РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"24" жовтня 2017 р. Справа № 903/574/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Мельник О.В. ,

суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

за участю представників сторін:

позивача- Григорчук А.С. (довіреність №80/07.1-9/18009 від 29.12.2016р.);

ОСОБА_1 (керівник);

відповідача- Семерей П.І. (керівник),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Товариства з обмеже-ною відповідальністю «Телемережі України» на рішення господарського суду Волинської області від 12.09.2017р. у справі №903/574/17

за позовом Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»,

в особі - Подільської філії «Українського державного центру радіочастот»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телемережі України» м.Луцьк

про стягнення 2 636 грн. 40 коп. заборгованості,-

Представникам розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України. Клопо-тання про здійснення технічної фіксації судового процесу заявлено не було. Заяви про відвід суд-дів не надходило.

Рішенням господарського суду Волинської області від 16.05.2017р. у справі №903/574/17 (суддя Шум М.С.) з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, задоволено позов Держав-ного підприємства «Український державний центр радіочастот», в особі Подільської філії «Україн-ського державного центру радіочастот» (надалі в тексті Підприємство) до Товариства з обмеже-ною відповідальністю «Телемережі України» (надалі в тексті Товариство) про стягнення 2 636 грн. 40 коп. заборгованості згідно укладеного договору.(арк.справи 90-91).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач належним чином ви-конував свої обовязки за договором в частині моніторингу радіочастотного випромінювання. Ра-зом з тим, Відповідач без належного обґрунтування відмовлявся оплачувати виставлені рахунки з серпня 2016 року по березень 2017 року, а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.(арк. справи 91).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, у якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 16.05.2017р. в даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.(арк.справи 99-101).

Обґрунтовуючи скаргу Позивач зазначає, що приймаючи рішення господарський суд непов-но зясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. Скаржник вказує, що суд дійшов безпідставного висновоку, що Відповідач необґрунтовано відмов-лявся оплачувати рахунки, мотивуючи це у відповідях на претензії Позивача необхідністю здій-нення перерахунку вартості послуг у відповідності до умов Договору, оскільки, на думку Відповіда-ча, Позивач не виконував обсягу послуг, за які виставляв рахунки.(арк.справи 100).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.10.2017р. прийнято до про-вадження скаргу Відповідача. Також витребувано у Скаржника оригінали доказів надсилання копії апеляційної скарги Позивачу.(арк.справи 97).

На виконання вимог ухвали суду від 04.10.2017р. від Скаржника 12.10.2017р. поштою надій-шли оригінали доказів надсилання копії апеляційної скарги Позивачу.(арк.справи 107-109).

Позивач не скористався своїм правом подати відзивна апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 24.10.2017р. представник Відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, надав свої пояснення. Крім того, подав для огляду суду дода-ток до Договору від 01.06.2016р, копію якого колегія суддів долучила до матеріалів справи у відпо-відності до ст.101 ГПК України. Представники Позивача заперечили проти доводів та вимог апеля-ційної скарги, надали пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Український державний центр радіочастот» в особі Вінницької філії УДЦР, яка перейменована в Подільську філію згідно наказу №419 від 17.09.2014р. ДП «Український державний центр радіочастот»-виконавець та ТзОВ «Телемережі України»-за-мовник 17.04.2013р. уклали договір №55 на виконання робіт, повязаних з радіочастотним моніто-рингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів з протоколом роз-біжностей від 17.04.2013р.(надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1 Договору, його предметом є проведення виконавцем радіочастотного моніторингу параметрів випромінювання з метою забез-печення електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), а також виявлення та усунення радіозавад в роботі РЕЗ замовника.(арк.справи 13, 14).

Відповідно до п.2.1 Договору, виконавець зобовязується протягом всього терміну дії цього Договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з доз-волами на експлуатацію РЕЗ.

Відповідно до п.п. 2.2.2, 3.3 Договору, замовник зобовязаний своєчасно сплачувати виконав-цеві плату за виконані роботи. Вартість робіт з радіочастотного моніторингу наведена у Додатку до Договору, визначається на підставі затверджених у встановленому порядку «Тарифів на роботи (по-слуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», повязаних з корис-туванням радіочастотним ресурсом України» за один календарний місяць і не включає податку на додану вартість (ПДВ нараховується згідно законодавства України).

Виконання робіт, згідно п.3.6 Договору в редакції протоколу розбіжностей підтверджуєть-ся відповідним актом виконаних робіт і спектрограмою випромінювання РЕЗ мовлення.

Якщо у замовника є обґрунтовані заперечення щодо Акту виконаних робіт, він зобовязаний протягом 5-ти робочих днів від дати отримання Акта надати виконавцеві письмову обґрунтовану відмову від його підписання. Непідписання замовником Акту виконаних робіт при відсутності обґ-рунтованої відмови в строк, встановлений в п.3.7 цього Договору, розцінюється сторонами як виз-нання замовником повного та належного виконання виконавцем своїх зобовязань, а відповідні ро-боти вважаються виконаними виконавцем належним чином (якісно) і прийнятими замовником без претензій і зауважень.(п.п.3.7, 3.8 Договору)

Згідно п.2 Протоколу розбіжностей сторони Відповідача внесено зміни до Додатку №1 до До-говору і застосовано коефіцієнт 0,5 на підставі п.20 Тарифів, оскільки передавач розповсюджує ви-ключно державну радіопрограму Українське радіо (УР-1).(арк.справи 14).

Матеріали справи також містять:

- дозвіл №РРЛ-68-0119169, виданий 30.07.2013р. та дійсний до 27.07.2026р. на експлуатацію радіоелектронних засобів радіорелейного звязку, виданий ТзОВ «Телемережі України» як власни-ку двох радіоелектронних засобів.(арк.справи 56);

- дозвіл №ЗМ-68-0234272, виданий 18.04.2016р. та дійсний до 16.06.2020р. на експлуатацію радіоелектронного засобу аналогового звукового мовлення, виданий ТзОВ «Телемережі України» як власнику радіоелектронного засобу.(арк.справи 55);

- дозвіл №ЗМ-05-0264661 виданий 04.05.2016р. та дійсний до 26.01.2023р. на експлуатацію радіоелектронного засобу аналогового звукового мовлення, виданий ТзОВ «Телемережі України» як власнику радіоелектронного засобу.(арк.справи 57);

- дозвіл №ЗМ-05-0353317 виданий 25.05.2017р. та дійсний до 31.03.2024р. на експлуатацію радіоелектронного засобу аналогового звукового мовлення, виданий ТзОВ «Телемережі України» як власнику радіоелектронного засобу.(арк.справи 58).

- поданий до суду апеляційної Додаток від 01.06.2016р. до Договору із встановленням зага-льної вартості обслуговування 4 обєктів в сумі 190 грн. (арк.справи 112).

- Додаток від 01.08.2016р. до Договору із встановленням загальної вартості обслуговування 4 обєктів в сумі 259 грн. 60 коп., підписаний лише представником Підприємства.(арк.справи 14 зво-рот).

- акти виконаних робіт із моніторингу радіорелейного звязку та рахунки на оплату виставле-лені ТзОВ «Телемережі України» як користувачу радіочастотного ресурсу України: рахунок №3861 від 30.08.2016р. за серпень 2016р. на суму 259,60 грн.(Акт №16-01-3861 від 31.08.2016р.); рахунок №4213 від 27.09.2016р. за вересень 2016р. на суму 259,60 грн.(Акт №16-01-4213 від 30.09. 2016р.); рахунок №4786 від 25.10.2016р. за жовтень 2016р. на суму 259,60 грн.(Акт №16-01-4786 від 31.10. 2016р.); рахунок №5128 від 28.11.2016р. за листопад 2016р. на суму 259,60 грн.(Акт №16-01-5128 від 30.11.2016р.); рахунок №5805 від 21.12.2016р. за грудень 2016р. на суму 259,60 грн. (Акт №16-01-5805 від 30.12.2016р.); рахунок №1143 від 27.03.2017р. за березень 2017р. на суму 1338,40 грн. (Акт №17-01-1143 від 31.03.2017р.).(арк.справи 17-22).

- акти виконаних робіт із моніторингу радіорелейного звязку та рахунки на оплату виставле-ні ТзОВ «Телемережі України» як користувачу радіочастотного ресурсу України: №2401 від 31.05. 2017р. за травень 2017р. на суму 134,41 грн.(Акт №17-01-2401 від 31.05.2017р.) та рахунок №2601 від 27.06.2017р. за червень 2017р. на суму 97,63 грн.(Акт №17-01-2601 від 30.06.2017р.), які Відпові-дачем оплачені.(арк.справи 23-24, 85-87).

- лист Відповідача №161 від 21.09.2016р. з пропозицією про внесення змін до Договору, в якому Товариство зазначає, що лише 12 вересня 2016р. отримало Додаток від 01.08.2016р. до Дого-вору із встановленням загальної вартості обслуговування 4 обєктів в сумі 259 грн. 60 коп., а тому може погодити такі зміни лише з 01.09.2016р.

Матеріали справи містять листи ТзОВ «Телемережі України», адресовані Подільській філії, в яких зазначається про оплату наданих послуг лише після отримання належних документів на оп-лату таких послуг відповідно до умов Договору.(арк.справи 38,39).

З матеріалів справи також вбачається, що у відповідь на пропозицію сплатити 1 393 грн. 29 коп. заборгованості за серпень-грудень 2016р., яка вбачається з претензії Позивача №2143 від 09.02. 2017р. про сплату суми боргу листом від 01.03.2017р. №35 Відповідач повідомив, що виставлені за період серпня-грудня 2016р. рахунки не відповідають фактичному замовленню, а тому оплаченою може бути лише перерахована сума наданих послуг.(арк.справи 16, 40).

Як вже зазначалося, суд першої інстанції із врахуванням заяви про зменшення ціни позову, рішенням від 12.09.2017р. задоволив позовні вимоги в повному обсязі.(арк.справи 90-91).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні оскар-жуваного рішення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга безпідставна і не підлягає задо-воленню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для ви-конання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобовязання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Господарські зобовязання, відповідно до ст.174 ГК України, можуть виникати, зокрема, із гос-подарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених зако-ном, але таких, які йому не суперечать.

Предметом даного спору є стягнення боргу за договором послуг.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення 17.04.2013р. Договору №55 між сторонами виникли правовідносини з надання послуг, оскільки такі відносини відповідають дефіні-ції ст.901 ЦК України: коли одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не вста-новлено договором.

Тому, факти виконання робіт та відображення їх вартості в наданих актах і рахунках, в силу ст.903 ЦК України зумовлюють виникнення у Відповідача зобовязання оплатити їх вартість.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як стверджено матеріалами справи, підставою виникнення заборгованості Позивач вважає Договір, акти виконаних робіт та виставлені рахунки.

Відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладе-ним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За загальними правилами господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.(ст.181 ГК України).

При цьому, звертаючись із апеляційною скаргою Відповідач не заперечує ні факту укладення Договору, ні факту надання Позивачем послуг, проте не погоджується із обсягом послуг та їх вар-тістю.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів зазначає, що зобовязанням, згідно ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на ко-ристь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Розглядаючи дану справу, колегія суддів приймає до уваги, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює ная-вність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші об-ставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.(ст.32 ГПК Украї-ни). Відтак, належним доказом, який містить відомості про господарську операцію є первинний до-кумент. При цьому, господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.(ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фі-нансову звітність в Україні»). Відповідно до статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерсь-кого обліку господарських операцій є первинні документи.

Так, відповідно до п.п.3.6-3.8 Договору в редакції протоколу розбіжностей виконання робіт підтверджується відповідним актом виконаних робіт і спектрограмою випромінювання РЕЗ мов-лення. Якщо у замовника є обґрунтовані заперечення щодо Акту виконаних робіт, замовник зобов-язаний протягом 5-ти робочих днів від дати отримання Акта надати виконавцю письмову обґрунто-вану відмову від його підписання. Непідписання замовником акту виконаних робіт при відсутності обґрунтованої відмови в строк, встановлений в п.3.7 Договору, розцінюється сторонами як визнан-ня замовником повного та належного виконання виконавцем своїх зобовязань, а відповідні роботи вважаються виконаними виконавцем належним чином (якісно) і прийнятими замовником без пре-тензій і зауважень.

Матеріали справи не містять доказів оплати послуг за період з серпня 2016р. по квітень 2017 року, рівно як не містять і доказів надіслання у 5-тиденний строк обґрунтованих відмов від підпи-сання Актів.

При цьому, на переконання колегії суддів недотримання умови про надсилання спектро-грам не спростовує факту надання та споживання послуг і не звільняє Відповідача від обовязку оп-латити їх вартість. Разом з тим, часткова сплата Відповідачем наданих послуг додатково підтверджує визнання Товариством Договору. Крім того, останнє не подало власного контррозрахунку та зазна-чило обставин, на яких ґрунтується сума фактично наданих послуг.

Розглядаючи спір у даній справі, колегія суддів вважає безпідставними твердження Скарж-ника щодо надмірної плати за надані послуги, а також виставлення рахунків за обслуговування не-функціонуючих обєктів, оскільки матеріалам справи стверджено, що зобовязання з моніторингу обєктів Позивач виконує на підставі Дозволів, а Відповідачеві видано Дозволи на експлуатацію 4 радіоелектронних засобів.(арк.справи 55-58).

Крім того, згідно з п.5 ч.2 ст.6 Закону України «Про радіочастотний ресурс України», користу-вачі радіочастотного ресурсу України зобовязані вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального ко-ристування.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що Підприємство не вста-новлює і не змінює в односторонньому порядку вартості моніторингу РЕЗ, а керується виключно положеннями зазначеного закону та підзаконних актів.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту і обсягу зобовязань Відповідача, рівно як і твердження щодо невмотивованості висновку суду про відмову в задоволен-ні позову.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апе-ляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріально-го та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телемережі України» на рішення господарського суду Волинської області від 16.05.2017р. у справі №903/574/17 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №903/574/17 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.