ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

20.10.2017 р. справа № 913/1204/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1О ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку, м. Сєвєродонецьк Луганської області
на ухвалу господарського судуЛуганської області
від20.04.2017р.
у справі№ 913/1204/16 (суддя Корнієнко В.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ""Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ
до за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача проВідділу освіти Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку, м. Сєвєродонецьк Луганської області стягнення 338498, 56 грн.

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку, м. Сєвєродонецьк Луганської області звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Луганської області від 20.04.2017р. у справі № 913/1204/16 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.10.2017р. у звязку з перебування судді Черноти Л.Ф. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Радіонову О.О.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, судом встановлено наступне:

Відповідно до ч.1 ст.93 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що строк подання апеляційної скарги на ухвали місцевого господарського суду становить пять днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Одночасно, згідно зі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може відновити пропущений строк в разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Також, відповідно до п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011р. - наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини першої статті 53 Господарського процесуального кодексу України. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, з огляду на приписи статті 53 Господарського процесуального кодексу України, повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Отже, клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Як вбачається з означеного клопотання в обґрунтування необхідності поновлення строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.04.2017р. було отримано ним 27.04.2017р., у зв'язку з чим пропущено строк на апеляційне оскарження.

Будь-яких інших доводів щодо поважності та об'єктивності причин пропущення процесуальних строків апелянтом не зазначено взагалі, як і не надано належних доказів в підтвердження викладеного.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі, таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час, такі норми або їх застосування, мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи: є підстави для поновлення строків для оскарження, виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Наразі, Скаржником не наведено жодних доказів і пояснень наявності об'єктивних обставин, які б виправдали зволікання із зверненням належним чином оформленою апеляційною скаргою протягом п'яти місяців з моменту отримання тексту (27.04.2017р. згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення т.3 а.с. 35) оскаржуваної ухвали, адже скаргу було подано зі скаргою тільки 05.10.2017р., тоді як строк оскарження ухвали сплив ще 20.04.2017р.

Відтак, несвоєчасне оскарження ухвали місцевого господарського суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені Скаржником, не об'єктивними обставинами, а обставинами суб'єктивного характеру.

Відповідно до п.4 ч.1ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, або причини викладенні в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження були визнані судом не поважними.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.53, 86, 93, п.4 ст97 Господарського процесуально кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Управлінню Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку, м. Сєвєродонецьк Луганської області у задоволенні клопотання про поновлення строку за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.04.2017р. по справі №913/1204/16.

2. Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку, м. Сєвєродонецьк Луганської області на ухвалу Господарського суду Луганської області від 20.04.2017р. по справі №913/1204/16 повернути заявнику без розгляду, а справу - Господарському суду Луганської області.

Додаток (заявнику апеляційної скарги): апеляційна скарга №01-05/1488 від 04.10.2017р. з додатками на 11 арк. та конверт.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_2

Надрук. 4. прим.: 1.Позивачу; 2. Відповідачу; 3. Третій особі; 4. У справу.