ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Справа № 915/866/17

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1, дов. від 20.01.2017,

від відповідачів та третьої особи представники в судове засідання не зявилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом обєднання співвласників багатоквартирного будинку Сонячний-2010,

54015, вул. Мостобудівників, 17, м. Миколаїв,

до відповідачів:

1) товариства з обмеженою відповідальністю Сонячний-ЖЕК,

54015, вул. Мостобудівників, 17, м. Миколаїв,

2) товариства з обмеженою відповідальністю Приват-Житло-Юг,

54030, вул. Адмірала Макарова, 40/3, м. Миколаїв,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк,

01001, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ,

про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Обєднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) Сонячний-2010 звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Сонячний-ЖЕК та товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Приват-Житло-Юг з такими вимогами:

1.Визнати недійсним правочин щодо передання ТОВ Приват-Житло-Юг в статутний капітал ТОВ Сонячний-ЖЕК нежитлових приміщень за ОСОБА_1 приймання-передачі майна від 15 червня 2010 року, а саме: нежитлових приміщень верхнього та нижнього паркінгів, загальних проїздів верхнього та нижнього паркінгів, сходових (сходинкових) клітин, сходових майданчиків, шахт ліфтів, сміттєпроводів з 1 по 9 поверх та у верхньому і нижньому паркінгах та у надбудові, приміщень котелень, тамбурів та машинного відділення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний правочин вчинено ТОВ Приват-Житло-Юг як власником вищевказаних нежитлових приміщень на підставі свідоцтва від 09.12.2009 про право власності, котре в подальшому визнано недійсним та скасовано постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.09.2015 у справі № 490/6296/14-а. На думку позивача, спірний правочин суперечить приписам ст. 321, ч. 2 ст. 382 ЦК України, ст.ст. 10, 19 Закону України Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку, а тому має бути визнаним недійсним.

Позивач також просить стягнути з відповідачів грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позову судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 29.08.2017 порушено провадження в даній справі.

Від відповідачів представники в судове засідання не зявилися, при цьому ТОВ Приват-Житло-Юг належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, а поштове відправлення з ухвалою суду від 20.09.2017, направлене на адресу ТОВ Сонячний-ЖЕК, повернено до суду поштовим відділенням у звязку з закінченням строку зберігання, проте суд виходить с того, що ТОВ Сонячний-ЖЕК повідомлене належним чином про час та місце розгляду справи, тому що вищевказану ухвалу суду направлено на адресу, за котрою ТОВ Сонячний-ЖЕК зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ураховуючи викладене, та що відповідачі не скористалися правами подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ст.75 ГПК України.

Вислухавши представника позивача, яка підтримала позовну заяву з викладених у ній підстав, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі Виконком Миколаївської міськради) від 27.11.2009 № 2139 вирішено, зокрема, оформити за ТОВ Приват-Житло-Юг право власності на нежитлові приміщення площею 3826,8 кв.м. у житловому будинку, розташованому за адресою: вул. Мостобудівників,17, літ. А-9, м. Миколаїв.

На підставі вказаного рішення Виконком Миколаївської міськради 09.12.2009 видано ТОВ Приват-Житло-Юг свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: вул. Мостобудівників, 17, літ. А-9, м. Миколаїв, загальною площею 3826,8 кв.м., а саме: нежитлові приміщення верхнього та нижнього паркінгів; загальних проїздів верхнього та нижнього паркінгів; сходових клітин, сходових майданчиків; шахт ліфтів; сміттєпроводів з 1 по 9 поверх, у верхньому і нижньому паркінгах та у надбудові; приміщень котелень, тамбурів та машинного відділення (далі спірні нежитлові приміщення).

Спірні нежитлові приміщення ТОВ Приват-Житло-Юг передано до статутного капіталу ТОВ Сонячний-ЖЕК за актом від 15.06.2010 приймання-передачі майна.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.09.2015 у справі № 490/6296/14-а визнано протиправним та скасовано зазначене вище рішення Виконкому Миколаївської міськради в частині оформлення права власності на спірні нежитлові приміщення за ТОВ Приват-Житло-Юг - з підстав визнання Виконкомом права власності на приміщення загального користування, будівлі і споруди, призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку, лише за одним із співвласників ТОВ Приват-Житло-Юг, чим порушено права інших співвласників будинку. Зазначена постанова набрала законної сили в порядку, визначеному законодавством, та на даний час є чинною.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, спірні нежитлові приміщення належать на праві спільної часткової власності ТОВ Сонячний- ЖЕК (11/1000 часток) та ПАТ КБ Приватбанк (989/1000 часток).

Зборами співвласників багатоквартирного будинку № 17 по вул. Мостобудівників у м. Миколаєві, в котрому розташовані спірні нежитлові приміщення, створено ОСББ Сонячний-2010, державну реєстрацію якого проведено 02.02.2010.

За твердженнями позивача, спірні нежитлові приміщення, згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України, є приміщеннями загального користування, а тому передача їх ТОВ Приват-Житло-Юг за спірним правочином до статутного капіталу ТОВ Сонячний-ЖЕК порушує право власності співвласників житлового будинку № 17 по вул. Мостобудівників у м. Миколаєві, інтереси яких представляє позивач. На думку позивача, спірний правочин суперечить приписам ст. 321, ч. 2 ст. 382 ЦК України, ст.ст. 10, 19 Закону України Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку, а тому визнанням його недійсним, на підставі ст. 203 ЦК України, буде захищено право власності позивача на спірні нежитлові приміщення.

Суд вважає даний позов не підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного.

Законодавством визначено, що всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (ч. 2 ст. 382 ЦК України).

Отже, спірні нежитлові приміщення у багатоквартирного будинку № 17 по вул. Мостобудівників у м. Миколаєві належать на праві спільної сумісної власності співвласникам цього будинку.

Чинним законодавством передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 20 ГК України).

Проте, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. (ст. 204 ЦК України).

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.ч.1,2 ст. 216 ЦК України).

Виходячи із наведеного законодавства, у разі визнання спірного у справі правочину відповідачам у справі належить повернути один одному все те, що вони одержали на виконання цього правочину, при цьому права власності позивача не будуть захищеними.

Цивільним законодавством передбачено засади захисту права власності, серед яких, зокрема, визнання права власності, право власника на витребування свого майна.

Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого ст. ст. 215, 216 ЦК України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 11.12.2012 у справі № 3-65гс12 та від 29.04.2015 у справі № 3-62гс15, у яких також зазначено, що у разі встановлення наявності речово-правових відносин до таких відносин не застосовується зобовязальний спосіб захисту. Захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у звязку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до ст. 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом предявлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Таким чином, суд визнає, що обраний позивачем спосіб захисту свого права шляхом визнання недійсним правочину щодо передання ТОВ Приват-Житло-Юг в статутний капітал ТОВ Сонячний-ЖЕК спірних нежитлових приміщень є неналежним.

За викладених обставин підстав для задоволення позову немає, а тому в його задоволенні належить відмовити повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст. 49 ГПК України, у разі відмови судом у задоволені позову, судовий збір покладається на позивача.

У судовому засіданні 24.10.2017, згідно ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову обєднання співвласників багатоквартирного будинку Сонячний-2010 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 26.10.2017.

Суддя Ю.М. Коваль