номер провадження справи 23/79/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2017 Справа № 908/6130/15

Суддя Проскуряков К.В., розглянувши матеріали скарги від 13.09.2017р. за вих. № 008-32/14487 Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 26)

До відповідача: Запорізького державного підприємства „Радіоприлад (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 3)

про зобовязання виконати вимоги ст. 26 Закону України „Про електроенергетику, п. 7.9 та п. п. 3 п. 10.2 Правил користування електричною енергією,

За участю: Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6)

Представники сторін:

від позивача (скаржника) ОСОБА_1, довіреність № 49 від 06.02.2017р.;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність №8 від 28.09.2017р.;

від ВДВС ОСОБА_3, довіреність б/н від 01.06.2017р.;.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

14.09.2017р. на адресу господарського суду Запорізької області, порядку ст. 121-2 ГПК України, надійшла скарга вих. №008-32/14487 від 13.09.2017р. Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі №908/6130/15.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2017р., враховуючи звільнення з посади судді-доповідача у справі ОСОБА_4 скаргу передано на розгляд судді Проскурякову К.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.09.2017р. скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 18.10.2017р.

Ухвалу оголошено в судовому засіданні 18.10.2017р.

За письмовим клопотанням представників сторін та ВДВС розгляд скарги здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні 18.10.2017р. підтримав скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, обґрунтовуючи її наступним. На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 27.04.2016р. по справі № 908/6130/15 про стягнення заборгованості з Запорізького державного підприємства Радіоприлад на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго». 30.08.2017р. державним виконавцем, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В оскаржуваній постанові зазначено «державним виконавцем вимогою від 17.08.2017р. зобов'язано стягувача звернутись до господарського суду із заявами про скасування ухвал суду від 26.10.2009р. та від 05.04.2011р. у справі № 26/48/09.... В обґрунтування прийняття постанови про повернення виконавчого документа, державний виконавець посилається на відсутність інформації щодо виконання вимоги, що на думку державного виконавця є перешкоджанням стягувачем проведенню виконавчих дій. Позивач зазначає, що фактично така підстава повернення не ґрунтується на жодній нормі Закону України Про виконавче провадження. Отже, в даному випадку виключно правом, а не обов'язком стягувача є звернення до суду з відповідними заявами, про які зазначено в постанові про повернення від 30.08.2017р. та не може бути перешкодою у проведенні виконавчих дій. Враховуючи зазначене, скаржник просить суд скаргу задовольнити: дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо прийняття постанови від 30.08.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу визнати неправомірними; постанову від 30.08.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП 51603858) щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області у справі №908/6130/15 про стягнення заборгованості з ЗДП Радіоприлад на користь ПАТ Запоріжжяобленерго визнати недійсною.

Відповідач по справі у відзиві № 131-2013 від 03.10.2017р. на скаргу, який надійшов на адресу суду 04.10.2017р., зазначає, що звернення до суду з відповідними заявами, про які зазначено в оскаржуваній постанові державного виконавця від 30.08.2017р., є правом, а не обов'язком стягувача і не може бути перешкодою у проведенні виконавчих дій, а тому не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу. Також зазначає, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2011р., поряд з іншим, заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП "Радіоприлад", що обліковуються на його балансі та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва. 25.04.2016р. своїм клопотанням Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області просив про скасування заходів забезпечення позову, а саме, скасування заборону органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП "Радіоприлад", що обліковуються на балансі державного підприємства-боржника та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва, вжитих ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2011р. у даній справі. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. у задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, відмовлено. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2016р. апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. у даній справі - без змін.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у відзиві № 20543-7-034 від 28.09.2017р. на скаргу, який надійшов на адресу суду 02.10.2017р. заперечив, зазначаючи, що ухвалою № 26/48/09 Господарського суду Запорізької області 26.10.2009р. задоволено клопотання боржника та заборонено підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника, що знаходяться на р/р 0754/643/840/979 в ЗОУ ВАТ Державний ощадний банк України, м. Запоріжжя, МФО 313957, та заборонено примусове списання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами із зазначеного розрахункового рахунку. Ухвалою №26/48/09 Господарського суду Запорізької області 05.04.2011р. задоволено клопотання боржника та заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби Запорізького державного підприємства Радіоприлад (, адреса, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.3), що обліковується на балансі ЗДП Радіоприлад, задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва. 17.08.2017р. державний виконавець звернувся до стягувача ПАТ Запоріжжяобленерго з вимогою державного виконавця за вих. № 16523-7-03.4 від 17.08.2017р. щодо звернення до господарського суду Запорізької області з відповідною заявою, з метою скасування встановлених ухвалами Господарського суду Запорізької області по справі № 26/48/09 від 26.10.2009р. та від 05.04.2011р. заборон органам державної виконавчої служби накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника. Станом на 30.08.2017р. інформації, щодо виконання вимоги державного виконавця від ПАТ Запоріжжяобленерго не надходило. 30.08.2017р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2017р. та повернуто виконавчий документ на адресу ПАТ Запоріжжяобленерго. Враховуючи вищевикладене, зазначає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2017р. винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню. На підставі викладеного, просив відмовити в задоволенні скарги.

Розглянувши матеріали справи № 908/6130/15, матеріали скарги та додані до неї документи, заслухавши представників скаржника, боржника та державного виконавця, суд встановив наступне.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невідємною частиною судового процесу.

Згідно приписів ст. 115 ГПК України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який, у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження є виконавчим документом та підлягає виконанню державною виконавчою службою.

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.01.2016р. у справі № 908/6130/15 в задоволенні позову про зобовязання виконати вимоги ст. 26 Закону України „Про електроенергетику, п. 7.9 та п. п. 3 п. 10.2 Правил користування електричною енергією відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.03.2016р. по справі № 908/6130/15 апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго задоволено частково, рішення господарського суду Запорізької області від 28.01.2016р. у справі № 908/6130/15 скасовано частково. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» про зобовязання Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» повністю припинити електроспоживання (споживання електричної енергії) та зобовязання Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» надати доступ представників Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до електроустановок Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» для проведення пломбування у відключеному стані задоволено частково. Зобовязано Запорізьке державне підприємство «Радіоприлад» надати безперешкодний доступ представників Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до електроустановок Запорізького державного підприємства «Радіоприлад». В іншій частині позовних вимог відмовити. Стягнуто з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 609,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 669,90 грн. Зобовязано господарський суд Запорізької області видати відповідний наказ.

На виконання вказаної постанови Донецького апеляційного господарського суду господарським судом Запорізької області видано відповідні накази № 908/6130/15 від 27.04.2016р.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2016р. по справі № 908/6130/15 касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.03.2016р. у справі № 908/6130/15 господарського суду Запорізької області залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного господарського суду без змін.

Судом встановлено, що ухвалою № 26/48/09 від 08.07.2009р. за заявою ініціюючого кредитора ВАТ Запоріжжяобленерго м. Запоріжжя Господарський суд Запорізької області порушив справу про банкрутство Запорізького державного підприємства Радіоприлад м. Запоріжжя за загальною процедурою. Цією ж ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою № 26/48/09 Господарського суду Запорізької області 26.10.2009р. задоволено клопотання боржника та заборонено підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника, що знаходяться на р/р 0754/643/840/979 в ЗОУ ВАТ Державний ощадний банк України, м. Запоріжжя, МФО 313957, та заборонено примусове описання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами із зазначеного розрахункового рахунку.

Ухвалою № 26/48/09 Господарського суду Запорізької області 05.04.2011р. задоволено клопотання боржника та заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби Запорізького державного підприємства Радіоприлад (, адреса, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.3), що обліковується на балансі ЗДП Радіоприлад, задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва.

11.07.2016р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51603858 щодо примусового виконання наказу № 908/6130/15 від 27.04.2016р. виданого господарським судом Запорізької області у справі №908/6130/15, а саме про стягнення з ЗДП «Радіоприлад» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суми боргу у розмірі 669,90 грн.

03.08.2016р. старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Половніковим Р.С. винесено Постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження № 51603858 з примусового виконання наказу № 908/6130/15 від 27.04.2016р. виданого господарським судом Запорізької області у справі №908/6130/15, а саме про стягнення з ЗДП «Радіоприлад» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суми боргу у розмірі 669,90 грн.

17.08.2017р. державний виконавець звернувся до стягувача - ПАТ Запоріжжяобленерго з вимогою державного виконавця за вих. № 16523-7-03.4 від 17.08.2017р., щодо звернення до господарського суду Запорізької області з відповідною заявою, з метою скасування встановлених ухвалами Господарського суду Запорізької області по справі № 26/48/09 від 26.10.2009р. та від 05.04.2011р. заборон органам державної виконавчої служби накладати арешт будь-яким способом на грошові кошти боржника.

30.08.2017р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 51603858, на підставі п.4 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно п.4 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ, повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

В оскаржуваній постанові зазначається, що вимогою державного виконавця від 17.08.2017р. за № 16523-7-03.4 стягувача зобов'язано звернутись до Господарського суду із заявами про скасування ухвал суду від 26.10.2009р. та від 05.04.2011р. у справі № 26/48/09. На обґрунтування прийняття постанови про повернення виконавчого документа державний виконавець посилається на відсутність інформації щодо виконання вимоги, що, на думку державного виконавця, є перешкоджанням проведення виконавчих дій стягувачем.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому вищевказані норми наділяють державного виконавця досить широким колом повноважень для своєчасного виконання рішень. Зокрема, державний виконавець має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, суб'єктів господарювання; вимагати від посадових осіб боржників - юридичних осіб, падання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Отже, норми Закону Про виконавче провадження не передбачають обов'язку стягувача звертатися до суду з певними вимогами, про які зазначає державний виконавець в своїй вимозі.

Суд зазначає, що в статті 19 Закону України Про виконавче провадження чітко визначено, які саме права і обов'язки мають сторони та інші учасники виконавчого провадження. Проте, серед обов'язків стягувача, визначених Законом Про виконавче провадження, не передбачено такого обов'язку, якого вимагає від стягувача державний виконавець.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, та не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковими для неї.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, звернення до суду з відповідними заявами, про які зазначено в оскаржуваній постанові державного виконавця від 30.08.2017р., є правом, а не обов'язком стягувача і не може бути перешкодою у проведенні виконавчих дій, а тому не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

ОСОБА_1 того, суд враховує, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2011р. по справі № 26/48/09, поряд з іншим, заборонено органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП «Радіоприлад», що обліковуються на його балансі та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва.

25.04.2016р. в клопотанні Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області просив про скасування заходів забезпечення позову, а саме, скасування заборони органам державної виконавчої служби звертати стягнення на основні фонди та оборотні засоби ЗДП "Радіоприлад", що обліковуються на балансі державного підприємства-боржника та задіяні безпосередньо у виробничому та технологічному процесі виробництва, вжитих ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.04.2011р. у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. у задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2016 р. апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. у даній справі - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.03.2017р. касаційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. у даній справі - без змін. В постанові ВГСУ зазначено: органом державної виконавчої служби не доведено належними та достатніми доказами неможливості примусового виконання виконавчих документів щодо боржника без звернення стягнення на основні фонди та оборотні засоби, що використовуються у господарській діяльності боржника.

Вищенаведені фактичні обставини у їх сукупності свідчать, що правових підстав для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 51603858 від 30.08.2017 щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області щодо примусового виконання наказу № 908/6130/15 від 27.04.2016р., а саме про стягнення з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» суму боргу у розмірі 669,90 грн. не було.

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, суд вважає доведеними скаржником підстави для задоволення скарги щодо визнання дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 51603858 від 30.08.2017р. неправомірними та визнання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 51603858 від 30.08.2017р. недійсною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 89, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Доводи скарги Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області визнати правомірними, скаргу задовольнити.

2.Визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 51603858 від 30.08.2017р., щодо прийняття постанови від 30.08.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 51603858 неправомірними.

3. Визнати недійсною Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2017р., видану у виконавчому провадженні ВП № 51603858.

4. Копію даної ухвали направити сторонам у справі та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Суддя К.В. Проскуряков