ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.2017 Справа № 920/816/17
Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Молодецькій В.О. розглянув матеріали справи № 920/816/17

за позовом - Громадської організації «Українська асоціація студентів», м. Київ,

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

про стягнення 20000,00 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Євстіфеєва М.І. за довіреністю б/н від 17.05.2017,

відповідача - ОСОБА_1

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти в сумі 20000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно отримано від позивача грошові кошти в сумі 20000,00 грн., перераховані позивачем за платіжним дорученням від 05.05.2016 року № 136 із призначенням платежу - оплата послуг пов'язаних з організацією та проведенням заходів відповідно до договору від 04.05.2016 року № ВО-02-5/16. Позивач зазначає, що у нього не виникало з відповідачем жодних правовідносин, жодного договору не укладалось, а тому позивач вважає, що грошові кошти в сумі 20000,00 грн. отримані відповідачем без належної правової підстави, а відтак у останнього нього виник обов'язок у відповідності до статті 1212 Цивільного кодексу України, повернути безпідставно отримані грошові кошти.

Відповідач у своїх письмових поясненнях від 28.09.2017 року проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття позивачем за актом виконаних робіт від 24.05.2016 року наданих відповідачем позивачеві послуг з аналізу реалізації міжнародного проекту TEMPUS «IMPRESS», згідно договору від 04.05.2016 року № ВО-02-5/16, без будь-яких претензій.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 01.10.2017 року у даній справі за клопотання позивача суд зобов'язав відповідача надати суду для огляду оригінали договору від 04.05.2016 року № ВО-02-5/16 та акту виконаних робіт від 24.05.2016 року.

В судовому засіданні 13.10.2017 року оглянуто судом та представником позивача оригінал договору від 04.05.2016 року № ВО-02-5/16 та акту від 24.05.2016 року виконаних робіт згідно договору від 04.05.2016 року № ВО-02-5/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.05.2016 року між Всеукраїнською молодіжною громадською організацією «Українська асоціація студентського самоврядування», публічним правонаступником якої є Громадська організація «Українська асоціація студентства», та фізичною особою-підприемцем ОСОБА_1 укладено договір № ВО-02-5/16 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач (замовник) доручив, а відповідач (виконавець) взяв на себе зобов'язання щодо надання послуг з аналізу реалізації міжнародного проекту TEMPUS «IMPRESS», надання консультацій та роз'яснень стосовно проекту, а також участі у заключному заході в рамках проекту.

Відповідно до пункту 4 договору, вартість наданих послуг становить 20000,00 грн. Оплата наданих послуг здійснюється у зручній для сторін формі від моменту підписання сторонами договору або акту виконаних робіт, який засвідчує факт належного виконання робіт, відсутність взаємних претензій у сторін та прийняття послуг замовником (позивачем).

05.05.2016 року позивачем згідно платіжного доручення № 136 здійснено оплату вартості послуг за договором № ВО-02-5/16 від 04.05.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю між сторонами будь-яких господарсько-правових відносин, а тому грошові кошти, перераховані позивачем згідно вищезазначеного платіжного доручення, отримані відповідачем без належної підстави та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що у 2016 році ним була виконана робота з надання послуг позивачеві з аналізу реалізації міжнародного проекту TEMPUS «IMPRESS», були надані консультації та роз'яснення стосовно проекту в процесі його виконання, а також прийнято участь у заключному заході в рамках проекту.

Відповідач зазначає, що в рамках діяльності проекту та у відповідності до умов договору він брав участь у навчальному візиті до міста Ньюкасл, Великобританія, де були проведені зустрічі з керівництвом Університету Нортумбрія, проведена низка зустрічей з представниками студентського самоврядування університету, що підтверджується скріншотами записів на особистих сторінках відповідача в соціальних мережах. За результатами навчального візиту відповідачем написана стаття для офіційного сайту позивача під назвою «Як працює студентське самоврядування в Англії?». Відповідач взяв участь у підсумковій конференції в рамках проекту TEMPUS «IMPRESS», у якій взяли участь не лише представники українських вишів, а також представники студентського самоврядування університету Нортумбрія (Великобританія), що підтверджується скріншотами фотографій та публікацій на особистих сторінках відповідача у соціальних мережах. В процесі організації даної конференції відповідачем виконувалася робота з розробки інформаційних матеріалів, збору учасників та розсилки інформації для потенційних учасників, координація учасників з інших міст безпосередньо під час проведення конференції, планування роботи спільно з партнерами. За результатами діяльності в проекті відповідачем підготовлена доповідь з презентацією.

Факт укладення між позивачем та відповідачем договору № ВО-02-5/16 від 04.05.2016 року підтверджується оглянутим судом та представником позивача в судовому засіданні 13.10.2017 року оригіналом цього договору (копія договору долучена судом до матеріалів даної справи).

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов'язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Згідно частини першої статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 193 Господарського Кодексу України, яка також передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України та частини сьомої статті 193 Господарського Кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Факт надання відповідачем позивачеві послуг з аналізу реалізації міжнародного проекту TEMPUS «IMPRESS», надання консультацій та роз'яснень стосовно проекту, а також участі у заключному заході в рамках проекту за договором від 04.05.2016 року № ВО-02-5/16 повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом від 24.05.2016 року виконаних робіт згідно договору від 04.05.2016 року № ВО-02-5/16. Зазначений акт виконаних робіт підписано представниками сторін та скріплено печаткою позивача. Оригінал згаданого акту оглянуто судом та представником позивача в судовому засіданні 13.10.2017 року (копія акту долучена до матеріалів справи).

Факт підписання представником позивача акту виконаних робіт від 24.05.2016 року, підтверджує юридичний факт належного рівня виконання відповідачем замовлених позивачем послуг, а також свідчить про відсутність у позивача будь-яких претензій в рамках договору, а відтак у позивача відсутні підстави вимагати, згідно статті 1212 Цивільного кодексу України, стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в сумі 20000,00 грн., перерахованих ним відповідачеві згідно платіжного доручення від 05.05.2016 року на виконання умов укладеного між сторонами договору.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на все вищевикладене, позовні вимоги позивача у даній справі є безпідставними, необґрунтованими та неправомірними, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно статі 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору повністю покладаються на позивача у зв'язку з відмовою в задоволенні його позовних вимог.

На підставі всього вищевикладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 18 жовтня 2017 року.

Суддя П.І. Левченко