РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017Справа №910/13254/17

За позовом: державного підприємство "Укрхімтрансаміак"

до: Антимонопольного комітету України

про: визнання протиправним та скасування рішення

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Гегельська Н.А. - представник за довіреністю

від відповідача: Потапов М.А. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 року порушено провадження у справі №910/13254/17.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Антимонопольний комітет України 23.05.2017 року безпідставно прийняв рішення № 205-р, яким визнав наявність порушення Державним підприємством "Укрхімтрансаміак" законодавства про захист економічної конкуренції шляхом неподання інформації на вимогу Антимонопольного комітету та наклав штраф у розмірі 82 600,00 грн., що, на думку Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" здійснено всупереч вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідач 01.09.2017 р. через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем відповідь на вимогу №130-29/07-10441 від 03.10.2016 надано з порушенням встановленого строку.

В судовому засіданні 14.09.2017 року оголошувалася перерва.

У судовому засіданні 12.10.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За заявою ДП "Укрхімтрансаміак" (надалі - позивач) Антимонопольним комітетом України було проведено розгляд справи № 136-26/50-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, за результатами якого 21.02.2017 р. було прийняте рішення № 51-р про закриття провадження та визнання монопольного становища.

У ході розгляду матеріалів справи № 136-26/50-15 відповідачем було направлено позивачу вимогу державного уповноваженого АМК України від 03.10.2016 року № 130-29/07-10441 про надання інформації протягом 10 днів з моменту отримання вимоги.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

За приписами частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб'єктам господарювання.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач отримав вимогу 07.10.2016 р. та листом № 1155 від 13.10.2016 р. повідомив позивача про неможливість надання запитуваної інформації у встановлений у вимозі строк. Інформація, запитувана державним уповноваженим АМК України була надана позивачем листом № 1326 від 09.11.2016 року, з клопотанням про продовження строку надання інформації позивач не звертався.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Позивач не надав інформацію на вимогу державного уповноваженого АМК України у встановлений у ній строк.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем вчинено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про те, що запитувана відповідачем у вимозі державного уповноваженого АМК України інформація не мала значення для розгляду справи.

Як було зазначено вище, в силу приписів ст. 22, 22-1 Закону України «Про антимонопольний комітет України» надання інформації на вимогу Антимонопольного комітету України та його органів є обов'язком осіб, до яких така вимога адресована, і такий обов'язок не ставиться в залежність від будь-яких обставин. Розглядаючи справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відповідач самостійно визначає значимість інформації, яка ним запитується, для розгляду справи.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачені пунктами 9, 13 - 18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Судом встановлено, що відповідачем було накладено на позивача за вчинене ним порушення штраф у розмірі 82 600,00 грн.

Вирішуючи питання про правомірність визначення відповідачем розміру штрафу при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої та абзацу четвертого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Комітету накладають штрафи на суб'єктів господарювання за порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 цього Закону, у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Дохід (виручка) ДП «Укрхімтрансаміак» від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2016 рік становить 2 072 848 250 грн.

Розмір штрафу, накладеного Комітетом на позивача, становить 82 600 гривень, тобто не лише в межах, встановлених законодавством, а й значно меншим, ніж один відсоток від доходу позивача за 2016 рік (один відсоток від доходу позивача за 2016 рік становить 20 728 482,5 гривень).

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повний текст рішення складено: 19.10.2017 року