ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 жовтня 2017 року Справа № 908/6312/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Іванової Л.Б.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017
у справі№ 908/6312/14 господарського суду Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
простягнення 16 956 886,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана 14.07.2017 (згідно зі штемпелем поштового відділення зв'язку на конверті) Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" (надалі - скаржник) касаційна скарга на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 908/6312/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з вимогами статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої особи.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" - ОСОБА_4, проте всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано, а серед матеріалів справи відсутні будь-які документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_4 як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь", тому неможливо дійти висновку, що касаційну скаргу підписано повноважною особою.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Неповідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Проте, всупереч зазначеним вимогам до поданої касаційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" не додано належних доказів надсилання її копії позивачу - Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк", оскільки, по-перше, до касаційної скарги додано копію фіскального чеку 0006 від 14.02.2017; по-друге, вказаний фіскальний чек датований 14.02.2017, тоді, як оскаржувана ухвала Донецького апеляційного господарського суду прийнята 05.04.2017, тобто дата фіскального чеку передує даті прийняття оскаржуваного судового акта; по-третє, з копії опису вкладення до цінного листа від 14.02.2017 вбачається, що на адресу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надсилалась апеляційна скарга б/н від 13.02.2017 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.02.2017 у справі № 908/3864/14, в той час, як предметом оскарження є ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 908/6312/14.

Отже, додані до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" копія фіскального чеку 0006 від 14.02.2017 та копія опису вкладення до цінного листа від 14.02.2017 не можуть вважатися належними та допустимими доказами, які б підтверджували надіслання примірника касаційної скарги Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 908/6312/14.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що скаржником належним чином не дотримані вимоги ст. 1111 ГПК України щодо надсилання сторонам у справі копії касаційної скарги та представлення відповідних доказів до суду касаційної інстанції, що є підставою для повернення касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 статті 1113 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Дослідивши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що до неї додано копію квитанції від 23.02.2017, якою сплачено судовий збір у розмірі 80 388,00 грн.

Згідно з п. 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (далі - постанова пленуму ВГСУ) платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як роз'яснено у п. 2.22 вказаної постанови пленуму ВГСУ судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Додана до касаційної скарги копія квитанції від 23.02.2017 не може слугувати належним доказом сплати скаржником судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 908/6312/14, оскільки, по-перше, судовий збір сплачено за неналежними реквізитами, а саме у вищезазначеній квитанції вказано отримувач ГУДКСУ у Львівській області / 22030001, код отримувача 38007620, банк отримувача ГУ ДКСУ У ЛЬВІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, код банку оримувача 825014; по-друге, в графі "Призначення платежу" зазначено: "101; 32582387; 22030101; Суд збір, за подання скарги на ріш. від 09/02/17р №909/547/15, Львів. апеляц госп суд, п.2.4 пл. ТОВ "Електросталь"; по-третє, скаржником, в порушення вимог п. 2.21 постанови пленуму ВГСУ, додано копію квитанції про сплату судового збору.

Таким чином, скаржником додано до касаційної скарги копію квитанції від 23.02.2017, яка підтверджує сплату судового збору за подання скарги на рішення від 09.02.2017 у справі № 909/547/15, тоді як вбачається зі змісту касаційної скарги, предметом оскарження є ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 908/6312/14.

Також, слід зазначити, що оскаржувана ухвала Донецького апеляційного господарського суду прийнята 05.04.2017, подана ж копія квитанції датована 23.02.2017, тобто дата квитанції передує даті прийняття оскаржуваного судового акта.

Отже, копія квитанції від 23.02.2017 не може вважатись належним доказом сплати судового збору, який підтверджує сплату судового збору в установленому порядку та розмірі саме за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у даній справі, що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, згідно зі ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що у клопотанні про відновлення пропущеного строку повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за клопотанням сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

За змістом положень ст. 107 ГПК України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття касаційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електросталь" в прохальній частині касаційної скарги просить відновити строк касаційного оскарження, але будь-яких доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку скаржником не зазначено.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не вбачає підстав для відновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 53, 86, п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Електросталь" у відновленні строку на подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 908/6312/14.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 908/6312/14 повернути скаржнику без розгляду.

3. Справу № 908/6312/14 повернути до господарського суду Запорізької області.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Н.М. Губенко

Л.Б. Іванова