РІШЕННЯ

17 жовтня 2017 року Справа № 913/582/17

Провадження №16/913/582/17

За позовом керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури, м.Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради, м.Сєвєродонецьк Луганської області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про повернення нежилого приміщення

Судя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Медуниця Р.І.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: Алекаєв Ю.В., прокурор відділу прокуратури Харківської області на підставі посвідчення № 042342 від 29.03.2016;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з вимогою про повернення Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради нежилого приміщення загальною площею 108,3 кв.м., вартістю 118288 грн, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2012 між Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди нежилого приміщення №10, з терміном дії 2 роки 364 дні (з 01.11.2012 по 31.10.2015 включно). У відповідності до п.10.4 договору Фонд комунального майна Сєвєродонецької міської ради листом за вих.№05-09/482 від 15.09.2015 повідомив відповідача про припинення договірних відносин у зв'язку із закінченням дії договору, просив повернути приміщення до 04.11.2015 за актом приймання-передачі. Також позивач 06.11.2015 направив претензію відповідачу за вих.№05-09/581 про закінчення строку договору та негайне повернення орендованого нежилого приміщення. Однак, відповідач залишив вимоги без виконання, продовжує використовувати орендоване нерухоме майно, що є комунальною власністю після закінчення строку дії договору оренди від 01.11.2012 №10, не вносить орендну плату в встановленому розмірі.

Ухвалою Господарського суду Луганської області (у складі судді Шеліхіної Р.М.) від 24.07.2017 підтверджено підстави представництва керівником Сєвєродонецької місцевої прокуратури інтересів держави в особі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради заявленим позовним вимогам, порушено провадження, розгляд справи призначено на 10.08.2017.

Ухвалою суду від 10.08.2017 відкладено розгляд справи на 11.09.2017.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2017 для розгляду справи замість судді Шеліхіної Р.М., у зв'язку з її тимчасовою непрацездатністю, визначено суддю Драгнєвіч О.В.

Ухвалами Господарського суду Луганської області 11.09.2017, 26.09.2017 розгляд справи відкладався у зв'язку з неявкою представника відповідача.

Позивач в письмових поясненнях за вих.№05-09/582 від 21.09.2017 підтримав заявлені позовні вимоги, позов просив задовольнити, зазначаючи, що відповідач належним чином не виконував зобов'язання орендаря за договором оренди в частині внесення орендної плати своєчасно та в повному обсязі. Станом на 21.09.2017 заборгованість по сплаті орендної плати складає 66 681 грн 21 коп., орендоване майно та ключі від об'єкту оренду відповідачем не повернуті, акт примання-передачі сторонами не підписано (а.с.73-74).

Крім того, позивач, посилаючись на скрутне фінансове становище та недостатність фінансування, просив розглянути справу без участі його представника, що враховується судом.

В судове засідання 17.10.2017 прибув лише прокурор, який позов підтримав, просив його задовольнити повністю.

Представники сторін в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про час та місце проведення судового засідання належним чином.

Відповідно до п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцепроживанням відповідача є: АДРЕСА_2 (а.с.43). Саме на вказану в реєстрі адресу відповідача направлялися судом всі процесуальні документи.

Наразі відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду спору не забезпечив участі повноважного представника у судових засіданнях, не надав суду відзив на позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, направлені процесуальні документи на адресу відповідача були повернуті органом поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання.

Згідно роз'яснень, викладених в ч. 2 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011, у разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи зазначене, суд враховує, що відповідача було належним чином повідомлено про судовий розгляд справи.

У відповідності до положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи на подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Неприбуття представника у судові засідання та не надання відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду спору по суті. За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку ст.75 ГПК Укаїни.

У судовому засіданні 17.10.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні обставини, засухавши пояснення прокурора, суд

В С Т А Н О В И В:

Підставою звернення органу прокуратури із відповідною позовною заявою до суду є захист порушених інтересів держави, що полягає у неповерненні орендованого нерухомого майна, що належить до комунальної власності, після закінчення строку дії договору оренди від 01.11.2012 №10, відповідно недоотримання місцевим бюджетом доходів у вигляді невнесених своєчасно орендних платежів у встановленому розмірі, обмеження права територіальної громади вільно та на власний розсуд здійснювати розпорядження належним їй нерухомим майном.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень, тобто суб'єктом права комунальної власності є територіальна громада села, селища, міста.

Частиною 1 ст.10 зазначеного Закону встановлено, що органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування - визначені Конституцією України та законами, сільські, селищні, міські ради.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать: управління в межах визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Статтею 327 ЦК України встановлено, що у комунальній власності перебуває майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об'єктами оренди є нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Фонд комунального майна Сєвєродонецької міської ради зареєстрований, як юридична особа з організаційно-правовою формою - орган місцевого самоврядування, що підтверджується даними витягу з Єдиного державного реєстру осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до рішення №781 Сєвєродонецької міської ради «Про затвердження Положень про виконавчі органи Сєвєродонецької міської ради» та додатку №18 «Про Фонд комунального майна Сєвєродонецької міської ради» від 26.08.2011, Фонд створений Сєвєродонецькою міською радою рішенням від 21.10.1998 № 83 «Про Фонд комунального майна Сєвєродонецької міської рад» для здійснення функцій та повноважень власника комунального майна територіальної громади м. Сєвєродонецька.

Отже, заазначені вище обставини, бездіяльність протягом тривалого часу Фонду щодо повернення вказаного майна, обумовили підстави представництва органом прокуратури інтересів держави в особі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради, які були підтверджені судом ухвалою від 24.07.2017.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання рішення Сєвєродонецької міської ради від 26.08.2011 №795 про передачу з державної власності у комунальну, за актом приймання-передачі від 28.12.2011 з державної власності було передано у комунальну власність територіальної громади м.Сєвєродонецька на баланс КП «Житлосервіс «Світанок» гуртожиток за адресою АДРЕСА_1.

За актом приймання-передачі від 15.03.2017 розташоване на 1-му поверсі гуртожитку вбудоване нежиле приміщення площею 99,00 кв.м., на підставі наказу №13-КС від 20.02.2012 передано на баланс Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради (а.с.77).

У зв'язку із виготовленням технічного паспорту на вказане нежитлове приміщення, згідно наказу Фонду комунального майна №64-КС від 22.05.2012, встановлено нежитловому приміщенню за адресою: АДРЕСА_1, інв..№10300525 площу 108,3 кв.м. (а.с.78).

Між Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради (позивач/орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач/орендар) укладено договір оренди № 10 від 01.11.2012 нежилого приміщення (а.с. 17-22).

Відповідно до умов п.1.1. договору, орендодавець на підставі Протоколу № 7 засідання конкурсної комісії щодо надання в оренду комунального майна, в тому числі і нерухомого, що є власністю територіальної громади м.Сєвєродонецьк Луганської області від 12.10.2012 року передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, інвентарний № 10300525 загальною площею 108,3 кв.м., яке знаходиться на балансі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради для здійснення підприємницької діяльності в галузі надання побутових послуг.

Вартість приміщення, визначена відповідно до експертної оцінки, складає 118288,00 грн (п.1.2. договору).

Відповідно до п.2.1.договору, право користування приміщенням орендарем настає одночасно з підписанням цього договору та акту прийняття-передачі вищеназваного приміщення.

В п.2.4. договору сторони погодили, що коли закінчується термін оренди, а також у випадку дострокового розірвання договору або банкрутства орендаря, він повертає орендодавцю приміщення у стані, що не погіршує конструктивні та технологічні якості приміщення у порівнянні зі станом на момент передачі його в оренду. Орендар передає орендодавцю приміщення протягом 5-ти днів з моменту припинення договору оренди. На протязі цього строку орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення і підготувати його до передачі орендодавцю. В момент підписання акту приймання-передачі орендар передає орендодавцю ключі від об`єкту оренди. Приміщення вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Розмір та порядок внесення орендної плати визначено розділом 5 договору, за змістом якого орендна плата за нежиле приміщення визначається на основі п.10. "Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна, що є власністю територіальної громади міста Сєвєродонецька Луганської області", яка затверджена рішенням восьмої сесії міської ради 5-го скликання від 14 вересня 2006 року № 348 і встановлюється у розмірі 8 відсотків від експертної оцінки вартості цього приміщення.

Відповідно до п.5.4. договору орендна плата вноситься щоквартально не пізніше 10-го числа наступного за кварталом місяця на рахунок Фонду комунального майна №1058, в ГУДКУ у Луганській області, МФО 804013, ідентифікаційний код 25372814.

Згідно п.10.1. та п.10.4. договір діє з моменту підписання акту приймання-передачі, термін дії договору встановлено - 2 роки 364 дні; договір припиняється по закінченню строку, на який він був укладений. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Договір оренди № 10 від 01.11.2012 містить також два додатки, що є його невід'ємними частинами: додаток № 1 "Розрахунок орендної плати" та додаток № 2 "Акт прийняття-передачі нежилого приміщення" від 01.11.2012, підписаний представниками орендодавця та орендаря.

Згідно даних цього акту 01.11.2012 на підставі договору на оренду нежилого приміщення № 10 від 01.11.2012 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, інвентарний № 10300525, загальною площею 108,3 кв.м., яке знаходиться на балансі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради, для здійснення підприємницької діяльності в галузі надання побутових послуг (а.с.23).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач до закінчення строку дії договору листом від 15.09.2015 за вих.№05-09/482 повідомив відповідача про припинення дії договору, який закінчується 30.10.2015, та на підставі п.2.4. договору зобов'язав відповідача повернути за актом приймання-передачі орендоване приміщення в строк до 04.11.2015 (а.с.26).

В подальшому, 06.11.2015 позивачем також була направлена претензія за вих.№05-09/581, в якій останній просив погасити в добровільному порядку заборгованість з орендних платежів та терміново повернути приміщення за актом, про що останнього було повідомлено листом від 15.09.2015 за вих.№05-09/482 (а.с.24-25).

Однак, вказані вимоги були залишені відповідачем без належного виконання.

Отже, неповернення відповідачем нежилого приміщення балансоутримувачу після закінчення строку договору оренди, стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Оренда державного та комунального майна є різновидом майнового найму, і при розгляді справи підлягають застосуванню норми як Закону України „Про оренду державного та комунального майна", так і норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно ч.6 ст.283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

В силу ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, ч.1 ст.759 ЦК України, ст.2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Зокрема ст.763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк встановлений договором.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, його було укладено терміном дії на 2 роки 364 дні; сторони погодили, що договір діє з моменту підписання акту приймання-передачі; договір припиняється по закінченню строку, на який він був укладений (п.10.1., п.10.4. договору).

Зазначене, зокрема відповідає положенню ч.2 ст.26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", згідно якої договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

В п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 „Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" роз'яснено, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Наразі в п.10.4 договору сторонами також були погоджені умови пролонгації договору. А саме, у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем як орендарем зобов'язань за договором, зокрема в частині внесення орендної плати, завчасно повідомив останнього листом від 15.09.2015 за вих.№05-09/482 повідомив про припинення дії договору, який закінчується 30.10.2015, та на підставі п.2.4. договору зобов'язав відповідача повернути за актом приймання-передачі орендоване приміщення в строк до 04.11.2015. Вказаний лист був направлений відповідачу рекомендованою кореспонденцією 17.09.2015 (а.с.26).

В подальшому, 06.11.2015 позивачем також була направлена претензія за вих.№05-09/581, в якій останній просив погасити в добровільному порядку заборгованість з орендних платежів та терміново повернути приміщення за актом (а.с.24-25).

Із умов договору оренди вбачається, що чинність даного договору припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено - 2 роки 364 дні, який обліковується з дати підписання сторонами акту приймання-передачі від 01.11.2012.

Оскільки позивач попередив відповідача про закінчення строку дії договору та про відмову в його продовженні, у зв'язку з чим вимагав повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі, суд дійшов висновку про те, що договір оренди №10 від 01.11.2012 припинив свої дію 30.10.2015.

В п.2.4., 9.1 договору сторони погодили умови та порядок повернення орендованого майна, зокрема за умови закінчення терміну оренди, зобов'язавши орендаря передати орендодавцю приміщення протягом 5-ти днів з моменту припинення договору оренди. На протязі цього строку орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення і підготувати його до передачі орендодавцю. В момент підписання акту приймання-передачі орендар передає орендодавцю ключі від об`єкту оренди. Приміщення вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Зазначене також відповідає положенням ст.785 ЦК України та ч.1 ст.27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", якими закріплено обов'язок орендаря у випадку припинення договору негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Наразі матеріали справи свідчать про неналежне виконання відповідачем як орендарем зобов'язань за договором, порушення п.2.4., 9.1 договору, адже після припинення дії договору орендоване нежиле приміщення не було повернуто позивачу, вимоги орендодавця, викладені у листі про припинення дії договору оренди та в направленій пізніше претензії, залишилися не виконаними останнім.

Під час розгляду спору відповідачем доводів позовної заяви не спростовано. В матеріалах справи відсутні докази повернення орендованого майна (підписаний сторонами акт приймання-передачі приміщення).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у відповідача відсутні підстави для подальшого користування нежитловим приміщенням загальною площею 108,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке має бути повернуто позивачу - Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради за актом приймання-передачі, як було передбачено сторонами у п.2.4. договору.

Враховуючи вищевикладене, заявлені позовні вимоги визнаються обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про повернення нежилого приміщення задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради (бульв.Дружби Народів, 32, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404, ідентифікаційний код 25372814) нежиле приміщення загальною площею 108,3 кв.м., вартістю 118288 грн 00 коп., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Прокуратури Луганської області (вул.Богдана Ліщини, б.27, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 02909921) витрати зі сплати судового збору в сумі 1774 грн 32 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 23.10.2017.

Суддя О.В. Драгнєвіч