ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р. Справа № 911/2657/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс», м.Дніпро

До Приватного акціонерного товариства «Факел», м.Фастів

Про стягнення 848884,19 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» (далі позивач) до Приватного акціонерного товариства «Факел» (далі відповідач) про стягнення 848884,19 грн.

Провадження у справі №911/2657/17 порушено відповідно до ухвали суду від 06.09.2017 року та призначено справу до розгляду на 21.09.2017 року.

18.09.2017 року до господарського суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 850967,07 грн. (з яких 817479,00 грн. основного боргу, 7928,43 грн. 3% річних, 25559,64 грн. інфляційних).

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 21.09.2017 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав. Розгляд справи відкладався до 05.10.2017 року.

В судовому засіданні 05.10.2017 року позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 05.10.2017 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

За таких обставин, суд у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 15.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Факел» (на день подання позову перейменоване в Приватне акціонерне товариств «Факел»), яке є Покупцем (відповідач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс», яке є Постачальником (позивач), укладено Договір поставки №10-2017 (далі - Договір).

Відповідно до пп. 1.1.-1.4. Договору Постачальник зобовязується передати, а Покупець прийняти та оплатити Товар на умовах даного Договору. Найменування, кількість, якість, ціна за одиницю та вартість Товару, визначаються згідно Специфікаціям на поставку Товару, які є невідємною частиною Договору. Кожен Додаток є окремою угодою, що укладається в рамках Договору. Даний Договір не може тлумачитися без Додатків до даного Договору, а Додатки до даного Договору не можуть тлумачитись без даного Договору.

Згідно з пп. 4.1. та 3.1. Договору умови та базис поставки Товару визначаються у Додатку до даного Договору. Оплата за Товар по Договору також здійснюється відповідно до Додатку до даного Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, відповідно до виставленого останнім рахунку на оплату.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору 15.02.2017 року між відповідачем та позивачем було оформлено та підписано Додаток №1 до Договору, а саме Специфікацію №1 на поставку Товару.

Відповідно до умов Специфікації №1 (п.1), сторони дійшли згоди про постачання на умовах Договору №10-2017 від 15.02.2017 року наступного Товару: Труба А- 25x2,5x9000 - 15х5М ГОСТ 550-75 на загальну суму 1 191 078,00 грн., в т.ч. ПДВ. Базис поставки - ББР, Київська обл., м. Фастів, Промвузол (п.2). Термін поставки до 25.04.2017 року за умови здійснення передоплати за Товар до 28.02.2017 року (п.5).

Відповідно до п.3 Специфікації №1 Покупець сплачує передоплату у розмірі 30% від вартості відповідного Товару, що вказаний у п.1 даної Специфікації №1, впродовж 5 робочих днів від дати отримання від Постачальника рахунку на оплату.

16.02.2017 року відповідачем у відповідності до п.3 Специфікації №1 було зроблено передоплату у розмірі 357 323,40 грн., що становить 30% від вартості товару, встановленої у Додатку №1 до Договору.

Після здійсненої відповідачем передплати, на виконання п.п.1-2,5 Специфікації №1, 28.03.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс» здійснило поставку Товару в повному обсязі у відповідності до умов Договору та Специфікації №1 на загальну суму 1 174 802,40 грн., що підтверджується: видатковою накладною №104 від 28.03.2017 року на суму 1 174 802,40 грн.; товарно-транспортною накладною №104 від 28.03.2017 року на суму 1 174 802,40 коп.

Керуючись п. 6 Специфікації №1 відповідач повинен був здійснити остаточну оплату у розмірі 817 479,00 грн. за товар впродовж 30 календарних днів від дати постачання Товару. Датою постачання є дата приймання товару Покупцем за видатковою накладною №104 від 28.03.2017 року, тобто 28.04.2017 року.

Таким чином, відповідач повинен був здійснити остаточну оплату за товар, поставлений відповідно до Специфікації №1 (видаткової накладної №104 від 28.03.2017 року у сумі 817 479,00 грн. до 28.04.2017 року.

Однак, відповідачем зобовязання з оплати товару своєчасно та в повному обсязі не виконані, остаточна оплата за поставлену по Додатку №1 до Договору №10-2017 від 15.02.2017 року (Специфікація №1 від 15.02.2017 року) продукцію здійснена не була.

При цьому, позивач зазначає, що жодних зауважень щодо якості, кількості, комплектності Товару або документів відповідачем не заявлялось. Також, позивач зазначає, що 07.08.2017 року направляв відповідачу лист-вимогу до Договору на суму 817 479,00 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У звязку з чим, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за Специфікацією №1 згідно з Договором №10-2017 від 15.02.2017 року в сумі 817 479,00 грн.

Також, у звязку з порушенням відповідачем виконання грошового зобовязання, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних за 87 днів прострочення в період з 28.04.2017 року по 23.08.2017 року в сумі 5 845,54 грн. та інфляційні за відповідний період в сумі 25 559,64 грн.

В ході розгляду спору позивачем в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву про збільшення позовних вимог у звязку помилковістю розрахунку 3% річних.

Зокрема, позивач зазначає, що сума основної заборгованості становить 817 479,00 грн. Розмір інфляційних втрат було розраховано в позовній заяві вірно в сумі 25 559,64 грн.

Однак, 3% річних нараховано за 87 днів, в той час, як період нарахування з 28.04.2017 року по 23.08.2017 року складає 118 днів, а не 87, як помилково зазначено в позові. Таким чином, за уточненим розрахунком, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 7928,43 грн.

Відповідно, судовий збір за подання даної позовної заяви (з врахуванням уточнень) становить 12 764,51 грн. У звязку з уточненням позовних вимог позивач здійсив доплату судового збору у розмірі 31,25 коп. (12 764,51 грн. - 12 733,26 грн.).

Відповідач в ході розгляду справи відзив на позовну заяву не подав, у судових засіданнях участі не приймав.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача в сумі 817 479,00 грн., як заявлено в позові.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано обґрунтований розрахунок 3% річних та інфляційних, згідно з яким нарахування проведені по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не спростовано, що відповідає фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства. Таким чином, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Згідно з ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 12 764,51 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Факел» (08500, Київська обл., м. Фастів, Промвузол, код 04601469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» (49000, м. Дніпро, вул. Рогальова, буд. 29, оф. 233, код 21877138) 817 479,00 грн. основного боргу, 7 928,43 грн. 3% річних, 25 559,64 грн. інфляційних та 12 764,51 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 24.10.2017 р.