ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.10.2017 Справа № 905/1733/17

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Центренерго», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Кабель Україна», м. Маріуполь

про стягнення 1 703 875,80грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 за дов.

відповідача: ОСОБА_2 за дов.

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (надалі ПАТ, позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Кабель Україна» (надалі ТОВ, відповідач) 1 703 875,80грн. штрафних санкцій, у тому числі:

· 1 415 990,40грн. пеня за прострочення виконання зобовязання (непостачання продукції) за період з 01.05.2014р. по 31.10.2014р. від суми 384 780,00грн. (вартість непоставленої продукції);

· 256 053,60грн. пеня за прострочення виконання зобовязання (непостачання продукції) за період з 01.04.2014р. по 30.09.2014р. від суми 69 960,00грн. (вартість непоставленої продукції);

· 31 831,80грн. штраф за прострочення постачання продукції понад 20днів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю (поставку) товарів №121/1 від 22.01.2014р., а саме недопоставку продукції в обумовлені терміни на суму (вартість непоставленої продукції):

- 384 780,00 грн. з останнім днем поставки 30.04.2014р.;

- 69 960,00 гри. з останнім днем поставки 31.03.2014 р.

Відповідач позов не визнав з посиланням на неотримання від позивача відповідних письмових заявок на поставку товару (продукції), і як наслідок, не настання зобовязання і відповідальності відповідача, яка передбачена п.п.9.1, 9.2 договору.

За твердженням відповідача, виникнення зобов'язань поставки товару (продукції) за договором № 121/1 від 22.01.2014р. виникало у постачальника на підставі усних заявок між представниками постачальника та покупця. Жодних письмових заявок на адресу постачальника не надходило. Письмова заявка, яка знаходиться в матеріалах справи та була надана позивачем, не містить підпису/печатки постачальника, тому не може бути невідємною частиною договору в розумінні п.3.3 договору, оскільки підписується виключно в односторонньому порядку представниками покупця.

Після поставок, що підтверджуються актом прийому - передачі від 18.03.2014р. на суму 495 936,00 грн. та актом прийому - передачі від 18.03.2014р. на суму 419 760,00 грн., жодних подальших заявок або грошових коштів від покупця не надходило, з чого можна зробити висновок, що покупець був не зацікавлений в подальших поставках товару або/чи в нього було зменшено реальне фінансування видатків.

На думку позивача згідно умов договору відповідач міг і повинен був здійснити поставку без заявки позивача. Пунктом 5 додатку №1 до договору обумовлено, що поставка мала здійснюватись на підставі отриманої письмової заявки покупця, згідно запланованого обсягу та терміну поставки, з правом дострокової поставки. Пунктом 1 додатку до договору сторонами встановлено, яка саме продукція, у якому обсязі та в які строки повинна бути поставлена, зокрема, спірна продукція, а саме:

- стрічка 2Ш-1200-5-ТК-200-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 440м та

- стрічка 2Ш-1400-5-ТК-200-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 80м2

повинна була поставитися позивачу не пізніше квітня та березня 2014 року відповідно. У даному випадку, письмова заявка може мати значення виключно коли у цій письмовій заявці вказуються обсяги поставки менші, ніж про це зазначено у договорі.

Як вбачається з п.3.3 договору, у письмовій заявці зазначається фактичний обєм кожної партії продукції. Оскільки сторонами у договорі було досягнуто згоди про те, що позивач має право перерозподіляти продукцію між вантажоотримувачами без додаткового погодження з відповідачем, то, якщо такий випадок має місце, то ця письмова заявка вважається невідємною частиною договору, а тому відповідач повинен належним чином виконати її умови.

Також позивач наполягає на тому, що не зважаючи на те, що письмова заявка не має істотного значення для здійснення поставки, вона була направлена відповідачу і ним отримана.

Письмова заявка №23/1036 від 13.04.2014 щодо поставки спірного обєму продукції була направлена відповідачу 14.04.2014 за допомогою Служби експрес-доставки документів, вантажів і посилок «ІнтерСітіПост», про що свідчить відповідна накладна. Згідно витягу з пошукового сервісу «ІнтерСітіПост» вбачається, що дана поштова кореспонденція була доставлена відповідачу 16.04.2014 та отримана о 18:00 представником на прізвище Грановський. Також відповідно до витягу з електронної пошти працівника ПАТ «Центренерго» ОСОБА_3, яка була виконавцем за договором, письмова заявка була направлена 13.03.2014 на електронну адресу ОСОБА_4 - представника відповідача.

Відповідно до листа №0514-122 від 22.05.2014 р., який був підписаний генеральним директором ТОВ «Мастер-Кабель Україна», причиною відмови відповідача від поставки спірної частини продукції є не отримання її від виробника, оскільки ціна закупівлі цієї продукції збільшилася, а позивач не надав згоди на укладення додаткової угоди на збільшення ціни. Відповідач, посилаючись на те, що у нього, на його думку, виникли форс-мажорні обставини, зазначив, що у разі не надання згоди на збільшення ціни закупівлі, він у односторонньому порядку буде вважати договір розірваним, що ним було зазначено у листі №144 від 07.08.2014р.

Відповідач подав письмові пояснення по суті спору, в яких зазначив, що під час розгляду справи підлягає зясуванню факт отримання відповідачем письмової заявки покупця та факт невиконання відповідачем отриманої заявки. Також зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо отримання відповідачем заявки №23/1036 від 13.03.2014р., у звязку з чим просив відмовити в задоволенні позову.

Додатковим відзивом на позовну заяву відповідач вказав на недоведеність факту отримання ним заявки №23/1036 від 13.04.2014р. На його думку вміст поштового відправлення, здійсненого за допомогою Служби експрес-доставки документів, вантажів і посилок «ІнтерСітіПост», перевірити не можливо. Також відповідач наполягає на тому, що умовами договору не передбачено надсилання заявок електронною поштою.

Заявою без дати та номеру, поданою до господарського суду 09.10.2017р., відповідач просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності в один рік, передбачений ст.258 Цивільного кодексу України. В обґрунтування послався на те, що договір, яким сторони збільшили строк позовної давності до 3-х років, був розірваний у вересні 2014р., а відтак, стягненню підлягає штрафні санкції, нараховані в межах дії цього договору.

Позивач факт розірвання договору заперечив.

Позивач з огляду на заяву відповідача, подав до суду пояснення, в яких, зокрема, визначив строки, в межах яких, на його думку, пеня нарахована в межах 3-річного строку позовної давності.

Відповідач заперечень на розрахунок позивача не надав.

Відповідачем в судовому засіданні подане клопотання про зменшення розміру стягуваної пені на 82%.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру неустойки відповідач посилається на те, що:

- нараховані позивачем штрафні санкції є надмірно великі щодо суми недопоставленого товару та ступеню виконання постачальником своїх зобовязань;

- недопоставкою не було завдано ніяких збитків позивачеві.

В судовому засіданні, яке відбулось 09.10.2017р., оголошувалась перерва до 10.10.2017р.

Після перерви відповідач, наполягаючи на зменшенні санкцій, просить звернути увагу на ситуацію, яка склалась у місці Макіївці на той час проведення АТО.

Позивач, заперечуючи проти зменшення пені, наголошує на тому, що суттєвою умовою укладення договору був розмір штрафних санкцій, з чим добровільно погодився відповідач, а також наявність продукції у постачальника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача і відповідача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

22.01.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер-Кабель Україна» (постачальник) був укладений договір про закупівлю (поставку) товарів №121/1. Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом строку, зазначеного в додатку №1 до договору (п.12.1 договору). Пунктом 9 додатку №1 до договору встановлений строк дії договору, а саме, до 31.12.2014р. включно, а частині гарантійних зобовязань постачальника до повного їх виконання.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобовязується поставити покупцю товар (продукцію) згідно умов договору.

Згідно п. 1.3. договору, найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені в додатку № 1 до договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно додатку № 1 до договору.

Згідно п. 3.2. договору, місце, строк (термін) поставки продукції визначається в додатку № 1 до договору.

Відповідно до п. 3.3. договору, фактичний обєм кожної партії продукції зазначається у відповідній письмовій заявці покупця, яка є невідємною частиною даного договору. При цьому, покупець на підставі своїх письмових заявок, в межах запланованого в договорі обсягу продукції, має право перерозподіляти продукцію між вантажоодержувачами без додаткового погодження з постачальником.

Пунктом 7.4.3. договору сторони домовились, що «у разі невиконання зобовязань покупцем постачальник має право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це покупця у строк за 20 календарних днів».

Згідно п. 13.4. договору, «строк позовної давності до вимог покупця про стягнення неустойки (штрафу, пені) складає три роки».

Додатком №1 до договору про закупівлю (поставку) товарів № 121/1 від 22.01.2014 р., а саме п.1 визначено найменування, асортимент, кількість та ціна товару.

Загальна вартість продукції, яка підлягала поставці, становить 2 523 237,00грн. з ПДВ (п.2 додатку №1).

Пунктом 5 додатку № 1 до договору сторони домовились, що «строк поставки: на підставі отриманої письмової заявки Покупця, згідно запланованого обсягу та терміну поставки, з правом дострокової поставки».

Відповідно до п. 9.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Згідно до п. 9.2. договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязання щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 2% вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості, і крім цього, постачальник відшкодовує всі понесені Покупцем збитки, заподіяні затримкою виконання постачальником зобов'язань за цим поговором.

Відповідно до п. 9.8. договору, сплата неустойки не звільняє сторону від виконання зобов'язання за договором.

На виконання умов договору, покупцем були направлені постачальнику наступні письмові заявки:

1. № 23/223 від 22.01.2014 р. на поставку на Вуглегірську ТЕС ПАТ «Центренерго» в лютому 2014р.:

- стрічки 2Ш-1200-5-ТК-200-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 60 m2;

- стрічки 2Ш-1400-5-ТК-200-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 420 m2.

2. №23/224 від 22.01.2014 р. на поставку на Зміївську ТЕС ПАТ «Центренерго» в лютому 2014р.:

- стрічки 2,2-1400-5-ТК-200-2-5-2-Б-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 60 m2.

3. № 23/225 від 22.01.2014 р. на поставку на Трипільську ТЕС ПАТ «Центренерго» в лютому 2014р.:

- стрічки 2Ш-1400-5-ТК-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 330 m2;

- стрічки 2Ш-1600-5-ТК-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 40 m2.

4. № 23/260 від 24.01.2014 р. на поставку на Трипільську ТЕС ПАТ «Центренерго» в лютому 2014р.:

- стрічку 2Ш-1600-5-ТК-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 40 m2.

5. № 23/261 від 24.01.2014 р. на поставку на Зміївську ТЕС ПАТ «Центренерго» в лютому 2014р.:

- стрічки 2,2-1400-5-ТК-200-2-5-2-Б-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 2 120 m2.

6. № 23/1036 від 13.03.2014р. на поставку на Вуглегірську ТЕС ПАТ «Центренерго» в березні-квітні 2014р.:

- стрічки 2Ш-1200-5-ТК-200-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 440 m2;

- стрічки 2Ш-1400-5-ТК-200-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 80 m2.

Постачальник частково виконав зобовязання по договору та поставив продукцію згідно письмових заявок № 23/223 від 22.01.2014 р., №23/224 від 22.01.2014 р.,№ 23/225 від 22.01.2014 р., № 23/260 від 24.01.2014 р., № 23/261 від 24.01.2014 р. на суму 2 067 504,42грн., що підтверджується актами приймання-передачі:

- від 24.02.2014 р. на суму 791 017,92 грн.;

- від 17.03.2014 р. на суму 360 790,50 грн.;

- від 18.03.2014 р. на суму 495 936,00 грн.;

- від 18.03.2014 р. на суму 419 760,00 грн.

В порушення п.5 додатку № 1 до договору постачальник не здійснив поставку на Вуглегірську ТЕС ПАТ «Центренерго» продукції згідно письмової заявки № 23/1036 від 13.03.2014р. на суму 454 740,00 грн., а саме:

· стрічки конвеєрної 2Ш-1200-5-ТК-200-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 440m2 на суму 384 780,00 грн. (останній день поставки відповідно до додатку № 1 - 30.04.2014 р.);

· стрічки конвеєрної 2Ш-1400-5-ТК-200-2-4,5-3,5-Г1-РБ ГОСТ 20-85 у кількості 80m2 на суму 69 960,00 грн. (останній день поставки відповідно до додатку № 1 -31.03.2014 р.)

У звязку з невиконанням постачальником взятих на себе зобовязань, позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Кабель Україна» була складена вимога №5174 від 30.10.2014р. про сплату штрафних санкцій.

На час розгляду справи штрафні санкції у сумі 1 703 875,80грн. відповідачем не сплачені, доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· укладений між сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 54 Цивільного кодексу України;

· згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін;

· відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу;

· ч.1 ст.663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу;

· згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

· відповідно до п.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· відповідач в обумовлений договором строк постачання продукції не здійснив;

· відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

· ч.1 ст.613 ЦК України передбачено: «Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку».

· ч.2 ст.613 ЦК України обумовлено, що «якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора»;

· у разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

· згідно ч.2 ст.231 Господарського кодексу України «у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: … за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості»;

· відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано;

· позивач звернувся до суду з позовною заявою 21.07.2017р., а відтак, з урахування умов укладеного між сторонами договору і поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної заяви має право вимагати стягнення пені, нарахованої протягом 6-ти місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, починаючи з 21.07.2014р.;

· загальна сума пені за прострочення виконання зобовязання (непостачання продукції) за період з 21.07.2014р. по 31.10.2014р. від суми 384 780,00грн. (вартість непоставленої продукції) становить 792 646,80грн., позивачем у поясненнях від 14.08.2014р. зазначена така ж сума (загалом заявлена більша сума, а саме - 1 415 990,40грн., тобто без врахування строку позовної давності);

· загальна сума пені за прострочення виконання зобовязання (непостачання продукції) за період з 21.07.2014р. по 30.09.2014р. від суми 69 960,00грн. (вартість непоставленої продукції) становить 100 742,40грн., позивачем у поясненнях від 14.08.2014р. зазначена така ж сума (загалом заявлена більша сума, а саме - 256 053,60грн., тобто без врахування строку позовної давності);

· зауважень щодо розрахунку здійснених позивачем нарахувань у позовній заяві і поясненнях від 14.08.2014р. відповідачем не заявлено,

господарський суд вважає, що позов щодо стягнення штрафу за прострочення виконання зобовязання обґрунтований, але, з огляду на сплив строку позовної давності щодо цієї вимоги, задоволенню не піддягає. Вимоги щодо стягнення пені за прострочення виконання зобовязання обґрунтовані, але також з огляду на сплив строку позовної давності, підлягають задоволенню частково, у сумі загальній сумі 893 389,20грн. (792 646,80грн. + 100 742,40грн.).

Заява відповідача про застосування позовної давності судом задовольняється з огляду на таке:

· відповідно до ст.256 ЦК України «позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу»;

· ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у 3 роки;

· згідно ч.1 ст.258 ЦК України «для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю)»;

· приписами п.1 ч.2 ст.258 ЦК України встановлено, що «до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік»;

· ч.1 ст.259 ЦК України передбачено: «Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі»;

· пунктом 13.4. укладеного між сторонами договору обумовлено, що «строк позовної давності до вимог покупця про стягнення неустойки (штрафу, пені) складає три роки»;

· ч.1 ст.261 ЦК України передбачено, що «перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила»;

· відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України «позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення»;

· згідно ч.4 ст.267 ЦК України «сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові»;

· позивач звернувся до суду з позовом 21.07.2017р. (згідно поштового штемпеля на конверті), тобто більше ніж через 3 роки і 2 місяці після того, як у нього виникло право на позов щодо стягнення штрафу і після сплину строку позовної давності щодо пені з 01.04.2014р. по 21.07.2017р.

Заперечення відповідача судом до уваги не взяті, оскільки:

- в додатку №1 до договору про закупівлю (поставку) товарів № 121/1 від 22.01.2014р. сторонами обумовлені дані щодо найменування продукції, обєми і строки поставки продукції, а також вантажоодержувачі;

- відповідач міг виконати свій обов'язок і без отримання заявки позивача і, як наслідок, підстав вважати що мало місце прострочення кредитора, яким є позивач по справі, за даних обставин не має.

Також суд констатує, що наданими позивачем документами підтверджується як факт надсилання, так і отримання відповідачем заявки № 23/1036 від 13.03.2014р., як в електронному, так і в письмову вигляді, а своїми листами, зокрема від 22.05.2014р. № 0514-122, №144 від 07.08.2014р. про коригування ціни продукції і розірвання договору, зазначаючи найменування стрічок, кількість, яка підлягала постачанню і ціну, і не зазначаючи будь-яких інших мотивів їх недопоставки, окрім ціни, відповідач фактично підтвердив, що причиною недопоставки у спірний період була не відсутність заявки (про її відсутність відповідач під час переписки нічого не говорить), а саме небажання здійснити поставку за цінами, зазначеними в договорі. При цьому відповідач не зважав і на підвищений розмір штрафних санкцій, прописаних у договорі.

Та обставина, що вкладення в лист, надісланий позивачем за допомогою Служби експрес-доставки документів, вантажів і посилок «ІнтерСітіПост», не підтверджується описом вкладення, не впливає на розгляд справи по суті, оскільки договором не передбачено що надсилання заявок має відбуватись саме з описом вкладення і відповідач не надав лист, отриманий від позивача за цим відправленням.

Безпідставним є посилання відповідача на АТО у березні-квітні 2014р. в м. Макіївці, оскільки в березні АТО взагалі не було, а в квітні воно фактично зачіпало північні райони Донецької області , до яких місто Макіївка не відноситься, і це є загально відомий факт.

Твердження відповідача про те, що укладений між сторонами договір був розірваний є безпідставним, оскільки:

- в листі від 22.05.2014р. № 0514-122 він «у випадку неможливості збільшити вартість закупки» просив позивача розірвати договір і доказів погодження останнього зі своєю пропозицією не надав;

- в листі від 03.09.2014р. №23/4021 у свою чергу позивач пропонував відповідачеві розглянути питання про розірвання договору за згодою сторін і доказів свого погодження з пропозицією позивача суду не надав;

- пропозиції (оферти) обох сторін розірвати укладений між ними договір, зроблені у різні часи, без позитивної відповіді на пропозицію, на думку суду, не є погодженням сторін на розірвання угоди.

Безпідставним є твердження відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку з 01.09.2014р. на підставі його листа №144 від 07.08.2014р., оскільки ним не доведено, що позивач порушив умови договору, а згідно п.7.4.3. договору одностороннє розірвання договору можливе у випадку невиконання зобовязань покупцем.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу судом не задоволено, так як:

· відповідач не довів винятковість випадку;

· зменшувати у виняткових випадках розмір штрафу є правом, а не обовязком суду і суд не вважає за потрібним у даному випадку скористатись цим правом;

· розмір штрафу і пені за дане правопорушення визначений самими сторонами у договорі і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має (відповідач мав вибір або підписувати договір з даними умовами, або не підписувати);

· сертифікат Торгово-промислової палати України на підтвердження настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, так само як і документи на підтвердження свого майнового стану, відповідач суду не надав.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 611, 612, 662, 663, 712, 256 267 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193, ч.2 ст.231, ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, і керуючись ст.ст.43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково, у сумі 893 389,20грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Кабель Україна» (87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 15, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4-є, ) 893 389,20грн. пені, 13 400,84грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 12.10.2017р.

Надруковано примірників:

1 до справи;

1 позивачу;

1 відповідачу.