КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р. Справа№ 914/549/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

У судове засідання з'явились:

Від позивача: Шпунт М.Б. - представник;

Від відповідача-1: Панкевич Т.І. - представник; Лисий М.І. - представник;

Від відповідача-2: не з'явилися;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Громадської організації "Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2017

у справі № 914/549/17 (суддя Сівакова В.В.)

За позовом Громадської організації "Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України"

до 1. Підприємства об'єднання громадян "Мисливсько-рибальське господарство "Старичі"

2. Львівської обласної ради

про визнання протиправним та скасування рішення № 1439 від 15.09.2015

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва передано позовні вимоги Громадської організації Товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України до Підприємства об'єднання громадян "Мисливсько-рибальське господарство "Старичі" та Львівської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення Львівської обласної ради № 1439 від 15.09.2015 про надання у користування Підприємству об'єднання громадян "Мисливсько-рибальське господарство "Старичі" мисливських угідь.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Львівська обласна рада всупереч вимогам ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" прийняв рішення № 1439 від 15.09.2015 "Про надання в користування мисливських угідь у львівській області Підприємству об'єднання громадян "Мисливсько-рибальське господарство "Старичі"" без погодження надання у користування мисливських угідь з усіма користувачами земельних ділянок, в тому числі позивачем, тому є підстави для визнання цього рішення протиправним. Позивач зазначає, що він на час прийняття спірного рішення є користувачем земельної ділянки площею 48 га, що розташована в межах Мисливських угідь "Майдан", наданих у користування відповідачу-1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 в задоволенні позову Громадської організації "Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України" до 1. Підприємства об'єднання громадян "Мисливсько-рибальське господарство "Старичі" та 2. Львівської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення № 1439 від 15.09.2015 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що прийняття оспорюваного рішення відповідачем-2 без згоди землекористувача та із порушенням належного позивачу переважного права отримання у користування мисливських угідь-ТВМР ЗРУ є порушенням визначеного законом порядку надання у користування мисливських угідь, свідчить про незаконність оспорюваного рішення та є підставою для його скасування.

Суд першої інстанції відхиляючи доводи позивача про належність йому на праві користування земельної ділянки в межах спірних мисливських угідь, необхідність отримання погодження позивача на передачу відповідачу-1 мисливських угідь, та наявність у позивача переважного права на отримання у користування мисливських угідь, встановив у оскаржуваному рішенні відсутність таких прав у позивача.

Одночасно позивачем подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України" у справі №914/549/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Скрипки І.М. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.08.2017.

04.08.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Розпорядженням начальника управління Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 № 09-53/3044/17, у зв'язку із перебування судді Скрипки І.М., яка не є головуючою суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 914/549/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України" у справі №914/549/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 прийнято апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України" до провадження новою колегією суддів та відкладено на 03.10.2017.

В судовому засіданні 03.10.2017 представники сторін надали свої пояснення по справі. Представник відповідача-1 подав письмові пояснення, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представники позивача та відповідача -1 в судовому засіданні 03.10.2017 подали клопотання про продовження строку вирішення спору, яке колегія суддів задовольнила та долучила до матеріалів справи.

Відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини суд вважає за можливе задовольнити клопотання представників позивача та відповідача -1 про продовження строку розгляду спору.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, про необхідність відкладення розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 продовжено строк розгляду спору, розгляд апеляційної скарги Громадської організації "Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України" відкладено на 19.10.2017.

В судовому засіданні 19.10.2017 позивач надав свої пояснення по суті спору, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції повністю і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні 19.10.2017 представники відповідача-1 надали пояснення по суті спору, підтримали доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу та просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 залишити без змін.

В судове засідання, призначене на 19.10.2017, повноважні представники відповідача-2 не з'явилися.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача-2, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання, забезпечує рівні права усім користувачам мисливських угідь у взаємовідносинах з органами державної влади щодо ведення мисливського господарства, організації охорони, регулювання чисельності, використання та відтворення тваринного світу визначає Закон України "Про мисливське господарство та полювання".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" мисливство - вид спеціального використання тваринного світу шляхом добування мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах у межах мисливських угідь.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" державне регулювання у галузі мисливського господарства та полювання здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень.

Органам місцевого самоврядування цим Законом та іншими законами України можуть бути надані окремі повноваження органів виконавчої влади у сфері державного регулювання мисливського господарства та полювання.

Статтею 9 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" визначено, що до повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить: затвердження відповідних програм розвитку мисливського господарства; вирішення в установленому порядку питань надання і користування мисливських угідь; вирішення інших питань у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь.

Не допускається користування мисливськими тваринами та ведення мисливського господарства без оформлення відповідних документів у встановленому цим Законом порядку.

Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і користувачами мисливських угідь.

Для потреб мисливського господарства користувачі мисливських угідь мають право у встановленому порядку, за згодою власників або користувачів земельних ділянок, будувати на мисливських угіддях необхідні будівлі та біотехнічні споруди, вирощувати кормові культури, створювати захисні насадження, проводити штучне обводнення, здійснювати інші заходи, пов'язані з веденням мисливського господарства, які не суперечать законодавству та інтересам власників або користувачів земельних ділянок.

Відносини між власниками або користувачами земельних ділянок і користувачами мисливських угідь регулюються відповідними договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи № 914/3260/15 за позовом Мисливсько-рибальського господарства "Майдан" до Товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України про скасування рішення Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 37-22/VІ від 21.04.2015 "Про погодження користування мисливськими угіддями" були встановлені наступні обставини:

Рішенням Львівської обласної ради № 127 від 11.02.1997 "Про надання мисливських угідь користувачам у Львівській області" надано ВМТ ЗРУ "Майдан" у користування мисливські угіддя загальною площею 37000 га терміном на 15 років;

Рішенням Львівської обласної ради № 278 від 27.01.1998 "Про внесення змін до рішення обласної ради № 127 від 11.02.1997 "Про надання мисливських угідь користувачам у Львівській області" внесено зміни до рішення Львівської обласної ради № 127 від 11.02.1997 щодо площі мисливських угідь, наданих ВМТ ЗРУ "Майдан" у користування - визначено, що загальна площа угідь становить 41025 га;

Рішенням Львівської обласної ради № 380 від 23.06.2005 "Про внесення змін до рішення обласної ради № 127 від 11.02.1997 "Про надання мисливських угідь користувачам у Львівській області" у зв'язку із зміною юридичної назви користувачів мисливськими угіддями, внесено зміни до рішення Львівської обласної ради № 127 від 11.02.1997. У додатку № 5 до рішення зазначено, що ТВМР ЗРУ "Майдан" надається у користування 41025 га угідь;

Між Старичівською сільською радою та МРГ "Майдан" укладено договір від 01.02.2010 № 012010 про співробітництво в галузі організації та розвитку мисливського та стрілецько-стендового спорту, спортивного рибальства, туризму, ведення мисливського та рибальського господарства, соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 4.5. договору № 012010 від 01.02.2010 термін дії договору становить 10 років;

Рішенням ради № 163 від 30.06.2011 "Про надання згоди МРГ "Майдан" ТВМР ЗРУ на продовження терміну користування мисливськими угіддями" надано згоду МРГ "Майдан" на продовження терміну користування мисливськими угіддями на території земель ради в межах рішення Львівської обласної ради № 127 від 11.02.1997 "Про надання мисливських угідь користувачам у Львівській області" зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням Львівської обласної ради № 308 від 23.06.2005; зобов'язано МРГ "Майдан" неухильно дотримуватися природоохоронного законодавства і принципів раціонального природного користування;

Рішенням Львівської обласної ради № 601 від 09.10.2012 "Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області мисливсько-рибальському господарству "Майдан" товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України" надано МРГ "Майдан" в користування мисливські угіддя терміном на 15 років у визначених межах згідно з додатком (п. 1); визнано таким, що втратив чинність п. 4 у ч. 1 рішення обласної ради № 568 від 02.08.2012 "Про користування мисливськими угіддями у Львівській області" (п. 2); доручено Львівському обласному управлінню лісового та мисливського господарства в місячний строк укласти договір про умови ведення мисливського господарства з користувачем мисливських угідь відповідно до п. 1 цього рішення (п. 3). У додатку визначено межі мисливських угідь та площу 37828 га;

На підставі рішення Львівської обласної ради № 601 від 09.10.2012 між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та МРГ "Майдан" 19.10.2012 укладено договір № 43 про умови ведення мисливського господарства;

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 у справі № 813/7500/14 визнано протиправним п. 1 рішення Львівської обласної ради № 601 від 09.10.2012 щодо надання МРГ "Майдан" в користування мисливських угідь терміном на 15 років у визначених межах згідно з додатком до цього рішення; визнано протиправним та скасовано п. 3 рішення Львівської обласної ради № 601 від 09.10.2012 щодо доручення Львівському обласному управлінню лісового та мисливського господарства в місячний строк укласти договір про умови ведення мисливського господарства з користувачем мисливських угідь відповідно до п. 1 цього рішення. У вказаній постанові зазначено, що Львівська обласна рада прийняла рішення про надання мисливських угідь у користування МРГ "Майдан" без згоди Яворівської КЕЧ, яка є користувачем відповідної земельної ділянки, чим порушила ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання". Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 залишено без змін;

Рішенням Старичівської сільської ради № 37-22/УІ від 21.04.2015 "Про погодження користування мисливськими угіддями" скасовано рішення ради № 163 від 30.06.2011 "Про надання згоди МРГ "Майдан" ТВМР ЗРУ на продовження терміну користування мисливськими угіддями" щодо погодження МРГ "Майдан" на користування мисливськими угіддями; погоджено надання в користування МРГ "Старині" ТВМР "Старичі" мисливських угідь на території земель ради загальною площею 394,9 га, в межах, визначених відповідно до додатку № 1 до цього рішення; зобов'язано МРГ "Старичі" ТВМР "Старичі" неухильно дотримуватися природоохоронного законодавства і принципів раціонального природного користування. У рішенні зазначено, що приймаючи його рада врахувала постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 у справі № 813/7500/14.

Рішенням Львівської обласної ради № 1439 від 15.09.2015 надано в користування підприємству об'єднання громадян "Мисливсько-рибальське господарство "Старичі" мисливські угіддя загальною площею 36520,2 га терміном на 15 років у визначених межах, згідно з додатком до цього рішення; доручено Львівському обласному управлінню лісового та мисливського господарства в місячний термін укласти договір про умови ведення мисливського господарства з користувачем мисливських угідь, відповідно до п. 1 цього рішення.

Між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та МРГ "Старичі" 29.09.2015 укладено договір № 78 про умови ведення мисливського господарства."

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки рішення № 163 від 30.06.2011 та № 601 від 09.10.2012 скасовані, право позивача, як користувача мисливськими угіддями припинилось 11.02.2012, оскільки рішенням Львівської обласної ради № 127 від 11.02.1997 "Про надання у користування мисливських угідь у Львівській області" мисливські угіддя було надано ТВМР ЗРУ для ведення мисливського господарства терміном на 15 років. Протягом цього періоду неодноразово в додатки до вказаного рішення вносились зміни в опис меж та площі мисливських угідь, зміну юридичної назви, при цьому строк користування мисливськими угіддями, визначений рішенням № 127 від 11.02.1997, залишився незмінним і завершився 11.02.2012.

Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 23 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" закінчення строку користування свідчить про припинення права користування мисливськими угіддями.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" визначено, що мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" мисливські угіддя є ділянками суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства.

Запровадження на законодавчому рівні погоджень всіх землекористувачів зумовлене необхідністю узгодження реалізації власниками земельних ділянок, на яких знаходиться мисливське угіддя, прав на землю з реалізацією користувачем мисливських угідь права на ці угіддя.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" власники та користувачі земельних ділянок мають переважне право на користування мисливськими угіддями.

Тобто, для ведення мисливського господарства необхідні погодження всіх власників та користувачів земель, на яких планується ведення такого мисливського господарства.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" до повноважень сільських, селищних і міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить, зокрема, вирішення відповідно до цього Закону питань, що стосуються надання у користування мисливських угідь.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на момент прийняття спірного рішення не є користувачем земельної ділянки мисливські угіддя на території якої надано в користування відповідачу-1, а тому є безпідставним посилання позивача на необхідність отримання у нього погодження.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, оскільки на момент прийняття Львівською обласною радою рішення № 1439 від 15.09.2015 "Про надання в користування мисливських угідь у львівській області Підприємству об'єднання громадян "Мисливсько-рибальське господарство "Старичі"" були відсутні підстави для отримання погодження у позивача, який не є землекористувачем чи землевласником, а отже відсутнє порушення статті 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", про що вірно вказав суд першої інстанції.

Дана правова позиція, щодо порушення органами місцевого самоврядування встановленої процедури ухвалення рішення може бути підставою для скасування цього рішення, якщо допущене порушення вплинуло або могло вплинути на його правильність сформульована Верховним судом України та викладена в постанові від 03.04.2007 та застосовується у справі № 820/9513/13-а.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Громадської організації Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України безпідставні та задоволенню не підлягають повністю.

Доводи, які наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство військових мисливців та рибалок Західного регіону України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 у справі № 914/549/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 914/549/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська