РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2017Справа №910/13837/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал»

до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»

про стягнення 4177,50 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Бабак Б.С. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвала надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР, та була ним отримана, що вбачається зі зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, тому будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

08.07.2016 по автодорозі Київ - Одеса була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_1, не пересвідчився, що його маневр буде безпечним, виконав перестроювання, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Санг Йонг», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідкою ДАІ про ДТП та постановою суду, копії яких містяться у справі.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Санг Йонг», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який був застрахований ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» на підставі Договору добровільного страхування (копія залучена до справи, далі - Договір добровільного страхування). Докази, що Договір не був діючим на час ДТП, у справі відсутні.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, та враховуючи, зокрема, рахунок СТО від 18.07.2016 та акт виконаних робіт від 30.07.2016 (4177,50 грн.), ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» було складено страховий акт, відповідно до якого ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» розрахував та виплатив страхове відшкодування у розмірі 4177,50 грн. на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, ПрАТ «СК «Саламандра - Україна», здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права вимоги потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Указане право вимоги перейшло від ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» до Позивача за договором про надання фінансових послуг факторингу №01/31.03.2017 від 31.03.2017, відповідно до умов якого Позивач, як фактор, займає місце ПрАТ «СК «Саламандра - Україна», як клієнта (кредитора) по всім вимогам клієнта згідно Додатку № 1 до Договору (до якого входить і право вимоги, яке виникло з виплати за вказаним Договором добровільного страхування внаслідок ДТП), у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. При цьому, судом враховано, що Позивач є зареєстрованою фінансовою установою, одним із видів діяльності товариства є надання послуг факторингу.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_2, автомобіля «Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_1, під час експлуатації останнього, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до справи постановою суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2, як особи, яка експлуатувала автомобіль «Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) №АЕ/6384366 (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 50000 грн., франшиза - 0).

Отже, на Відповідача полісом № АЕ/6384366 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації ОСОБА_2, автомобіля «Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_1, на час ДТП.

Залученим до матеріалів справи рахунком СТО підтверджується, що ремонт на СТО Застрахованого автомобіля фактично коштував 4177,50 грн., та ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» на підставі складеного на виконання умов Договору страхового акта розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 4177,50 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, і також Відповідач не спростував розраховану ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» суму страхового відшкодування, та не надав доказів наявності підстав для застосування для деталей пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля коефіцієнту зносу.

Судом встановлено, що наведені у рахунку СТО матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідці ДАІ, і Відповідачем не надано доказів протилежного.

Розглядаючи спір по суті суд зазначає, що у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15 викладено правову позицію про те, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Тому виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування Страховик набуває права зворотної вимоги до Страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АЕ/6384366, умови договору про надання фінансових послуг факторингу №01/31.03.2017 від 31.03.2017, та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду, не більше вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля (4177,50 грн.), та виходячи з суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» страхового відшкодування (4177,50 грн.), але в межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (50000 грн.), і за мінусом франшизи (0 грн.), і отже в сумі 4177,50 грн.

З огляду на все наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38Б; ідентифікаційний код 25186738) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (36020, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 14-А/22; ідентифікаційний код 37686922) 4177 (чотири тисячі сто сімдесят сім) грн. 50 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.2017

Суддя Сташків Р.Б.