РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017Справа №910/15252/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів»
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» стягнення заборгованості у розмірі 30 550 грн. 90 коп.
Представники:

від Позивача: Таранов О.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державне підприємство «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 30 550 грн. 90 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 24.01.2017 року між Державним підприємством «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» (Виконавець) було укладено Договір про надання юридичних послуг №02/103р, відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець зобов'язався надати юридичні послуги. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він перерахував грошові кошти у загальному розмірі 24 300 грн. 00 коп., проте Відповідач всупереч умовам Договору не виконав свої зобов'язання належним чином. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Державним підприємством «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» в розмірі 24 300 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» 3% річних у розмірі 346 грн. 00 коп., пеню у розмірі 4 203 грн. 90 коп. та штраф у розмірі 1 701 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 року порушено провадження у справі № 910/15252/17, судове засідання призначено на 25.09.2017 року.

25.09.2017 року в судове засідання представники сторін не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 11.09.2017 року не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 року відкладено розгляд справи на 12.10.2017 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

25.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію), після судового засідання, від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначено на 25.09.2017 року.

10.10.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 11.09.2017 року.

12.10.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 11.09.2017 року не виконав.

Суд зазначив, що клопотання Позивача про відкладення розгляду справи, яке призначено на 25.09.2017 року фактично задоволено, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 року відкладено розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 року відкладено розгляд справи на 18.10.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 18.10.2017 представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання представник Відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на ухвалі суду від 12.10.2017, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009 Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» є адреса: 04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2Д, оф.17.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/15252/17 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, зважаючи на повернення конверту з ухвалою про порушення провадження у справі за закінченням становленого строку зберігання, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 12 жовтня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

24.01.2017 між Державним підприємством «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» (Виконавець) було укладено Договір про надання юридичних послуг №02/103р, відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець зобов'язався надати юридичні послуги: формування та подання до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державної фіскальної Служби України, а також в інші контрольно-регулюючі органи України, відповідного пакета документів для отримання Наказу про скасування дії спеціальної санкції в сфері зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до Замовника на підставі Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Наказ №22 від 13 січня 2017р.; консультування (усно і / або письмово) про порядок отримання в Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України наказу про скасування дії Спеціальної санкції; представництво інтересів Замовника в контролюючих органах України, Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України з питань, пов'язаних зі скасуванням дії Спеціальної санкції; повідомлення про винесення наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про скасування дії Спеціальної санкції.

За надання послуг за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю грошові кошти, які складають вартість послуг, в розмірі, порядку та строки, встановлені цим Договором (п.1.6 Договору).

Виконавець зобов'язується надавати послуги, обумовлені п.1.1 даного Договору в обсязі та на умовах, визначених цим Договором (п.2.4.2 Договору).

Згідно з п.3.1 Договору сторони домовилися, що загальна вартість послуг за цим Договором, яку зобов'язаний сплатити Замовник Виконавцю, становить 900,00 дол. США, що становить 24 300 грн. за курсом Національного банку України на день підписання Договору. ПДВ не передбачений.

Оплата вартості послуг визначена п. 3.1. цього Договору, здійснюється Замовником на підставі виставленого рахунку Виконавця в національній валюті України (гривні) в безготівковій формі шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, одним платежем, зазначений в цьому Договорі. (п.3.2 Договору)

У п.5.1 Договору передбачено, що орієнтовний термін виконання послуг, передбачених п.1.1 цього Договору, становить 10 (десять) робочих днів з дня оплати Замовником послуг за п.п. 3.1, 3.2.

Відповідно до п.5.3 Договору після завершення робіт (надання послуг, консультацій) за цим Договором Виконавець надає Замовнику Акт виконаних робіт (належним чином надання послуг, консультацій) в 2 примірниках, який Замовник повинен підписати, скріпити печаткою та один примірник Акта повернути Виконавцю протягом 10 робочих днів.

Згідно з п.5.4 Договору у разі якщо виконані роботи (надані послуги, консультації) не відповідають умовам укладеного Договору замовник протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання Акту виконаних робіт (належним чином наданих послуг) повинен надати аргументовану вимогу про доповнення виконаних робіт.

У разі невиконання, або недотримання Виконавцем умов, передбачених Розділами 1,2 даного Договору, Виконавець повертає Замовнику 100% оплачених Замовником коштів протягом 5 (п'яти) робочих днів. (п.5.5 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання юридичних послуг №02/103р від 24.01.2017 року Позивачем було перераховано на рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі 24 300 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №534 від 26.01.2017 року та випискою по рахунку Позивача за 26.01.2017 року із зазначенням призначення платежу: «оплата за юридичні послуги з договору №02/103р від 24.01.2017р.».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору не виконав свої зобов'язання належним чином. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Державним підприємством «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» в розмірі 24 300 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» 3% річних у розмірі 346 грн. 00 коп., пеню у розмірі 4 203 грн. 90 коп. та штраф у розмірі 1 701 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання юридичних послуг №02/103р від 24.01.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання юридичних послуг №02/103р від 24.01.2017 року Позивачем було перераховано на рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі 24 300 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №534 від 26.01.2017 року та випискою по рахунку Позивача за 26.01.2017 року із зазначенням призначення платежу: «оплата за юридичні послуги з договору №02/103р від 24.01.2017р.».

У п.5.1 Договору передбачено, що орієнтовний термін виконання послуг, передбачених п.1.1 цього Договору, становить 10 (десять) робочих днів з дня оплати Замовником послуг за п.п. 3.1, 3.2.

Відповідно до п.5.3 Договору після завершення робіт (надання послуг, консультацій) за цим Договором Виконавець надає Замовнику Акт виконаних робіт (належним чином надання послуг, консультацій) в 2 примірниках, який Замовник повинен підписати, скріпити печаткою та один примірник Акта повернути Виконавцю протягом 10 робочих днів.

Згідно з п.5.4 Договору у разі якщо виконані роботи (надані послуги, консультації) не відповідають умовам укладеного Договору замовник протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання Акту виконаних робіт (належним чином наданих послуг) повинен надати аргументовану вимогу про доповнення виконаних робіт.

У разі невиконання, або недотримання Виконавцем умов, передбачених Розділами 1,2 даного Договору, Виконавець повертає Замовнику 100% оплачених Замовником коштів протягом 5 (п'яти) робочих днів. (п.5.5 Договору)

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження надання Виконавцем Замовнику після завершення робіт (надання послуг, консультацій) Акт виконаних робіт (належним чином надання послуг, консультацій) відповідно до п.5.3 Договору про надання юридичних послуг №02/103р від 24.01.2017 року у строки, передбачені вказаним Договором, тобто протягом 10 робочих днів з дня оплати Замовником послуг за п.п. 3.1, 3.2 - по 09.02.2017 року.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не надав юридичні послуги в повному обсязі у передбачені договором строки, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» перед Державним підприємством «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» за Договором про надання юридичних послуг №02/103р від 24.01.2017 року становить 24 300 грн. 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Державному підприємству «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» в розмірі 24 300 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не надав послуги та не здійснив повернення грошових коштів в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 24 300 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 10.02.2017 р. по 01.08.2017 р. у розмірі 346 грн. 00 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд зазначає, що стягнення з Відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за невиконані роботи.

За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 ЦК України.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Таким чином, до даних правовідносин не підлягають застосуванню положення ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки повернення суми попередньої оплати є поверненням суми авансу (а не грошовим зобов'язанням), на який можуть нараховуватися лише проценти, передбачені статтею 536 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року по справі №3-90гс14.

Крім того, у п.5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

За таких підстав, позовні вимоги Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» 3% річних за загальний період прострочки з 10.02.2017 р. по 01.08.2017 р. у розмірі 346 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню на підставі ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України за загальний період прострочки з 10.02.2017 р. по 01.08.2017 р. у розмірі 4 203 грн. 90 коп. та штраф у розмірі 1 701 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Зі змісту наведеної норми випливає, що зазначені штрафні санкції можуть бути застосовані за наявності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом;

- якщо скоєно господарське правопорушення у відносинах, в яких хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту;

- якщо було допущено прострочення виконання не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу чи пені.

Тому, для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, господарський суд повинен встановити наявність усіх обставин, з якими законодавець пов'язує можливість стягнення зазначеного виду штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК якщо кожна зі сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу грошима, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов'язанням (постанова Верховного Суду України від 4 лютого 2014 р. у справі N 3-1гс14).

Суд зазначає, що в даному випадку, оскільки Державне підприємство «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, Відповідачем було допущено прострочення виконання не грошового зобов'язання, пов'язаного з наданням послуг, а розмір штрафних санкцій не передбачений договором, то правомірним є застосуванням до даних правовідносин сторін п. 2 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Суд, перевіривши розрахунок пені у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання за загальний період прострочки з 10.0.2017 р. по 01.08.2017 р. у розмірі 4 203 грн. 90 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору, у розмірі 1 701 грн. 00 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» на користь Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 24 300 грн. 00 коп., пеня у розмірі 4 203 грн. 90 коп. та штраф у розмірі 1701 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» (04212, м.Київ, вул.. Маршала Тимошенко, будинок 2Д, офіс 17, Ідентифікаційний код юридичної особи 40235121) на користь Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» (63523, Харківська обл., Чугуївський район, селище міського типу Новопокровка, вул. ім. В.Вєсіча, будинок 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 00953042) заборгованість у розмірі 24 300 (двадцять чотири тисячі триста) грн. 00 коп., пеню у розмірі 4 203 (чотири тисячі двісті три) грн. 90 (дев'яносто) коп., штраф у розмірі 1701 (одна тисяча сімсот одна) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 581 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят одна) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 23 жовтня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин