ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.05.2017р. Справа № 905/2483/13

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» за вх. № 33276/16 від 22.11.2016р. про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання

по справі № 905/2483/13

за позовом ОСОБА_1 компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Макіївтепломережа»

про стягнення 5 172 048,08 грн.,

за участю представників сторін:

від заявника (позивача): ОСОБА_3, за довіреністю від 27.12.2016р. № 260/16

від відповідача: не зявився

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.05.2013р. по справі № 905/2483/13 позовні вимоги ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до КП «Макіївтепломережа» про стягнення 5 172 048,08 задоволено частково. Стягнуто з КП «Макіївтепломережа» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заборгованість у сумі 5 034 173,11 грн., яка складається із: - суми 3% річних нарахованих за період з 02.03.2011р. по 29.03.2013р. у розмірі 2 933 105,87 грн., - суми інфляційних втрат нарахованих за період з лютого 2011р. по лютий 2013р. у розмірі 2 101 067,24 грн. Стягнуто з КП «Макіївтепломережа» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» судовий збір у сумі 66 982,50 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

15.08.2013р. на виконання вказаного рішення господарським судом виданий відповідний наказ.

22.11.2016р. за вх. № 33276/16 господарський суд одержав заяву ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», згідно з якою остання просить суд поновити строк предявлення наказу господарського суду Донецької області від 15.08.2013р. до виконання та видати дублікат наказу господарського суду Донецької області від 15.08.2013р. № 905/2483/13 з посиланням на те, що вказаний виконавчий документ перебував на виконанні в органі ДВС, але постановою державного виконавця від 07.11.2014р. повернутий стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Між тим, постанова про повернення виконавчого документа разом з оригіналом наказу господарського суду Донецької області від 15.08.2013р. № 905/2483/13 на адресу заявника не надходили, а отже оригінал наказу господарського суду Донецької області від 15.08.2013р. № 905/2483/13 є втраченим. Водночас, в частині заяви про поновлення строку предявлення наказу до виконання заявник посилається на те, що під час перебування наказу на виконанні в органі ДВС виконавче провадження було зупинено на підставі п.15 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», на те, що постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.05.2014р. виконання рішення по справі № 905/2483/13 розстрочено на 30 місяців починаючи з травня 2014р. по жовтень 2016р. включно рівними частинами по 170 038,52 грн. щомісяця, на вжиття заявником необхідних заходів контролю за виконанням рішення суду шляхом звернення до органу ДВС із заявами про хід виконавчого провадження, на проведення антитерористичної операції у Донецькій області, а також на те, що про винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.11.2014р. заявник дізнався 21.06.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.11.2016р., яка залишена постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.01.2017р. без змін, відмовлено у прийнятті заяви ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в частині вимог про поновлення строку предявлення наказу господарського суду Донецької області від 15.08.2013р. № 905/2483/13 до виконання; відмовлено ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» у видачі дублікату наказу господарського суду Донецької області від 15.08.2013р. № 905/2483/13.

Судові акти мотивовані тим, що стягувачем не надано належних та допустимих доказів втрати наказу №905/2483/13, що не дає підстав, передбачених ст. 120 ГПК України для видачі дублікату вказаного наказу, оскільки належним доказом втрати наказу може бути довідка лише тієї особи, в розпорядженні якої наказ перебував на момент втрати і яка була відповідальна за його збереження, а саме органу ВДВС. В частині відмови у прийнятті заяви про поновлення строку предявлення наказу до виконання судові акти мотивовані наявністю рішення господарського суду у правовідносинах між тими ж сторонами про той же предмет - ухвали ГСДО від 19.07.2016р. по справі №905/2483/13.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.03.2017р. касаційну скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» задоволено частково. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.01.2017р. та ухвалу господарського суду Донецької області від 24.11.2016р. у справі № 905/2483/13 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

При цьому, згідно з вказівками, які містяться у постанові ВГСУ від 22.03.2017р. та які в силу вимог 111-12 ГПК України є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, суди попередніх інстанцій, розглядаючи заяву ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» не дали належної оцінки доводам ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», викладених у поданій заяві щодо підстав втрати наказу №905/2483/13 та не дослідили належним чином довідки відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про втрату наказу №905/2483/13, які були додані заявником до поданої заяви про видачу дублікату наказу, з огляду на те, що ст. 120 ГПК України не містить вимог до форми та змісту довідки про втрату наказу, не зобов'язує стягувача або державного виконавця наводити причини втрати наказу. Підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу. Не врахування та не дослідження вказаних обставин призвело до передчасних висновків попередніх судових інстанцій щодо відсутності правових підстав передбачених ст. 120 ГПК України для видачі ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» дублікату наказу №905/2483/13 від 15.08.2013р. Разом з тим, висновок попередніх судових інстанцій про відмову у прийнятті заяви стягувача про відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання є необґрунтованим, з огляду на те, що право стягувача, передбачене ст. 119 ГПК України на подання ним заяв про відновлення строку для пред'явлення наказу не може бути обмежене судом з підстав того, що стягувач вже звертався з такою заявою до суду. Крім того, заява про відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання та про видачу дублікату наказу, що розглядається, обґрунтована стягувачем іншими обставинами та доказами, які залишись поза увагою суду, що стало наслідком необґрунтованої відмови у її прийнятті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2017р. справа розподілена на суддю Ніколаєву Л.В. Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.04.2017р. справа № 905/2483/13 прийнята до провадження у вказаному складі суду, а заява ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України»

від 22.11.2016р. за вх. № 33276/16 до розгляду у судовому засіданні 24.05.2017р.

22.05.2017р. за вх. № 14260/17 господарський суд одержав від ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області письмові пояснення, в яких останній зазначає, що наказ господарського суду Донецької області від 15.08.2013р. № 905/2483/13 є втраченим при поштовому переказі з огляду на те, що 07.11.2014р. органом ДВС винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з проведенням на території Донецької області активної фази антитерористичної операції та неможливістю проведення подальших виконавчих дій. Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та оригінал виконавчого документа направлено на адресу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», але вищезазначені документи стягувачем отримано не було.

22.05.2017р. за вх. № 14139/17 господарський суд одержав письмові пояснення ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», в яких остання посилається в т.ч. на те, що заборгованість КП «Макіївтепломережа» перед ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України за наказом ГСДО від 15.08.2013р. по справі № 905/2483/13 на даний час складає 5 034 173,11 грн.

Представник заявника (позивача) у судовому засіданні 24.05.2017р. підтримав заяву, просив суд її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, при цьому, з огляду на інформаційний лист ВГСУ від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням АТО» (із змінами та доповненнями) про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розміщення оголошення про час та місце розгляду заяви на електронній сторінці господарського суду Донецької області, яка міститься на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні».

Розглянувши заяву ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання,дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника заявника (позивача), господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі № 18-рп/2012 від 13.12.2012р. виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За приписами ч.1 ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Як вище встановлено судом, на виконання рішення господарського суду Донецької області від 28.05.2013р. по справі № 905/2483/13, 15.08.2013р. господарським судом виданий наказ про стягнення з КП «Макіївтепломережа» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заборгованості у сумі 5 034 173,11 грн., яка складається з: суми 3 % річних нарахованих за період з 02.03.2011р. по 29.03.2013р. у розмірі 2 933 105,87 грн., суми інфляційних втрат нарахованих за період з лютого 2011р. по лютий 2013р. у розмірі 2 101 067,24 грн., а також судового збору у сумі 66 982,50 грн. При цьому, у вказаному наказі вказано, що рішення суду набирає законної сили з 30.07.2013р. та наказ може бути предявлений до примусового виконання в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження» протягом 1 року з наступного дня після набрання рішенням законної сили, тобто до 31.07.2014р.

Згідно зі ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Відповідно до ст.120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Отже, дублікат наказу може бути видано за умови звернення стягувача про видачу дублікату наказу до закінчення строку для предявлення відповідного наказу до виконання, а також додання ним документів, які зазначені у ст. 120 ГПК України.

У ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент видачі наказу) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент видачі наказу) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Водночас, з 05.10.2016р. набрав чинності ЗУ «Про виконавче провадження», який викладений у новій редакції та у п. 5 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» (у новій редакції) виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоровя, втрати годувальника тощо може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) предявлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Судом встановлено, що 04.10.2013р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (в подальшому найменування органу ДВС змінено на Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2015р. № 115/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015р. за № 100/26545) «Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України») відкрито виконавче провадження з виконання наказу ГСДО від 15.08.2013р. № 905/2483/13 про стягнення з КП «Макіївтепломережа» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заборгованості у сумі 5 034 173,11 грн., яка складається з: суми 3 % річних нарахованих за період з 02.03.2011р. по 29.03.2013р. у розмірі 2 933 105,87 грн., суми інфляційних втрат нарахованих за період з лютого 2011р. по лютий 2013р. у розмірі 2 101 067,24 грн., а також судового збору у сумі 66 982,50 грн., про що винесено відповідну постанову ВП № 40027799. З вказаної постанови також вбачається, що заява про примусове виконання подана 02.10.2013р.

Постановою державного виконавця від 07.10.2013р. виконавче провадження № 40027799 з виконання наказу ГСДО від 15.08.2013р. №905/2483/13 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 35284094.

11.10.2013р. постановою державного виконавця виконавче провадження зупинено на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з внесенням боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до ЗУ «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а 08.01.2014р. - поновлено у зв'язку зі спливом строку, на який було зупинено виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 07.11.2014р. виконавчий документ - наказ ГСДО від 15.08.2013р. №905/2483/13 повернуто стягувачу відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Як зазначено в Інформації про виконавче провадження станом на 25.05.2016р., підставами для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 07.11.2014р. є тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, які визначені Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а також розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014р., яким затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, переміщення органу ДВС на територію, підконтрольну українській владі та знаходження матеріалів виконавчого провадження на території проведення активної фази АТО, що зумовило неможливість проведення подальших виконавчих дій на тимчасово неконтрольованій території.

Проаналізувавши положення вказаних законів, судом встановлено, що положення жодного з них не передбачають те, що знаходження боржника на території проведення АТО є обставиною, що виключає можливість проведення виконавчих дій органами державної виконавчої служби, тобто чинним законодавством не встановлено відповідної заборони.

Крім того, господарський суд також враховує, що згідно до витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24.05.2017р., місцезнаходженням Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на даний час є м. Краматорськ, яке не входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ № 1085-р від 07.11.2014р.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що строк предявлення наказу ГСДО від 15.08.2013р. по справі № 905/2483/13 був перерваний з дня предявлення його до виконання та встановлюється саме з дня його повернення, тобто з 07.11.2014р. (дати винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві), а не з моменту закінчення дії заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника та проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, а також про те, що наказ ГСДО від 15.08.2013р. по справі № 905/2483/13 може бути предявлений до виконання протягом трьох років від дня його повернення, тобто до 07.11.2017р.

Отже, з огляду на те, що на момент розгляду заяви ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» строк предявлення наказу ГСДО від 15.08.2013р. по справі № 905/2483/13 до виконання не сплив, вказана заява у відповідній частині задоволенню не підлягає.

На підтвердження втрати наказу заявником (позивачем) надано до суду довідку від 24.10.2016р. № 1957/4-02.2-34/16П за підписом начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4, в якій зазначено, що у зв'язку з тим, що виконавчий документ повернутий 07.11.2014р. стягувачу та останнім не отриманий, враховуючи складну ситуацію, що склалась на території АТО (м. Донецьк) , орган ВДВС вважає наказ ГСДО №905/2483/13 від 15.08.2013р. втраченим при поштовому переказі.

Також заявником (позивачем) надано до суду довідку від 17.11.2016р. № 31/13-4288 за підписом заступника директора з питань роботи з контрагентами ОСОБА_5 та заступника начальника управління - начальника відділу - заступника головного бухгалтера ОСОБА_6 ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», в якій зазначено, що наказ ГСДО від 15.08.2013р. №905/2483/13 після його пред'явлення до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не повертався стягувачу.

При цьому, як посилається заявник (позивач) рішення ГСДО від 28.05.2013р. по справі №905/2483/13 на даний час не виконано, та заборгованість за наказом ГСДО від 15.08.2013р. №905/2483/13 складає 5 034 173,11 грн.

Факт втрати наказу в розумінні вимог ст. 120 ГПК України передбачає неможливість його використання для реалізації права на примусове виконання судового рішення саме стягувачем. Вказана норма права не містить вимог до форми та змісту довідки про втрату наказу, не зобов'язує стягувача або державного виконавця наводити причини втрати наказу. Підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р. (заява № 3236/03) існування заборгованості, підтверджене обов'язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «ОСОБА_7 проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009р.).

Враховуючи викладене, а також те, що заявник звернувся із заявою про видачу дублікату наказу до закінчення строку для предявлення наказу ГСДО від 15.08.2013р. по справі № 905/2483/13 до виконання, та те, що у відповідності зі ст.ст.33, 34, 43 ГПК України факт втрати наказу ГСДО від 15.08.2013р. по справі № 905/2483/13 підтверджено належним чином, заява ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в частині видачі дублікату наказу ГСДО від 15.08.2013р. по справі № 905/2483/13 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» за вх. № 33276/16 від 22.11.2016р. про видачу дублікату наказу та поновлення строку предявлення наказу до виконання задовольнити частково.

2. ОСОБА_1 компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» дублікат наказу господарського суду Донецької області від 15.08.2013р. по справі № 905/2483/13 про стягнення з ОСОБА_2 підприємства «Макіївтепломережа» м. Макіївка (86156, Донецька область, м. Макіївка, вул. Лебедева, б.72-а, ) на користь ОСОБА_1 компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м.Київ, вул.Шолуденка,1, ) заборгованості у сумі 5 034 173 (п'ять мільйонів сто тридцять чотири тисячі сто сімдесят три) грн. 11 коп., яка складається із: - суми 3% річних нарахованих за період з 02.03.2011 року по 29.03.2013 року у розмірі 2 933 105 грн. 87 коп., - суми інфляційних втрат нарахованих за період з лютого 2011 року по лютий 2013 року у розмірі 2 101 067 грн. 24 коп.; судового збору у сумі 66 982 (шістдесят шість тисяч дев'ятсот вісімдесят дві) грн. 50 коп.

3. В решті заяви відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Додаток на адресу ОСОБА_1 компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»: дублікат наказу господарського суду Донецької області від 15.08.2013р. по справі № 905/2483/13.

Суддя Л.В. Ніколаєва