ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 Справа № 917/1295/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця", вул. Євгена Котляра, 7, м. Харків, 61052

до Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802

про стягнення 89 886,96 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2293 від 28.10.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 4641.56 від 08.08.2017

Розглядається позов про стягнення 89 886,96 грн. платежів та зборів за надані послуги, у тому числі: 81 605,04 грн. зберігання вантажу у вагонах, 3 457,44 грн. плати за користування вагонами, 4 824,48 грн. за повідомлення одержувача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів в частині сплати обов'язкових платежів та зборів.

03.10.2017 позивач через канцелярію суду надав письмові пояснення в обґрунтування позовних вимог.

17.10.2017 відповідач подав додаткові пояснення по справі (вх. 12611)

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві та письмових поясненнях.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів викладених у письмових поясненнях (вх.№11810 від 25.09.17, 17.10.2017).

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

28 грудня 2015 року між ПАТ «Українська залізниця» та ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Відправник, Одержувач, Вантажовласник) укладений договір за №01007 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом України послуги.

Згідно з пунктом 1.1 договору Предметом договору є надання Залізницею Вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до пункту 3.2 договору у міру виконання перевезень та надання послуг залізниця відображає в особовому рахунку використання вантажовласником коштів для оплати перевезень вантажів, за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг, а також штрафів на підставі відповідних первинних документів.

Крім того, між сторонами укладений договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії за реєстраційним номером 1730 від 27.08.2014, яка належить Власнику колії, що примикає до станції і обслуговується власним локомотивом, термін дії даного договору з 02.09.2014 по 01.09.2019 та Додаткова угода від 28.10.2016 про перехід прав та обов'язків ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до Приватного акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат».

Пунктами 6, 11, 16 договору визначено наступне:

- Вагони для під'їзній колії подаються локомотивом залізниці і здавання вагонів провадиться на приймально-відправні колії №1-8 станції.

- Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Власник колії сплачує залізниці:

- плату за користування вагонами;

- інші збори і плати, згідно Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги(затверджено наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №317 від 26.03.2009, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356) (далі Збірник тарифів)

Як зазначає позивач, під час проведення ревізії представниками Департаменту аудиту та контролю ПАТ «Українська залізниця» станції Золотнишине у лютому-березні місяці 2017 року були виявлені недонарахування додаткових платежів та зборів, за надані залізницею послуги відповідачу в сумі 89886,96 грн. (в т.ч. ПДВ 14981,16), а саме:

1. Збір за зберігання вантажу у вагонах на загальну суму 68004,20 грн., нарахований відповідно до пункту 2.1, розділу III Тарифного керівництва №1, у зв'язку з тим, що на підставі узгодженого плану навантаження були подані вагони ВАТ «Полтавський ГЗК» для навантаження концентрату залізорудного (гематит).

Після навантаження, згідно пам'ятки про забирання вагонів ф.ГУ-45 №4342, яка підписана представником ВАТ «Полтавський ГЗК» без заперечень, вагони №№ 014257 (всього 53 власних вагонів, 3654 тис. тонн) були забрані на станційні колії з виставочних колій ВАТ «Полтавський ГЗК» 22.07.2016 о 12:30.

Зважаючи на те, що відповідачем була оформлена накладна №.07.2016 о 13:10, про що свідчить накладений електронний цифровий підпис відповідача у графі 55 накладної, тобто через 40 хв. після закінчення прийомо-здавальних операцій та оформлення пам'ятки, залізниця, за твердженням позивача, недоотримала збір за зберігання вантажу в вагонах на суму 34 347,80 грн. (ПДВ 6 869,56грн.).

Аналогічно, пам'ятка про забирання вагонів ф.ГУ-45 №4896 на вагони №№ 020015 (всього 53 власних вагонів, 3730 тис. тонн) оформлена 17.08.2016 о 08:30. Відповідачем наданий перевізний документ №.08.2016 о 09:03, тобто через 33 хв після закінчення прийомо-здавальних операцій та оформлення пам'ятки. Внаслідок чого, залізниця недоотримала збір за зберігання вантажу в вагонах на суму 33 656,40грн. (ПДВ 6 731,28 грн.).

Отже, загальна сума недоотриманого збору за зберігання вантажу в вагонах за розрахунком позивача становить 68 004,20 грн. (ПДВ 13600,84 грн.).

Плата за користування вагонами на суму 2881,20 грн. (ПДВ 576,24грн.) нарахована позивачем відповідно до таблиці 1, розділу V Збірника тарифів на підставі пам'яток про забирання вагонів ф.ГУ-45 та книги форми ГУ-98 згідно з умовами договору на експлуатацію залізничної під'їзної колії за реєстраційним номером 1730 від 27.08.2014, розрахунок плати в матеріалах справи (додаток № 3 до акту від 03.03.2017 № ЦКРУ Півд. Д-2).

Як вказує позивач, у зв'язку з тим, що вагони (всього 243 вагона) за період з 21.07.2016 по 21.10.2016 були забрані з під'їзної колії відповідача на станційні колії позивача та простоювали певний час під прийомо-здавальними операціями, а при розрахунку у відомостях плати ф.ГУ-46 №№ 22071276 від 22.07.2016, 23071285 від 23.07.2016, 26071302 від 26.07.2016, 30071330 від 30.07.2016, 02081352 від 02.08.2016, 07081388 від 07.08.2016, 10081412 від 10.08.2016, 16081453 від 16.08.2016, 18081475 від 18.08.2016, 22081508 від 22.08.2016, 26081543 від 26.08.2016, 30081571 від 30.08.2016, 31081574 від 31.08.2016, 10091645 від 10.09.2016, 12101903 від 12.10.2016, 14101918 від 14.10.2016, 22101993 стягнута плата за користування вагонами в сумі 1705,70 грн. за час знаходження на під'їзній колії, тобто без урахування часу прийомо-здавальних операцій, тому сума недобору плати за користування вагонами складає 2881,20грн. (ПДВ 576,24грн.).

Позивач зазначає, що збір за надання одержувачам інформації про вантажі, що прибули на їхню адресу на суму 4020,40 грн., нарахований відповідно до таблиці 3, пункту 10, розділу III Збірника тарифів. За період з 22 жовтня 2016 року по 01 січня 2017 року було направлено 529 повідомлень на адресу відповідача, ставка збору за одне повідомлення становить 7,60 грн. з урахуванням відповідного коефіцієнту підвищення до ставок зборів.

11 травня 2017 року станцією Золотнишине ВП «Полтавська дирекція залізничних перевезень» для стягнення вищевказаних платежів була оформлена накопичувальна картка форми ФДУ-92 за №11050315, у відповідності до п.58 «Інструкції з ведення станційної комерційної звітності», затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 року №147-ц із змінами (далі Інструкція).

Як вказує позивач, у зв'язку з відмовою відповідача від підпису накопичувальної картки форми ФДУ-92 був складений акт загальної форми ГУ-23 від 11.05.2017 №3263 на підставі підпункту 4 пункту 58 Інструкції.

Отже, сума не отриманих залізницею платежів складає 74905,80 грн. та ПДВ 14981,16 грн., всього - 89886,96 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказує, про неправомірність нарахування збору за зберігання вантажів в сумі 81605,04 грн., оскільки відповідно до п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів жодних норм щодо проставлення часу підпису вантажовідправника не передбачено, як і не передбачено в графі 55 накладної, яка є додатком №1 до Правил оформлення перевізних документів. Таким чином, висновки ревізорів під час перевірки щодо встановлення розбіжностей не перевірені фактичними даними, а акт перевірки не є належним і допустимим доказом розбіжності часу накладення ЄЦП відправником з часом закінчення вантажних операцій та закінчення передавальних операцій.

Нарахування плати за користування вагонами в сумі 3457,44 грн. відповідач вважає безпідставним, посилаючись на відсутність документів, які б підтверджували те, що терміни виконання передавальних операцій порушені з вини Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат".

Нарахування збору в сумі 4824,48 грн. за повідомлення про прибуття вантажу відповідач вважає незаконним, оскільки зазначених послуг Приватному акціонерному товариству "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" станція Золотнішине не надавала.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 89 886,96 грн. платежів та зборів за надані послуги, у тому числі: 81 605,04 грн. за зберігання вантажу у вагонах, 3 457,44 грн. плати за користування вагонами, 4 824,48 грн. за повідомлення одержувача.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України (Статут) та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частина 5 ст. 307 Господарського кодексу України також встановлює, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 23 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ №457 від 06.04.1998 (зі змінами та доповненнями) визначено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів.

Відповідно до пункту 2 розділу III Збірника після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн. за одну тонну (без урахуванням підвищуючого коефіцієнту) - при зберіганні вантажів у вагонах. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно з розділом V Збірника тарифів ставки плати за користування вагонами парку залізниць України залежно від часу користування і від кількості операцій, що виконуються з вагонами, наведені в таблиці №1 «Ставки плати за користування вантажними вагонами залізниць» .

Відповідно до таблиці 3 пункту 10 розділу III Збірника тарифів за надання одержувачам інформації про вантажі, що прибули на їхню адресу на станції призначення (незалежно від кількості відправок): телефоном 3,30 грн. (без урахування підвищуючого коефіцієнту) за повідомлення.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України, статті 307 Господарського кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа - транспортної накладної, відповідно до вимог законодавства», яка одночасно є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди про перевезення вантажу на бланку встановленої форми між відправником та залізницею на користь третьої особи.

Уклавши договір на перевезення вантажу Залізниця, як Вантажовідправник, так і Одержувач взяли зобов'язання виконувати вимоги Статуту і Правил перевезення вантажів залізничним транспортом.

Відповідно до статті 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею додаткових операцій, пов'язаних з перевезенням вантажів, здійснюється на підставі окремих договорів.

Відповідач, уклавши з позивачем договори про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом України послуги від 28.12.2015 за №01007 та на експлуатацію залізничної під'їзної колії від 27.08.2014 за №1730 взяв на себе зобов'язання виконувати вимоги як Статуту, так і Правил перевезення вантажів залізничним транспортом.

Згідно з пунктом 1 Правил видачі вантажів про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду і кількості вагонів.

Також, пунктом 1 Правил видачі вантажів обумовлено, що одержувач письмово повідомляє начальника станції про спосіб повідомлення, прізвища відповідальних за приймання повідомлень працівників та номера телефонів (факсів), яким надаються повідомлення. Одержувач зобов'язаний повідомити спосіб повідомлення, відмови від повідомлення правилами не передбачена.

Відповідно до пункту 2 Правил видачі вантажів реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. У графі 49 накладної «Відмітки залізниці» проставляється відмітка про дату та час повідомлення клієнта з накладанням ЕЦП».

Повнота стягнення належних залізниці платежів залежить від своєчасного повідомлення вантажовласника про прибуття на його адресу вантажів, оскільки згідно з нормами статті 42 Статуту залізниць України та пункту 4 Правил видачі вантажів якщо залізниця в установленому порядку не повідомить про прибуття вантажу, то одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.

Як встановлено судом, збір за надання позивачу інформації про вантажі, що прибули на його адресу на суму 4020,40 грн., нарахований відповідно до таблиці 3, пункту 10, розділу III Збірника тарифів. За період з 22 жовтня 2016 року по 01 січня 2017 року позивач направив 529 повідомлень на адресу відповідача, ставка збору за одне повідомлення становить 7,60 грн. з урахуванням відповідного коефіцієнту підвищення до ставок зборів.

В матеріалах справи відсутні докази направлення листа відповідачем стосовно відмови ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" від послуг з надання інформації щодо прибуття вантажу саме до регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

З огляду на викладене позовна вимога в частині стягнення з відповідача 4824,48 грн. оплати за повідомлення про прибуття вантажу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення збору за зберігання вантажів в сумі 81605,04 грн суд зазначає наступне.

Під час проведення ревізії перевіряючими було встановлено нібито розбіжність часу накладення ЄЦП відправником («ПрАТ Полтавський ГЗК») з часом закінчення вантажних операцій та закінчення передавальних операцій.

Зазначений висновок не відповідає дійсності оскільки п. 2.3. Правил оформлення перевізних документів передбачено: «У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення».

Жодних норм щодо проставлення часу підпису вантажовідправника в зазначеному пункті не передбачено, як і не передбачено в графі 55 накладної, яка є додатком № 1 до Правил оформлення перевізних документів.

Таким чином, висновки ревізорів під час перевірки щодо встановлення розбіжностей не підтверджені фактичними даними, а акт перевірки не є належним і допустимим доказом розбіжності часу накладення ЄЦП відправником з часом закінчення вантажних операцій та закінчення передавальних операцій.

Первинним документом для нарахування збору за зберігання вантажів може бути лише акт загальної форми складений станцією відправлення. Зазначене підтверджується п. 9 Правил зберігання вантажів, відповідно до якого: «За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми» та п. 1. Правил складання актів, який передбачає: «При перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми».

На підставі вищевикладеного вимога про стягнення 81605,04 грн. за зберігання вантажу задоволенню не підлягає.

Вимога позивача по стягнення 3457,44 грн. за користування вагонами, також не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 4.7. Правил обслуговування залізничних під'їзних колій терміни виконання передавальних операцій не повинні перевищувати однієї хвилини на вагон. При виконанні подвійних операцій, а також для вантажів, які перевозяться на особливих умовах, терміни передавальних операцій можуть бути збільшені, про що зазначається в договорі про експлуатацію під'їзної колії (договорі про подачу та забирання вагонів).

Крім того, відповідно до п. 3 Правил користування вагонами і контейнерами Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам'яток про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6) Дані книги форми ГУ-98 не можуть бути належними доказами, виходячи з норм п.3 Правил користування вагонами і контейнерами без наявності актів про затримку вагонів форми ГУ-23а або актів загальної форми ГУ-23, які не були надані позивачем.

Враховуючи те, що позивач не надав суду документів на підтвердження того, що терміни виконання передавальних операцій було порушено з вини відповідача, нарахування плати за користування вагонами є безпідставним.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За даних обставин, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги позивача про стягнення 4827,48 грн плати за повідомлення про прибуття вантажу, в іншій частині - у позові відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" ( вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802; код ЄДРОПУ 00191282) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (вул. Євгена Котляра, 7, м. Харків, 61052; р/р 5199 в філії Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 351823, ) 4824,48 грн боргу та 85,88 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено 20.10.2017

Суддя Киричук О.А.