ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.10.2017 Справа № 920/916/17

за позовом ОСОБА_1 підприємства "Ромникомунтепло" Роменської міської ради", м. Ромни, Сумська область,

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Чисте місто" Роменської міської ради", м. Ромни, Сумська область,

про стягнення 8719 грн. 04 коп.,

Суддя Резніченко О.Ю.

Представники:

Від позивача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 13.01.2017);

Від відповідача не зявився;

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 8719 грн. 04 коп., в тому числі: 4215 грн. 08 коп. основного боргу відповідно до договору № 276 купівлі-продажу теплової енергії від 15.10.2014, 56 грн. 84 коп. 3% річних, 4215 грн. 08 коп. пені, 232 грн. 04 коп. інфляційних збитків, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали господарського суду Сумської області про порушення провадження у справі № 920/916/17 від 02.10.2017.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між сторонами договору № 276 від 15.10.2014 позивач зобовязується виробляти, транспортувати та постачати теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах та з параметрами теплоносія на вході мереж відповідача, які відповідають температурному графіку режимів відпуску теплової енергії, а відповідач, в свою чергу, зобов'язується вчасно оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами у строки, передбачені договором.

За умовами п. 14 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до абз. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобовязань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати отриманої теплової енергії, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 4215 грн. 08 коп. за період з січня по квітень 2017 року.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що факт надання позивачем відповідачу та прийняття останнім послуг з теплопостачання підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 54 від 31.01.2017 на суму 1618 грн. 55 коп. за січень 2017 року, № 63 від 28.02.2017 на суму 1359 грн. 07 коп. за лютий 2017 року, № 59 від 31.03.2017 на суму 971 грн. 52 коп. за березень 2017 року, № 170 від 28.04.2017 на суму 265 грн. 98 коп. за квітень 2017 року, а також виставленими позивачем відповідачу рахунками.

При цьому, відповідач доказів оплати послуг з теплопостачання чи аргументованих заперечень проти вимог позивача не подав.

Враховуючи викладені встановлені судом обставини, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 4215 грн. 08 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з січня по квітень 2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 ГК України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За умовами п. 17 договору, за несвоєчасне внесення плати теплопостачальна організація має право стягнути в судовому порядку зі споживача пеню в розмірі, встановленому законом, а саме 1 % від суми простроченого платежу за кожен прострочений день.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій, що є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні плати за комунальні послуги суб'єктами підприємницької діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачеві нарахована пеня в загальній сумі 6916 грн. 09 коп., помісячно, виходячи з суми заборгованості за січень-квітень 2017 року з урахуванням строків розрахунків, визначених у договорі. Розмір пені, заявленої позивачем до стягнення (4215 грн. 08 коп.), обмежений, з урахуванням приписів ст. 1 Закону України Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій (не більше 100 відсотків загальної суми боргу).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві 3 % річних в загальній сумі 56 грн. 84 коп. та інфляційні збитки в загальній сумі 232 грн. 04 коп., помісячно, виходячи з суми заборгованості за січень-квітень 2017 року, з урахуванням строків розрахунків, визначених у договорі.

З урахуванням викладеного, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України та умовами договору, перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 56 грн. 84 коп. 3% річних, 4215 грн. 08 коп. пені, 232 грн. 04 коп. інфляційних збитків є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Чисте місто" Роменської міської ради" (вул. Аптекарська, буд. 19, м. Ромни, Сумська область, 42000, код 37431005) на користь ОСОБА_1 підприємства Ромникомунтепло Роменської міської ради (вул. Коржівська, буд. 90, м. Ромни, Сумська область, 42000, код 33219263) 4215 грн. 08 коп. основного боргу, 56 грн. 84 коп. 3% річних, 4215 грн. 08 коп. пені, 232 грн. 04 коп. інфляційних збитків, 1600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.10.2017.

СУДДЯ О.Ю. РЕЗНІЧЕНКО