номер провадження справи 9/76/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 Справа № 908/1834/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю БРОНКС (03143, місто Київ, вулиця Метрологічна, буд. 14-Б)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС (69001, місто Запоріжжя, вулиця Патріотична, буд. 16, кімната 7)

про стягнення суми 130000 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 10.08.2017р.;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю БРОНКС звернулось в господарський суд Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС суми заборгованості за договором № 2002-Ю від 20.02.2017р. в розмірі 130000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.09.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1834/17, справі присвоєно номер провадження № 9/76/17, судове засідання призначено на 12.10.2017р. (ухвалою від 21.09.2017р. виправлено описку, допущену в ухвалі про порушення провадження у справі, щодо дати призначення судового засідання).

Справу розглянуто 12.10.2017р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника відповідача фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Натомість, у наданих суду письмових поясненнях, які надійшли до суду 09.10.2017р., позивач вказує, що станом на момент судового розгляду заборгованість відповідача залишається незмінною і складає 379320,00 грн. Просить розглянути справу без участі представника ТОВ «БРОНКС».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи ст.ст. 11, 16, 525, 526, 610 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та умови укладеного між сторонами договору. Вказує, що позивачем зобовязання за Договором щодо надання відповідачу передбачених договором послуг виконано в повному обсязі, за завданням Замовника виконано роботи на загальну суму 379 320,00 грн., що підтверджується підписаними відповідачем актами надання послуг. В свою чергу, відповідачем договірні зобов'язання щодо оплати вартості робіт у визначений договором строк не виконано, станом на момент подання позову сума заборгованості складає 379 320,00 грн. Заявлену до стягнення суму в розмірі 130000,00 грн. позивач пояснює відсутністю коштів на сплату судового збору виходячи із повної суми боргу, а тому заявив до стягнення лише частину заборгованості в розмірі 130000,00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечив. У наданому суду відзиві відповідач позовні вимоги визнає та зазначає, що позивачем на виконання договору здійснено роботи на суму 379 320,00 грн., проте, через скрутне фінансове становище відповідачем оплату за виконані роботи не проведено. До матеріалів справи відповідачем надано належним чином засвідчену копію двостороннє підписаного та скріпленого печатками підприємств акта звірки станом на 01.09.2017 р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БРОНКС» (Виконавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСУКРТРАНС» (Замовником, відповідачем у справі) було укладено Договір №2002-Ю (надалі Договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Виконавець зобовязується за завданням Замовника надавати послуги/виконувати роботи за переліком, визначеним Специфікацією до даного договору, а Замовник зобовязується оплатити послуги/роботи за цінами та на умовах, передбачених відповідною Специфікацією (п. 1.1 Договору).

Згідно із п. 4.1 Договору вартість робіт, що надаються за цим договором, визначається відповідною Специфікацією.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що оплата послуг/робіт за даним договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг/робіт за відповідний період.

За визначенням п. 4.6 Договору, датою оплати вартості наданих послуг/виконання робіт вважається дата списання коштів з поточного рахунку Замовника.

Факт надання послуг/виконання робіт підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2017 року включно.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії (п. 10.2 Договору).

Згідно з додатком до Договору сторонами погоджена та підписана Специфікація, якою визначено найменування послуг/робіт та їх вартість.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору, позивачем було виконано на замовлення відповідача послуги/роботи на загальну суму 379320,00 грн., що підтверджується актами надання послуг № Є-00000279 від 25.03.2017р. на суму 138000,00 грн., № Є-00000280 від 25.03.2017р. на суму 85680,00 грн., № Є-00000281 від 25.03.2017р. на 155640,00 грн.

Акти надання послуг підписані повноважними представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств, з боку відповідача - генеральним директором ТОВ «РОСУКРТРАНС» ОСОБА_2

За надані послуги/виконані роботи відповідач не розрахувався.

Як вказує позивач, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором станом на момент розгляду справи становить 379320,00 грн., проте, до стягнення заявлено 130000,00 грн. у звязку з неможливістю сплатити судовий збір виходячи з повної суми боргу.

Позовні вимоги про стягнення з ТОВ «РОСУКРТРАНС» суми заборгованості в розмірі 130 000,00 грн. стали предметом судового розгляду у даній справі.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини... Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як підтверджено матеріалами справи, правовідносини між позивачем та відповідачем у спірний період врегульовані укладеним між ними Договором № 2002-Ю від 20.02.2017р., за умовами якого позивач зобовязався надати відповідачу обумовлені Специфікацією послуги/виконати роботи, а відповідач оплатити їх вартість за цінами та на умовах договору.

Факт надання позивачем відповідачу послуг на загальну суму 379320,00 грн. підтверджується актами надання послуг від 25.03.2017 р. № Є-00000279, від 25.03.2017р. № Є-00000280, від 25.03.2017р. № Є-00000281, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно з приписами п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.4 Договору сторонами визначено, що оплата послуг/робіт за даним договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг/робіт за відповідний період. Проте, відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості наданих позивачем послуг, всупереч умов Договору та вимог закону, не виконав.

Акти приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт підписано сторонами 25.03.2017 р., отже, позивачем цілком обґрунтовано визначено строк оплати наданих послуг до 25.04.2017 р.

Як встановлено судом, заборгованість відповідача перед позивачем станом на момент розгляду справи складає 379320,00 грн.

Слід зазначити, що факт надання позивачем послуг та розмір заборгованості відповідачем не заперечується, про що зазначено у відзиві на позов.

В сулу ч. 1 ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Також, суд приймає до уваги, що згідно з підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.09.2017 р. заборгованість відповідача за Договором перед позивачем становить 379320,00 грн.

Згідно з чинним законодавством України, акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку. Проте, в розумінні ст.ст. 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Доказів оплати вартості наданих послуг/виконаних робіт на суму 379320,00 грн. відповідачем суду не надано.

Згідно з частиною першою статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК і статтею 193 ГК встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача суми 130000,00 грн. основного боргу за договором обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, шляхом стягнення суми 1950,00 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС (69001, місто Запоріжжя, вулиця Патріотична, буд. 16, кімната 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БРОНКС (03143, місто Київ, вулиця Метрологічна, буд. 14-Б, ) суму 130000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу та суму 1950 (одна тисяча девятсот пятдесят) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.С. Боєва

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 18 жовтня 2017 р.