УХВАЛА

11.10.2017Справа № 26/218

За скаргою Національного банку України

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС) при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 у справі №26/218

за позовом Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі

1. Національного банку України,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційного банку «Арма»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика»

про стягнення 9598166,85 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача-1 (скаржника) - Бірюкова О.А. (представник за довіреністю);

від прокуратури, позивача-2, відповідача та ВДВС - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Господарським судом міста Києва у порядку ст. 121-2 ГПК України прийнято до розгляду указану скаргу, у якій скаржник просить суд:

- визнати дії державного виконавця ВДВС Бялого М.Г. щодо примусового виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 26/218 незаконними;

- скасувати постанову державного виконавця ВДВС Бялий М.Г. про повернення виконавчого документа стягувану № 53703442 від 31.07.2017;

- зобов'язати державного виконавця ВДВС Бялого М.Г. вжити передбачених законодавством заходів для виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 26/18 про стягнення заборгованості, звернення стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА».

Скарга мотивована тим, що всупереч вимогам закону, державним виконавцем не було вчинено всіх дій згідно наданих йому законом прав та покладених обов'язків по виконанню наказу, що призвело до безпідставного винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Судом встановлено, що у провадженні ВДВС перебувало виконавче провадження №53703442 з виконання наказу від 26.09.2011 у справі № 26/218.

Постановою ВДВС від 31.07.2017 у виконавчому провадженні №53703442 наказ від 26.09.2011 у справі № 26/218 було повернуто стягувачу без виконання.

У постанові вказано, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р., № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. У відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

ВДВС вказало, що з огляду на те, що згідно виконавчого документа необхідно звернути стягнення на нерухоме майно, яке розташовано на території здійснення антитерористичної операції, даний виконавчий документ піддягає поверненню стягувачу, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Проте вказаний наказ від 26.09.2011 у справі № 26/218 не передбачає звернення стягнення не нерухоме іпотечне майно боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика», натомість передбачає стягнення з даного боржника грошових коштів (кредиту, відсотків, комісії та санкцій).

Відтак, на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика» грошових коштів не поширюється дія ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», тому посилання ВДВС на підставу повернення, що за наказом необхідно звернути стягнення на іпотечне нерухоме майно боржника, яке розташовано на території здійснення антитерористичної операції, є безпідставним, так як ВДВС було відкрито виконавче провадження №53703442 саме щодо боржника, з якого за наказом передбачено стягнення коштів - щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 3 указаної статті містить перелік прав, якими наділений виконавець під час здійснення виконавчого провадження, та відповідно якими може скористатися для виконання рішення.

ВДВС не надано доказів вжиття всіх заходів згідно наданих йому законом прав для виконання рішення суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика» грошових коштів, тому повернення виконавчого документу стягувачеві без виконання було передчасним.

З огляду на наведене суд визнає обґрунтованими та задовольняє вимоги скарги.

Інші доводи скарги судом розглянуті, проте не враховуються, оскільки на результат розгляду скарги - задоволення вимог скарги з наведених вище підстав, впливу не мають.

Керуючись ст. 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вимоги скарги задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бялого М.Г. щодо примусового виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 26/218 незаконними.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бялого М.Г. про повернення виконавчого документа стягувачу № 53703442 від 31.07.2017.

Зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бялого М.Г. вжити передбачених законодавством заходів для виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 26/18 про стягнення заборгованості.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків