РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017Справа №910/14541/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агротеп»
до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 203344,80 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники учасників процесу: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротеп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» 203344,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), яка сталася 26.04.2016 на 49 км автодороги Київ-Чоп, позивачу було завдано майнової шкоди у загальному розмірі 197154,30 грн. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_3, водієм якого скоєно ДТП, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6982838, позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача. При цьому, оскільки частина суми страхового відшкодування (у розмірі 29900,00 грн) була виплачена відповідачем в добровільному порядку, позивач просить стягнути з нього 167254,30 грн основної заборгованості, а також 22224,20 грн пені, 11323,12 грн інфляційних втрат та 2543,18 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/14541/17, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та призначено справу до розгляду.

04.10.2017 через канцелярію суду від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що полісом №АЕ/6982838 встановлено, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50000,00 грн, а тому за спірним страховим випадком недоплаченою є сума 20010,00 грн. Також відповідач зазначає, що при здійсненні розрахунку суми пені позивачем не враховано обмежень, встановлених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

У відзиві на позовну заяву відповідач також просив суд розглядати справу без участі його представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2017 розгляд справи було відкладено на 19.10.2017.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.04.2016 близько 01 год. 30 хв. на 49 км автодороги Київ-Чоп на АЗК «ОККО» сталася ДТП, а саме: водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Volkswagen, державний номер НОМЕР_3, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем DAF, державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом Schmitz, державний номер НОМЕР_2, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Агротеп». Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби були пошкоджені.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Макарівського районного суду Київської області від 22.08.2016, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Volkswagen, державний номер НОМЕР_3, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_3, на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6982838.

Вказаним договором (поліс №АЕ/6982838) передбачено, що франшиза становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності (страхова сума) за шкоду, заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З наявного в матеріалах справи звіту №58-D/20/4, складеного 22.05.2016 суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Селтим» в особі оцінювача ОСОБА_2, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля DAF, державний номер НОМЕР_1, складає 11475,17 грн.

Також для долучення до матеріалів справи позивачем надано звіт №80-D/25/7, складений 28.11.2016 суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Селтим» в особі оцінювача ОСОБА_2, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу Schmitz, державний номер НОМЕР_2, складає 185679,13 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що загальна вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу належних позивачу транспортних засобів становить 197154,30 грн.

В той же час, суд відзначає, що у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальних норм ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, та в межах обумовленої договором страхування страхової суми (ліміту відповідальності).

Статтею 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Отже, враховуючи визначені полісом №АЕ/6982838 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір відновлювального ремонту пошкоджених транспортних засобів з урахування коефіцієнту фізичного зносу, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 50000,00 грн (ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, на одного потерпілого).

Судом враховується, що в результаті ДТП, що сталася 26.04.2016, зазнали пошкоджень два транспортні засоби позивача - автомобіль DAF, державний номер НОМЕР_1, та напівпричеп Schmitz, державний номер НОМЕР_2. Однак, з огляду на положення ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума (ліміт відповідальності) визначається на одного потерпілого та не залежить від переліку та кількості майна, пошкодженого в результаті ДТП.

18.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротеп» звернулося до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування за спірним страховим випадком.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, в силу положень ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов'язаний був здійснити виплату страхового відшкодування до 18.01.2017.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зобов'язання з виплати на користь позивача суми страхового відшкодування було виконано частково, а саме: сплачено суму у загальному розмірі 29900,00 грн (згідно платіжних доручень №4142 від 03.04.2017 та №4440 від 04.05.2017). Решта суми страхового відшкодування, належної до виплати (у розмірі 20100,00 грн), сплачена відповідачем не була.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» суми страхового відшкодування у розмірі 20100,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Наявності підстав для стягнення з відповідача решти заявленої до стягнення суми відшкодування - у розмірі 147154,30 грн, позивачем належними та допустимими доказами не доведено, а тому в цій частині позовні вимоги залишаються судом без задоволення.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 22224,20 грн, нараховану за період з 18.01.2017 по 21.07.2017, 3% річних у розмірі 2543,18 грн за період з 18.01.2017 по 21.07.2017 та інфляційні втрати у розмірі 11323,12 грн за період з 18.01.2017 по 21.07.2017.

Судом встановлено, що відповідач свого обов'язку по перерахуванню коштів своєчасно не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.

Однак, суд здійснює перерахунок заявленої до стягнення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки позивачем здійснено розрахунок, виходячи із суми заборгованості у розмірі 167254,30 грн, в той час як в ході розгляду справи судом встановлено, що розмір належної до виплати суми страхового відшкодування становить 50000,00 грн. Крім того, при здійсненні розрахунку суми пені позивачем не враховано положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, за якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За здійсненим судом перерахунком, з урахуванням здійснених відповідачем часткових проплат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 4597,47 грн (за період з 18.01.2017 по 18.07.2017), 3% річних у розмірі 513,93 грн (за період з 18.01.2017 по 21.07.2017) та інфляційні втрати у розмірі 3263,87 грн (за період з 18.01.2017 по 21.07.2017).

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м.Київ, вулиця Саксаганського, будинок 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротеп» (02105, м.Київ, вулиця Павла Усенка, будинок 8, ідентифікаційний код 21496904) суму страхового відшкодування у розмірі 20010 (двадцять тисяч десять) грн 00 коп., пеню у розмірі 4597 (чотири тисячі п'ятсот дев'яносто сім) грн 47 коп., 3% річних у розмірі 513 (п'ятсот тринадцять) грн 93 коп., інфляційні втрати у розмірі 3263 (три тисячі двісті шістдесят три) грн 87 коп. та судовий збір у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн 80 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.10.2017

Суддя Ю.М. Смирнова