доПублічного акціонерного товариства "Харківміськгаз"
простягнення 9262914,81грн,
в засіданні взяли участь представники:

- позивача:Пац В.О.
- відповідача:Волощук П.Ю.
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (далі - відповідач) про стягнення 7911041,58грн інфляційних втрат та 1351873,23грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.04.2017 (суддя Калантай М.В.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" 7911041,58грн. інфляційних втрат та 1351873,23грн. 3% річних.

Суд дійшов висновку про не доведення позивачем факту виконання ним обов'язку щодо повернення відповідачу підписаних актів приймання-передачі газу, що є обов'язковою підставою для здійснення відповідачем остаточного розрахунку згідно умов Договору, тому в задоволенні позову відмовив в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 (судді: Білецька А.М., Гребенюк Н. В., Медуниця О.Є.) рішення Господарського суду Харківської області від 24.04.2017 скасовано.

Прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 57/59, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ 20077,58грн інфляційних втрат, 1351873,23грн - 3% річних, 138943,73грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 152838,09грн витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд не погодився з висновками господарського суду першої інстанції, зазначивши, зокрема, що відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд належним чином не дослідили п. п. 3.4., 6.1., 6.2. договору, не звернув увагу на те, що умови договору не пов'язують здійснення поточних платежів із складанням та підписанням актів у місяці поставки, що не суперечить приписам ч. 1 ст. 692 ЦК України і, що несвоєчасне повернення позивачем відповідачу підписаних актів не впливає на строк виконання відповідачем обов'язку, наведеного в абзаці першому п. 6.1 договору; судом першої інстанції не було взято до уваги і те, що акти приймання-передачі газу, які відповідно до п. 3.4. договору зобов'язується надати саме покупець продавцеві, лише фіксують остаточний обсяг переданого газу за минулий місяць, а виходячи з показників своїх комерційних вузлів обліку газу, відповідач мав усі дані щодо фактичних щомісячних обсягів отриманого природного газу для своєчасного проведення розрахунків з постачальником за фактично поставлений газ.

Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, рішення місцевого господарського суду залишити без зміни.

Скаржник вважає, що необхідною умовою для остаточного розрахунку є підписані акти приймання-передачі, що передбачено п.п. 3.4., 6.1. договору, тому не виконання позивачем свого обов'язку щодо повернення підписаних актів відповідачу дає підстави для висновку, що право вимоги виконання зустрічного зобов'язання з остаточного розрахунку не виникло.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.09.2017 у складі колегії: головуючий, суддя - Яценко О.В., судді - Поляк О.І., Ходаківська І.П. касаційна скарга публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 12.10.2017.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 січня 2013 року між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, укладено договір на купівлю-продаж природного газу №13-395-ПР (далі за текстом - договір), за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору (пункт 1.1 договору в редакції додаткової угоди №8 від 22.12.2014).

Позивачем на виконання умов договору протягом січня 2013 року - квітня 2014 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 205782844,17грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Відповідач сплатив вартість поставленого природного газу з порушенням п.6.1. договору, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1 351 873,23 грн. та інфляційних втрат в розмірі 7 911 041,58грн.

Стаття 629 ЦК України передбачає що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі - продажу не встановлено інший строк оплати. Відтак обов'язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття.

Відповідно до пункту 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Таким чином, для мети розрахунку юридичний факт передачі газу як товару виникає із закінченням розрахункового періоду в момент фіксації обсягу поставки.

Сам факт поставки є достатньою підставою для виникнення у отримувача зобов'язання з оплати.

Відповідно до пункту 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Враховуючи наведене, касаційна інстанція погоджується з висновками апеляційного господарського суду, що умови договору не містять застережень щодо можливості відліку строку оплати з дня підписання акта-приймання-передачі газу, а чітко встановлюють обов'язок відповідача здійснити остаточний розрахунок за фактично переданий газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, тому час підписання сторонами відповідного акту ніяк не впливає на момент виникнення прострочення за грошовим зобов'язанням відповідача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у випадку прострочення оплати переданого товару настає відповідальність у вигляді сплати річних та інфляційних.

Враховуючи наведене, у позивача є всі правові підстави застосування до відповідача відповідальності згідно ст. 625 ЦК України за несвоєчасну оплату поставленого газу, виходячи з встановленого п. 6.1 договору обов'язку відповідача здійснити розрахунок до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем передано відповідачу природний газ на загальну суму 205782844,17грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

За результатами проведеного судом апеляційної інстанції перерахунку, з урахуванням кожної окремої поставки природного газу та проведеної відповідачем оплати наданих позивачем послуг за кожним актом окремо, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних визнані такими, що підлягають задоволенню в розмірі 1351873,23грн, а в частині стягнення інфляційних - в розмірі 7911041,58 грн.

Правильності розрахунку скаржник не спростовує.

Доводи касаційної скарги касаційною інстанцією відхиляються з тих мотивів, що не спростовують правильності правових висновків суду апеляційної інстанції, зводяться до намагання встановити інші обставини справи та надати їм оцінку, що стосується доводів про акти приймання-передачі, що виходять за межі касаційної перевірки судового рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 у справі № 922/33/16 Господарського суду Харківської області залишити без зміни.

Головуючий, суддяО.В. Яценко

СуддіО.І. Поляк
І.П. Ходаківська