ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.10.2017 Справа № 904/8941/16

За заявою: публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

Про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

У справі:

За позовом публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії - Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування", смт. Донець

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

про стягнення 16 709, 88 грн.

та за зустрічним позовом: публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до: публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії - Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування", смт. Донець

про: визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди № 8 від 01.04.16р. до договору № ДНВ001/7ТГ14 від 27.12.2013р.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача (заявника): ОСОБА_1, дов. № 7.1Др-114-0417 від 07.04.17 р., головний юрисконсульт відділу претензійно-позовної роботи управління правового супроводження проектів в Дніпропетровській області юридичного департаменту ТОВ "Регіональна газова компанія".

СУТЬ СПОРУ:

13.04.2017р. публічне акціонерне товариство "Дніпропетровськгаз" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2017р. у справі № 904/8941/16 таким, що не підлягає виконанню.

Розпорядженням керівника апарату суду № 828 від 02.10.2017 р. призначений повторний автоматизований розподіл вказаної вище справи та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 02.10.2017 р. розгляд заяви ПАТ "Дніпропетровськгаз" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 904/8941/16 доручено судді Мельниченко І.Ф.

Ухвалою від 04.10.2017 року вказану вище справу прийнято до провадження в частині розгляду заяви ПАТ "Дніпропетровськгаз" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, письмових пояснень по суті заяви не надав.

Відповідно до ч.3 статті 117 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

08.12.2016 року господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення, яким позовні вимоги позивача за первісним позовом задоволені у повному обсязі, а саме: присуджено до стягнення на користь останнього з відповідача 14 374,62 грн. основного боргу, 1529,11 грн. пені, 150,66 грн річних, 655,49 грн інфляції та 1378,00 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову було відмовлено.

20 грудня 2016 року до господарського суду Дніпропетровської області від ПАТ "Дніпропетровськгаз" надійшла апеляційна скарга (вх. № 78587/16) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2017р. у справі № 904/8941/17, оскаржуване рішення залишене без змін.

Відповідно до положень ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Отже, постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 березня 2017 року набрала законної сили, відповідно, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 року набрало законної сили 13 березня 2017 року.

22.03.17р. на виконання зазначених вище рішень було видано наказ.

Як вже зазначалося вище, заявником була подана заява про визнання вказаного вище наказу таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що сума боргу за ним вже сплачена.

Частиною 2 статті 117 ГПК України встановлено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до ч.4 вказаної вище статті, зокрема, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

За змістом цієї норми закону визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, пов'язується з певними обставинами, які мали місце на момент його видачі (пред'явлення до виконання): помилковою видачею, зокрема, коли судове рішення не підлягало негайному виконанню і не набрало законної сили або пред'явлено до виконання після скасування судового рішення, на підставі якого було видано наказ; повним (частковим) погашенням боргу, щодо якого видано наказ, в добровільному порядку боржником чи за нього іншою особою або з інших причин, наприклад, списання боргу внаслідок прийняття відповідного нормативного акта.

Аналогічні висновки містяться і в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", а саме, в пункті 3.3. вказано:

1) частина 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як вбачається із залучених до матеріалів справи платіжних документів, підприємство відповідача 05.04.2017 року здійснило перерахування грошових коштів позивачу в сумі 3713,26 грн.

В призначенні платежу платіжного доручення № 571 вказано: "Оплата штрафних санкцій та судового збору за пост. ДАГС від 13.03.17р. по справі № 904/8941/16, дог. від 27.12.13р № ДНВ001/7ТГ14".

Таким чином, зазначене вище свідчить про часткову відсутність обов'язку боржника за спірним наказом, у зв'язку з його добровільним виконанням щодо стягнення суми річних, інфляційних втрат, пені та судового збору.

З огляду на викладене, заява публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" в цій частині підлягає задоволенню, а наказ від 22.03.17р. в сумі 3713,26 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Посилання заявника на те, що платіжним дорученням № 6236 від 08.12.2016р. погашено суму основного боргу за договором № ДНВ001/7ТГ14 від 27.12.13р. не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що рішенням від 08.12.2016 року у справі № 904/8941/16, яке набрало законної сили 13 березня 2017 року встановлено існування заборгованості за спірним договором (№ ДНВ001/7ТГ14 від 27.12.13р.) в сумі 14374,62 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.09.17р., рішення від 08.12.2016 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.17р. залишено без змін.

Вказані обставини не були спростовані в жодній із судових інстанцій.

При викладених обставинах, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині суми основного боргу (14 374,62 грн.).

Керуючись ст. ст. 86, 89, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.17р у справі № 904/8941/16 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення річних, інфляційних втрат, пені та судового збору на загальну суму 3713,26 грн.

В решті задоволення заяви - відмовити.

Суддя ОСОБА_2