КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Справа№ 01/1720

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представника боржника - арбітражного керуючого Голінного А.М.,

від ТОВ "УМВЕЛЬТ-УКРАЇНА" - Сидоренко О.Л.,

розглянувши апеляційну скаргу Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.07.2017 (суддя Гура І.І.)

за заявою ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-УКРАЇНА",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Смілянська міська рада Черкаської області,

про визнання недійсним правочину (договору)

в межах справи № 01/1720

за заявою боржника Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" (код 05431667)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.07.2017 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М. про визнання недійсним договору надання послуг з перевезення ТПВ від 25.11.2013 № 25-11/13, укладеного між Смілянським комунальним виробничим підприємством "Комунальник" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремондіс Україна" (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-УКРАЇНА").

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ліквідатор банкрута звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.07.2017, прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви про визнання недійсним договору надання послуг з перевезення ТПВ від 25.11.2013 № 25-11/13.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.09.2010 порушено провадження у справі про банкрутство Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник".

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.09.2010 відкрито процедуру санації Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" строком на 12 місяців.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.09.2013 затверджено план санації Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник", схвалений комітетом кредиторів 05.09.2011, а також зміни та доповнення до нього, схвалені комітетом кредиторів 08.11.2012.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.10.2013 продовжено строк санації Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник", повноважень керуючого санацією та розпорядника майна арбітражного керуючого Каплі Сергія Васильовича на шість місяців.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.06.2014 арбітражного керуючого Каплю Сергія Васильовича звільнено від виконання повноважень керуючого санацією та розпорядника майна Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник", призначено керуючим санацією та розпорядником майна Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 14.02.2015 визнано Смілянське комунальне виробниче підприємство "Комунальник" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича.

22.11.2016 ліквідатор банкрута звернувся із заявою про визнання недійсним договору надання послуг з перевезення твердих побутових відходів від 25.11.2013 № 25-11/13, укладений між Смілянським комунальним виробничим підприємством "Комунальник" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремондіс Україна" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-УКРАЇНА").

Заява мотивована тим, що оспорюваний договір укладений з порушенням порядку укладення договорів під час провадження у справі про банкрутство в процедурі санації всупереч затвердженого господарським судом плану санації, на вкрай невигідних економічних умовах для підприємства-боржника, що призвело до стійкої неплатоспроможності та, як наслідок, введення ліквідаційної процедури щодо боржника.

Також, за твердженням ліквідатора оспорюваний договір не відповідає п. 4 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 №1070, щодо його укладання на конкурсних засадах, вимогам Типового договору. Додаток № 2 та Додаток № 3 до договору підписані особою, яка не мала повноважень на вчинення таких дій - помічником керуючого санацією СКВП "Комунальник".

Окрім того, ліквідатор зазначив, що боржник не мав права залучати третю особу для виконання основного виду своєї діяльності - збирання безпечних відходів, оскільки підприємство мало здійснювати самостійно таку діяльність з метою відновити платоспроможність, як то передбачено планом санації, тобто при укладенні оспорюваного договору не були дотримані норми законодавства про банкрутство, закріплені в ст. ст. 18, 53 Закону про банкрутство (в редакції чинній станом на 04.11.2012). Уклавши оспорюваний договір, боржник фактично відмовився від здійснення свого основного виду господарської діяльності на користь третьої особи, що до призвело до неможливості модернізації наявних у підприємства основних засобів, виконання заходів з відновлення своєї платоспроможності, передбачених планом санації боржника.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції вказав на відповідність оспорюваного договору вимогам статті 28 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та визнав доводи ліквідатора такими, що не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному застосуванні норм чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції та вважає доводи ліквідатора щодо невідповідності оспорюваного договору вимогам законодавства обґрунтованими, а вимоги поданої заяви такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23.07.2009 № 478 визнано Смілянське комунальне виробниче підприємство "Комунальник" виконавцем послуг з вивезення побутових відходів для будинків , які обслуговує КЖВП "Наш Дім".

Вказане рішення прийнято відповідно до ст. 28 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та на підставі рішення конкурсної комісії з проведення конкурсу на надання послуг з вивезення та утилізації твердих побутових та негабаритних відходів житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Сміла (протокол від 16.07.2009 №3).

Тобто, боржник є виконавцем послуг з вивезення та утилізації твердих побутових та негабаритних відходів житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Сміла, що відповідає основному виду діяльності підприємства.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.09.2010 порушено провадження у справі про банкрутство Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" на підставі ст. 53 Закону про банкрутство з метою проведення керівником підприємства процедури санації.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.09.2010 відкрито процедуру санації боржника.

В подальшому строк санації підприємства-боржника неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 10 ст. 53 Закону про банкрутство господарський суд затверджує план санації боржника, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. Боржник розпочинає реалізацію плану санації після його затвердження судом.

Статтею 18 Закону про банкрутство передбачено, що план санації повинен містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, умови участі інвесторів, за їх наявності, у повному або частковому задоволенні вимог кредиторів, зокрема шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора, строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та умови відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації зобов'язань. План санації повинен передбачати строк відновлення платоспроможності боржника.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.09.2013 затверджено план санації Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник", схвалений комітетом кредиторів 05.09.2011, а також зміни та доповнення до нього, схвалені комітетом кредиторів 08.11.2012.

План санації боржника було погоджено комітетом кредиторів на зборах від 05 вересня 2011 року, зміни до плану санації - 08 листопада 2012 року.

Відповідно до плану санації, вона повинна забезпечити відновлення платоспроможності боржника.

У пункті 3.1.3. плану санації зазначено, що аналіз фінансово-господарського стану підприємства виявив основні внутрішні резерви та можливості відновлення платоспроможності підприємства, а саме :

- ефективне використання наявних майнових активів, в т.ч. передача в оренду юридичним та фізичним особам,

- скорочення витрат на утримання адміністративних приміщень,

- перегляд цінової політики стосовно суб'єктів підприємницької діяльності,

- надання додаткових послуг на платній основі,

- залучення на платній основі приватних та юридичних осіб для виконання частини робіт господарської діяльності боржника,

- залучення інвестора з метою покриття боргів підприємства,

- створення самостійних підрозділів (дочірніх підприємств) за видами діяльності,

- розстрочення боргів та/або їх списання (прощення) за мировими угодами.

Пунктом 3.2. плану санації передбачено основні напрямки санації:

- продаж або здача в оренду незадіяних у виробництві основних фондів, допоміжних виробництв, що негативно впливають на собівартість основної продукції,

- перегляд договорів оренди майна, надання послуг,

- скорочення загальнозаводських витрат, пов'язаних з обслуговуванням невиробничих фондів,

- забезпечення оптимального використання виробничих потужностей і раціонального використання основних фондів, (інвентаризація, виявлення безгосподарнього майна, списання морально та фізично застарілих фондів),

- ліквідація дебіторської заборгованості, проведення претензійно-позовної роботи, стягнення боргів через відділ державної виконавчої служби, через регресні вимоги,

- реструктуризація заборгованості боржниками,

- впровадження ресурсозберігаючих заходів і технологій, спрямованих на зниження витрат виробництва,

- запровадження нових видів платних послуг, зниження накладних витрат,

- перегляд рентабельності на послуги для юридичних осіб,

- перегляд цін та тарифів на послуги, доведення їх до рівня економічно обґрунтованих,

- проведення активної маркетингової політики на традиційних ринках послуг,

- передача нерухомого майна іншим балансоутримувачам (користувачам),

- залучення коштів банків, юридичних та фізичних осіб.

Згідно з додатками до плану санації визначено перелік основних засобів, які підлягають до передачі в оренду, списанню, продажу, графік погашення вимог кредиторів в період з вересня 2011 року по березень 2012 року.

Згідно зі змінами та доповненнями до плану санації, той доповнено пунктом 3.4., яким визначено матеріальні цінності, що підлягають реалізації в процедурі санації Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" та порядок їх реалізації.

25.11.2013 Смілянським комунальним виробничим підприємством "Комунальник" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремондіс Україна" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-УКРАЇНА") (виконавець) уклали договір надання послуг з перевезення ТПВ від № 25-11/13, відповідно до умов якого на виконавець зобов'язується надавати замовникові послуги по перевезенню твердих побутових відходів (надалі - "ТПВ") у м. Сміла Черкаської області, а замовник зобов'язується оплачувати вказані послуги своєчасно та в повному обсязі; обсяг послуг та територія обслуговування визначаються Дислокацією контейнерів, яка міститься в Додатку № 1 до цього договору (п. 1.1., п. 1.2. Договору). Вартість перевезення одного кубічного метру відходів становить 22,76 грн., в т.ч. ПДВ 3,79 грн.

Згідно п.8.1 договору від 25.11.2013 договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків сторін - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

На виконання умов оспорюваного договору виконавець надав замовнику послуги, а замовник прийняв та оплатив послуги по перевезенню ТПВ протягом грудня 2013 року - березня 2015 року на загальну суму 1136757,42 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, актами надання послуг.

Згідно з частиною п'ятою статті 17 Закону про банкрутство керуючий санацією має право цивільно-правові та інші угоди.

Частиною дев'ятою статті 17 Закону про банкрутство встановлено, що власник майна боржника (орган управління майном боржника) не може обмежувати повноваження керуючого санацією щодо розпорядження майном боржника. Значні угоди та угоди, щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону про банкрутство значні угоди - угоди щодо розпорядження майном боржника, балансова вартість якого перевищує один відсоток балансової вартості активів боржника на день укладення угоди.

Відповідно до п.5.3 Статуту Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" статутний фонд підприємства становить 1 733 354,55 грн.

Станом на 05.09.2013 на балансі боржника також перебували транспортні засоби загальною балансовою вартістю 1388992,00 грн., що підтверджується інвентаризаційним описом товарно-матеріальних цінностей.

Тобто, оспорюваний договір від 25.11.2013 є значною угодою в розумінні Закону про банкрутство, та для його укладення керуючий санацією має отримати згоду комітету кредиторів, оскільки планом санації не було передбачено право керуючого санацією на укладення значних угод без згоди комітету кредиторів.

Тобто, оспорюваний договір укладений всупереч частини дев'ятої статті 17 Закону про банкрутство без згоди комітету кредиторів.

З підстав, передбачених частиною десятою статті 17 Закону про банкрутство, ліквідатор має право подати до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника.

Вказаною нормою Закону про банкрутство визначені спеціальні підстави, що мають наслідком визнання недійними угод, укладених боржником.

Договори, укладені боржником можуть бути визнані недійсними за заявою ліквідатора з таких підстав:

якщо виконання договору завдає збитків боржнику;

договір є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника;

виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Як було зазначено вище, планом санації були передбачені заходи з відновлення платоспроможності боржника, зокрема, шляхом залучення на платній основі приватних та юридичних осіб для виконання частини робіт господарської діяльності боржника.

За твердженням ліквідатора, укладення оспорюваного договору призвело до збільшення поточної кредиторської заборгованості боржника (по податках та зборах в сумі 824149,68 грн., по заробітній платі 271997,90 грн.) на 1096147,58 грн.

Вказані обставини підтверджені ухвалами Господарського суду Черкаської області у даній справі про визнання поточних грошових вимог до боржника від 16.06.2015, від 02.07.2015.

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що оспорюваний договір є довгостроковим (строк дії до 31.12.2018), а його виконання сторонами призвело до стійкої неплатоспроможності боржника, що суперечить меті введеної судової процедури санації, та визнаються судовою колегією підставами для визнання такого договору недійсним згідно з частиною десятою статті 17 Закону про банкрутство.

Місцевий господарський суд в порушення статті 43 ГПК України не дослідив вказані вище обставини та не надав їм відповідної юридичної оцінки, помилково не застосував до спірних правовідносин спеціальних норм Закону про банкрутство, які визначають підстави недійсності укладених боржником угод в процедурі санації, що призвело до прийняття помилкового рішення про відхилення заяви ліквідатора банкрута про визнання договору недійним.

Разом з тим, відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Згідно частин 1 і 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг згідно з установленим переліком для об'єктів державної або комунальної власності здійснюється за результатами конкурсу.

Частиною третьою, десятою статті 35-1 Закону України "Про відходи" збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту.

Як було встановлено вище, рішенням Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 23.07.2009 № 478 боржник був визнаний виконавцем послуг з вивезення побутових відходів для будинків, які обслуговує КЖВП «Наш дім», яке зобов'язано укласти відповідний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Відповідно до статті 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 4 статті 28 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що переможець конкурсу має право, за бажанням, укладати субпідрядні договори без проведення додаткових конкурсів.

Ліквідатор не подав докази на підтвердження обмеження права боржника на укладання субпідрядного договору, в даному випадку яким є оспорюваний договір, із іншими особами, зокрема, із Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремондіс Україна".

За вказаних обставин, колегія суддів відхиляє доводи ліквідатора про невідповідність оспорюваного договору вимогам Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про відходи".

Разом з тим, за змістом статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень; у відносинах із третіми особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону про банкрутство з дня винесення ухвали про санацію керівник боржника відсторонюється від посади у порядку, визначеному законодавством про працю, управління боржником переходить до керуючого санацією, крім випадку, передбаченого статтею 53 цього Закону; припиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи, повноваження органів управління передаються керуючому санацією.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.09.2013 задоволено клопотання голови комітету кредиторів та призначено керуючим санацією та розпорядником майна Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" арбітражного керуючого Каплю Сергія Васильовича.

Тобто, єдиною особою, яка мала право виступати від імені боржника, з 03.09.2013 був керуючий санацією арбітражний керуючий Капля Сергій Васильович, який діє від імені підприємства особисто або шляхом видання відповідної довіреності.

Докази на підтвердження видання боржником (в особі керуючого санації) довіреностей на представлення його інтересів третіми особами матеріали справи не містять.

В порушення вказаних вище норм законодавства додатки №№ 2, 3 до оспорюваного договору, які є його невід'ємними частинами, підписані помічником керуючого санацією Куготом Ігорем Петровичем, тобто неуповноваженою особою, яка не є представником боржника як юридичної особи, у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції з посиланням на статтю 241 Цивільного кодексу України щодо наступного схвалення правочину шляхом його виконання є неспроможним.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для повного та об'єктивного вирішення спору, неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, що призвело до прийняття помилкового рішення про відмову в задоволення заяви ліквідатора банкрута за наявності правових підстав, визначених спеціальним законодавством, для визнання оспорюваного правочину недійсним.

З огляду на ст. 103 ГПК України, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення від 19.07.2017 належить скасувати повністю та прийняти нове рішення про задоволення заяви ліквідатора Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" арбітражного керуючого Голінного А.М.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за подання заяви та апеляційної скарги належить покласти на відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-УКРАЇНА".

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.07.2017 про відмову в задоволенні заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М. про визнання недійсним договору надання послуг з перевезення ТПВ від 25.11.2013 № 25-11/13 у справі № 01/1720.

3. Прийняти нове рішення.

4. Заяву ліквідатора Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" про визнання недійсним договору задовольнити.

5. Визнати недійсним договір надання послуг з перевезення ТПВ № 25-11/13 від 25.11.2013, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремондіс Україна" та Смілянським комунальним виробничим підприємством "Комунальник".

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УМВЕЛЬТ-УКРАЇНА" (код 353,91427, м. Київ, вул. Васильківська, 14) на користь Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" (код 05431667, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Чапаєва, 2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 6276 (шість тисяч двісті сімдесят шість) грн. 00 коп.

7. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Черкаської області.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко