КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2017 р. Справа№ 911/1838/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Мартюк А.І.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представники сторін у судове засідання 04.10.2017 року не прибули

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Державного підприємства «Національна атомна

енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі

відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС»

на рішення Господарського суду Київської області

від 31.07.2017 року

у справі № 911/1838/17 (суддя Чонгова С.І.)

за позовом Державного підприємства «Національна атомна

енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі

відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС»

до Приватного підприємства «УКРЗІЗ»

про стягнення 37 783,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.07.2017 року по справі № 911/1838/17 позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства «УКРЗІЗ» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» 13 443,58 грн. пені та 11 641,82 грн. штрафу, а також 1 062,28 грн. в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

В частині вимог про стягнення 342,79 грн. пені та 12 353,38 грн. штрафу в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2017 року по справі № 911/1838/17 скасувати частково в частині стягнення штрафу в сумі 11 641,82 грн. та судового збору в сумі 1 062,28 грн. на користь позивача та прийняти нове рішення, яким стягнути штраф у сумі 23 995,20 грн. та судовий збір у сумі 3 368,00 грн. на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Мартюк А.І. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.10.2017 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представники сторін у судове засідання не прибули, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

22.09.2017 року через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких відповідач підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив розглядати справу без участі свого представника.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

29.03.2017 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» (далі - покупець, позивач) та Приватним підприємством «УКРЗІЗ» (далі - постачальник, відповідач, ПП «УКРЗІЗ») укладено договір поставки № 12426/53-124-01-17-06340 (далі - Договір).

За умовами Договору, постачальник зобов'язався поставити у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар, в кількості, асортименті та по ціні, що зазначено в специфікаціях № 1, № 2, які є невід'ємними частинами договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору, його ціна становить 719 999,11 грн., крім того ПДВ - 87 535,38 грн., всього 807 534,49 грн.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що строк поставки становить 20 календарних днів з дати укладення сторонами договору.

Згідно п. 7.2 Договору, за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7% від вказаної вартості.

Умовами п. 10.1 Договору визначено, що він набирає чинності з дати підписання договору обома сторонами і діє до 31.12.2017 року.

Сторонами узгоджені та підписані специфікації № 1 та № 2, як додатки № 1 та № 2 до Договору (а.с.13-15).

12.04.2017 року відповідачем поставлено позивачу товар на суму 464 745,79 грн., що підтверджується видатковою накладною № УЗ-000041 (а.с.16).

24.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій вимагав поставити залишок товару, в десятиденний термін з моменту отримання даної претензії, на суму 342 788,70 грн. та сплатити штрафні санкції.

18.05.2017 року відповідачем поставлено товар на суму 176 476,92 грн., що підтверджується видатковою накладною № УЗ-000050 (а.с. 19).

08.06.2017 року відповідачем поставлено решту товару на суму 166 311,78 грн., що підтверджується видатковою накладною № УЗ-000060 (а.с. 34).

Таким чином, станом на 08.06.2017 року відповідач виконав зобов'язання за Договором з поставки товару.

Проте, позивач стверджує, що поставка товару за накладними № УЗ-000050 від 18.05.2017 року та № УЗ-000060 від 08.06.2017 року відбулась з порушенням терміну, встановленого у Договорі (до 18.04.2017 року).

Враховуючи зазначене, ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» звернулося з даним позовом та просить, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, стягнути з ПП «УКРЗІЗ» на свою користь штрафні санкції у сумі 37 783,57 грн., а саме: 13 786,37 грн. пені та 23 995,20 грн. штрафу.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Як визначено ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Як зазначено у п. 5.1 Договору, строк поставки становить 20 календарних днів з дати укладення сторонами договору.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За вказаних умов, кінцевим строком поставки товару за Договором є 18.04.2017 року.

Тобто, починаючи з 19.04.2017 року почалося прострочення продавцем строку поставки товару, відповідно з вказаної дати покупець вправі нараховувати штрафні санкції за таке прострочення, а не з 18.04.2017 року як розраховано позивачем.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Положеннями ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 7.2 Договору встановлено, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7% від вказаної вартості.

Відповідач поставив товар 12.04.2017 року на суму 464 745,79 грн., 18.05.2017 року - на суму 176 476,92 грн. та 08.06.2017 року - на суму 166 311,78 грн.

Враховуючи, що прострочення зобов'язання з поставки товару починається з 19.04.2017 року, то штраф за прострочення поставки понад 30 днів повинен розраховуватись на заборгованість, яка виникла станом на 18.05.2017 року.

Оскільки станом на 18.05.2017 року відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 641 222,71 грн., то штраф повинен розраховуватись виходячи із суми заборгованості у розмірі 166 311,78 грн.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача 11 641,82 грн. штрафу.

Щодо стягнення 13 786,37 грн. пені, колегія суддів, провівши повторний арифметичний розрахунок, з урахуванням вірних періодів та сум заборгованості, погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 13 443,58 грн. пені.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 13 786,37 грн. пені та 11 641,82 грн. штрафу.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі - не наведено.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2017 року по справі № 911/1838/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2017 року по справі № 911/1838/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/1838/17 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

А.І. Мартюк

Повний текст рішення складено 09.10.2017 року.