Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.
за участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.
розглянув матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Київсільелектро», м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Карт-Ойл ЛТД», м. Київ
про виконання обов'язку в натурі
Без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київсільелектро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карт-Ойл ЛТД» про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Карт-Ойл ЛТД» передати Публічному акціонерному товариству «Київсільелектро» дизельне паливо W у кількості 5000 літрів, бензин «Мустанг 92» у кількості 3000 літрів, бензин А-95 (економ) у кількості 1000 літрів, бензин А-92 у кількості 2000 літрів, дизельне паливо у кількості 3000 літрів, бензин А-95 (преміум) у кількості 500 літрів; стягнуто з відповідача на користь позивача 3280,46 грн. судового збору; стягнуто з відповідача до Державного бюджету України штраф в розмірі 1700 грн.

25.04.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 судом видано накази.

12.10.2017 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Київсільелектро» про прийняття додаткового рішення у справі №910/12640/15 в частині стягнення з відповідача судового збору в сумі 20 287,50 грн.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, що при прийнятті рішення за результатами нового розгляду справи судом не було вирішено питання про розподіл судового збору, який був сплачений позивачем за подання апеляційних та касаційних скарг у даній справі.

Статтею 88 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету. Додаткове рішення, ухвала можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Згідно з пунктом 15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення», вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарські суди повинні враховувати, в якому порядку розглядалася справа, зокрема, за участю однієї чи обох сторін або за їх відсутності, а також з обставин справи, доводів, наведених у заяві, тощо. При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється. У залежності від конкретних обставин справи суд може призначити відповідну заяву до розгляду в судовому засіданні, повідомивши учасників судового процесу про час і місце його проведення.

Враховуючи обставини даної справи, приймаючи до уваги підстави та зміст поданої позивачем заяви, господарський суд вважає за доцільне розглянути вказану заяву без призначення судового засідання та повідомлення представників учасників судового процесу.

Розглянувши матеріали справи і подану позивачем заяву, господарський суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 7 статті 84 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині рішення вказується про розподіл судових витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У пункті 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом у 2015 році з вимогами про стягнення з відповідача 298 098,86 грн. позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 5 961,98 грн. (2% від ціни позову), що відповідає вимогам п. п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент подання позовної заяви. Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення суду від 09.06.2015, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 980,99 грн. (50% відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми), що відповідає вимогам п. п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у відповідній редакції. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 залишено без змін.

При зверненні з касаційною скаргою у даній справі у листопаді 2015 році позивачем було сплачено судовий збір в сумі 7 154,38 грн. (120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви), що узгоджується з вимогами п. п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у відповідній редакції. Постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2016 було скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При новому розгляді даної справи позивачем було подано, а судом прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої Публічним акціонерним товариством «Київсільелектро» було заявлено позовну вимогу про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Карт-Ойл ЛТД» передати дизельне паливо W у кількості 5000 літрів, бензин «Мустанг 92» у кількості 3000 літрів, бензин А-95 (економ) у кількості 1000 літрів, бензин А-92 у кількості 2000 літрів, дизельне паливо у кількості 3000 літрів, бензин А-95 (преміум) у кількості 500 літрів.

Згідно з пунктом 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Отже, вимоги про зобов'язання передати майно у договірних зобов'язаннях мають немайновий характер. Розмір судового збору за розгляд немайнової вимоги, заявленої у 2016 році, становив 1 мінімальну заробітну плату станом на 01.01.2016, а саме 1 378 грн.

При цьому, як вказано у пункті 2.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у разі коли позивач на підставі частини четвертої статті 22 ГПК до прийняття рішення зі справи збільшив розмір позовних вимог чи до початку розгляду справи по суті змінив предмет або підставу позову, в зв'язку з чим зросла ціна позову, він відповідно до абзацу другого частини другої статті 6 Закону повинен сплатити недоплачену в зв'язку з цим суму судового збору до звернення з відповідною заявою до господарського суду. У разі ж зменшення розміру позовних вимог зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню (пункт 1 частини першої статті 7 Закону) за клопотанням особи, яка його сплатила.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Київсільелектро» про зобов'язання виконати обов'язок в натурі відмовлено.

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення суду від 29.03.2016, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3 572,90 грн. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 залишено без змін.

При зверненні з касаційною скаргою позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3897,71 грн. Постановою Вищого господарського суду України від 16.11.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, відповідно до п.п. 4, 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у відповідній редакції за подання апеляційної скарги позивачу необхідно було сплатити 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що становить 1515,80 грн. (110% х 1378 грн. = 1515,80 грн.) , а за подання касаційної скарги 120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 1653,60 грн. (120% х 1378 грн. = 1653,60 грн.). Тобто, у даному випадку має місце надмірно сплачений судовий збір.

За таких обставин, здійснюючи при новому розгляді справи розподіл сум сплаченого судового збору, судом встановлено, що на відповідача підлягає покладенню судовий збір за розгляд позовної вимоги немайнового характеру, заявленої у 2016 році (1378 грн.), за подання позивачем двох апеляційних скарг (2 980,99 грн. + 1515,80 грн.) та двох касаційних скарг (7 154,38 грн. + 1653,60 грн.).

Таким чином, з урахуванням вже прийнятого рішення про стягнення судового збору в сумі 3280,46 грн. господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 11 402,31 грн.

Водночас, питання щодо повернення надмірно сплаченого судового збору може бути вирішено судом у порядку, встановленому статтею 7 Закону України «Про судовий збір», за наявності відповідного клопотання зі сторони позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 88 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Київсільелектро» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карт-Ойл ЛТД» (02217, м. Київ, вул. Закревського, буд. 22; ідентифікаційний код 37414833) на користь Публічного акціонерного товариства «Київсільелектро» (01032, м. Київ, вул. Л. Толстого, буд. 55-А, ідентифікаційний код 00132457) судовий збір в сумі 11 402 (одинадцять тисяч чотириста дві) грн. 31 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржено в установленому порядку.

Суддя В.В. Князьков