Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" жовтня 2017 р. Справа № 906/770/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №1 від 04.01.16)

від 1-го відповідача: ОСОБА_2 (державний інспектор, посвідчення №000617)

від 2-го відповідача: ОСОБА_3 (довіреність від 09.08.17.)

від третьої особи -1: не з'явився

від третьої особи -2: ОСОБА_4 (довіреність від 24.05.17.)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство" (м.Радомишль, Житомирська область)

до 1) Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України (м.Ужгород)

2) Житомирської митниці Державної фіскальної служби України (м.Житомир)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідачів -

Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області (88000, м.Ужгород, вул. П.Мирного, 2а, на стороні відповідач - 1),

Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (10008, м.Житомир, вул. 1-го Травня, 24 на стороні відповідача - 2)

про стягнення 5207658,00 грн.

У провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа про стягнення з Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України та Житомирської митниці Державної фіскальної служби України на користь ДП "Радомишльське лісомисливське господарство" 5207658,00 грн. збитків.

Спір виник з того приводу, що митні процедури Житомирською митницею ДФС були виконані не повністю, оскільки після прибуття вагонів з вантажем в зону митного контролю Закарпатською митницею ДФС було виявлено порушення митних правил. Згодом, Житомирським апеляційним адміністративним судом визнано протиправними дії Закарпатської митниці ДФС по затримці вагонів, внаслідок яких позивач поніс збитки. Збитки полягають у санкціях, які нарахувало ПАТ "Українська залізниця" за простій вагонів, які були затримані митницею. Рішеннями суду стягнуто з позивача на користь залізниці 5207658,00 грн. Цю саму позивач вважає збитками, які завдані з вини відповідачів.

Закарпатська митниця Державної фіскальної служби України 26.09.17 направила письмовий відзив на позовну заяву (а.с.60), в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову, з тих підстав, що протиправність дій митниці не встановлено, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями митниці та послугами з перевезення ПАТ"Укрзалізниця", відсутні докази понесення позивачем збитків у вигляді сплати за послуги ПАТ"Укрзалізниця" при здійсненні митного контролю, а також представником Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України надіслано до суду клопотання, згідно якого 1-й відповідач просить залишити без розгляду позовні вимоги в частині вимог до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України, а в частині вимог до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України передати справу за підсудністю до розгляду господарському суду Закарпатської області.

12.10.17 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, якою просить стягнути з відповідачів 4201310,72грн.(а.с.80). Зменшення позовних вимог відбулося в зв'язку з виключенням суми, яка стягнута рішенням суду від 12.07.17 у справі №906/443/17.

На підставі ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Подальший розгляд справи здійснюється із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 12.10.17 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник 1-го відповідача проти позову заперечив. Вважає заявлені позовні вимоги до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України є не обгрунтованими.

Представник 2-го відповідача позов не визнав з підстав, вказаних у відзиві.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились.

У судовому засіданні 12.10.17 оголошувалась перерва до 20.10.17.

Після перерви 20.10.17 представник Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області надав письмові пояснення, в яких зазначив про відсутність неправомірних дій чи бездіяльності та вини управління. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду, виконує функції обслуговуючого банку розпорядника бюджетних коштів, а не відповідає за дії/бездіяльність державних органів (а.с.89).

Після перерви представники відповідачів та третьої особи -1 у судове засідання не з'явились. Про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.07.17 у справі №906/435/17 за позовом ПАТ "Українська залізниця" (далі Залізниця) до Державного підприємства Радомишльське лісомисливське господарство (далі Підприємство) встановлено, що 12-30 травня 2016 р.Підприємством зі станції Ірша Південно-Західної залізниці було відправлено вагони №68780717, №67179309, №66236779, №65882656, №65726812. Вказані вагони за заявками Закарпатської митниці були затримані для митного контролю. За час затримки вагонів та за інші пов'язані з цим дії на станціях Залізницею проведено нарахування платежів та зборів у відповідності до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та пов'язані з ними послуги. Загальна сума нарахованих зборів та платежів на станціях становить 1268699,28 грн. Вказаним рішенням суду з підприємства стягнута вказана суму на користь Залізниці а також судові витрати в розмірі 19030,49 грн.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 12.07.17 у справі №906/436/17 за позовом Залізниці до Підприємства встановлено, що 14-15 травня 2016 р. із станції Ірша Південно-Західної залізниці Підприємством було відправлено вагони №№ 66939174, 66724600. Вказані вагони за заявками Закарпатської митниці були затримані для митного контролю. За час затримки вагонів та за інші пов'язані з цим дії Залізницею проведено нарахування платежів та зборів у відповідності до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та пов'язані з ними послуги. Загальна сума нарахованих зборів та платежів на станціях становить 523327,76грн. Вказаним рішенням суду з підприємства стягнута вказана суму на користь Залізниці а також судові витрати в розмірі 7849,92 грн.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 04.07.17 у справі №906/414/17 за позовом Залізниці до Підприємства встановлено, що у період з 13.05.2016 по 04.06.2016 на територію залізничної станції "Батьово-Сортувальна" пункту контролю "Батєво" митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, для здійснення митних процедур за заявкою Закарпатської митниці були подані товаросупровідні документи на товар лісоматеріалів, що слідував у вагонах №№ 66064353, 64240104, 68465020, 66562034, 66697152, 60602133, 65155921, 67856476, 60446184. Вантажовідправником вказаних товарів у документах зазначено Державне підприємство "Радомишльське лісомисливське господарство". Вказані вагони за заявками Закарпатської митниці були затримані для митного контролю. За час затримки вагонів та за інші пов'язані з цим дії Залізницею проведено нарахування платежів та зборів у відповідності до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та пов'язані з ними послуги. Загальна сума нарахованих зборів та платежів на станціях становить 2341323,92грн. Вказаним рішенням суду з підприємства стягнута вказана суму на користь Залізниці а також судові витрати в розмірі 35119,86 грн.

Під час здійснення митного контролю вказаних вагонів не виявлено порушень законодавства України.

Факт здійснень митного контролю та відсутність порушень Підприємством встановлено також постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.05.17 у справі №806/1410/16, якою визнано протиправними дії Закарпатської митниці по затримці вказаних вагонів.

Таким чином склалися обставини, коли: Залізниця зобов'язана виконувати вказівки митниці в силу закону та нести при цьому витрати; Митниця не зобов'язана відшкодовувати залізниці витрати за відсутністю договірних чи законних зобов'язань; Підприємство змушене відшкодувати витрати Залізниці на підставі судових рішень; Підприємство, не порушуючи вимог закону, зазнає безпідставних витрат. Представник Закарпатської митниці в судовому засіданні пояснив, що ці витрати підприємства є ризиком підприємницької діяльності. Суд не погоджується з таким тлумаченням закону виходячи з наступного.

Статтею 4 Митного кодексу України визначено терміни митний контроль та митні формальності. Митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. Митні формальності це сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Митний контроль є частиною митних формальностей. Правовідносини щодо митного контролю регулюються окремим розділом ХІ МК України (статті 318-363), який має назву Митний контроль. Відповідно до ст. 325 ч.2 МК України у встановлених цим Кодексом випадках органи доходів і зборів з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті (навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування і т.п.). У такому разі витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються органом, з ініціативи якого вони проводилися.

Також, частиною 5 ст. 338 МК України визначено, що огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення.

Таким чином, здійснюючи заходи митного контролю Закарпатська митниця в порушення вказаних норм не вчинила дій по відшкодуванню витрат на проведення таких операцій, в результаті чого тягар витрат безпідставно ліг на Підприємство.

Законодавець поняття шкода ділить на майнову та моральну.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України майновою є шкода, яка завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи.

Стаття 22 ЦК України має назву "Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди".

Поняття "шкода" у законодавстві України є ширшим за поняття "збитки", тобто відшкодування збитків є одним із способів відшкодування майнової шкоди.

Частина 2 статті 22 ЦК України вказує на те, що збитками є, в тому числі, витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В даних правовідносинах позивач мусить зробити витрати, а саме, сплатити на корить Залізниці визначені вищевказаними рішеннями господарського суду грошові кошти. в загальному розмірі:

1268699,28+19030,49+523327,76+7849,92+2341323,92+35119,86=4201310,72 грн.

Отже вказана сума є збитками (шкодою) для позивача.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що відповідальність органів державної влади, яким є Закарпатська митниця, за шкоду, яка завдана позивачу може наставати за одночасної наявності таких умов:

- факту незаконного рішення, дії чи бездіяльності Закарпатської митниці ДФС України ДФС України ;

- наявності шкоди, завданої позивачу;

- причинно-наслідкового зв'язку між рішенням, дією чи бездіяльністю та завданою шкодою.

Наявність шкоди та причинний зв'язок встановлені.

В даному випадку неправомірна бездіяльність Закарпатської митниці полягає у вчиненому порушенні щодо не відшкодування витрат, пов'язаних з митним контролем (ст.325 ч.2 та ст.338 ч.5 МК України). Неправомірність дій Закарпатської митниці полягає у протиправній затримці вагонів, що встановлено вищевказаною постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.2001 у справі № 1-36/2001 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 32 Закону України Про Державний бюджет України на 2000 рік та статті 25 Закону України Про Державний бюджет України на 2001 рік (справа про відшкодування шкоди державою), також визначено, що шкода, завдана незаконними діями державних органів, відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Крім того, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

За таких обставин, відшкодування шкоди позивачу підлягає за рахунок Державного бюджету України, розпорядником якого, у спірних правовідносинах, є Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області.

Щодо заперечень відповідача господарський суд зазначає наступне.

Дійсно, відповідно до ст.218ч.2 МК України розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Однак ця норма регулює правовідносини щодо обов'язку Залізниці та встановлює правовідносини в зв'язку з цим обов'язком між Залізницею та Підприємством. Ця норма не регулює ні прав, ні обов'язків митниці.

В позові до 2-го відповідача суд відмовляє, оскільки судом не встановлено протиправних дій Житомирської митниці.

Щодо клопотання про залишення без розгляду позовний вимог до Житомирської митниці, господарський суд вважає клопотання безпідставним, оскільки таке питання вирішується на стадії прийняття позовної заяви. Разом з тим господарський суд зазначає, що позивачем заявлені вимоги до обох відповідачів, наведені обгрунтування вимог до Житомирської митниці, тому на стадії прийняття заяви не було підстав для її повернення без розгляду.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог належним чином доведені і відповідачами не спростовані, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав у вигляді заподіяння майнової шкоди Закарпатською митницею Державної фіскальної служби України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області (88000, м.Ужгород, вул. П.Мирного, 2а код 37975895 ) на користь Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство" (12201, Житомирська область, м.Радомишль, вул. Київська, 6, код 13568,72 грн. в рахунок відшкодування шкоди, яка завдана Закарпатською митницею Державної фіскальної служби України.

Стягнути з Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України (88000, м.Ужгород, вул. Собранецька, 20 код 39515893) на користь Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство" (12201, Житомирська область, м.Радомишль, вул. Київська, 6, код 13568251) 63019,66 грн. витрат по оплаті судового збору.

3. Відмовити в позові до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.10.17

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - відповідачам (рек)

4 - третій особі 1 (рек)