РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017Справа №910/15079/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АХА Страхування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-авто"

про стягнення 14 366,71 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Білоконь І.В. - представник за довіреністю № 3368/18 від 19.12.2017
від відповідачане з'явились

У судовому засіданні 18.10.2017, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АХА Страхування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-авто" про стягнення 14 366,71 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в результаті ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ "СК "АХА Страхування" транспортний засіб "Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_1. На підставі страхових актів № 1.003.16.0011740/АХА2146097 від 23.08.2016 та №1.003.16.0011740/АХА2146097 від 17.08.2016 позивачем було виплачене страхове відшкодування власнику автомобіля "Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_1 у розмірі 63 866,71 грн. Оскільки ДТП сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3, який керував автобусом "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_3, що належав ТОВ "Союз-авто" та був застрахований ТзДВ "СК "Альфа-Гарант", позивач звернувся з регресною вимогою до ТзДВ "СК "Альфа-Гарант", яка була задоволена останнім на суму 49 500,00 грн. Поряд з тим, враховуючи що водій, з вини якого сталася ДТП, перебував у трудових відносинах з ТОВ "Союз-авто", останній, як роботодавець, зобов'язаний згідно ст. 1172 ЦК України сплатити позивачу невідшкодовану суму страхового відшкодування у розмірі 14 366,71 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15079/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 04.10.2017.

28.09.2017 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшли письмові пояснення та документи позивача на виконання вимог ухвали суду, що були долучені до матеріалів справи. У наданих поясненнях позивач зазначає, що 17.07.2017 ТзДВ "Альфа-Гарант" відшкодувало шкоду за заявленим страховим випадком, завдану автомобілю "Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_1, виходячи з ліміту відповідальності за полісом № АЕ/4380113 (50 000,00 грн.) мінус франшиза (500,00 грн.), в тому числі витрати на евакуацію транспортного засобу, у загальному розмірі 49 500,00 грн. в межах ліміту.

У судовому засіданні 04.10.2017 за участю представників сторін та за усним клопотання позивача було оголошено перерву в судовому засіданні до 18.10.2017.

У судовому засіданні 18.10.2017 представник позивача підтримала позовні вимоги у розмірі 14 366,71 грн., які складаються з суми невідшкодованого страхового відшкодування та витрат на евакуацію транспортного засобу, надала пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

04 березня 2016 між ПрАТ "СК "АХА Страхування" (далі - позивач, страховик) та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 59411а6щ, відповідно до умов якого страховик взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_1, його окремих частин та додаткового обладнання внаслідок ДТП.

З довідки № 677552 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 01.06.2016 в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобіля "Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_5, автобуса "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_3, що належить ТОВ "Союз-авто", під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Mazda", державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6, під його керуванням.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 16.6. Правил дорожнього руху України, яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2016 у справі № 753/15346/16-п., яка залишена без змін Постановою Апеляційного суду міста Києва від 03.04.2017.

03 серпня 2016 року страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, у якій просив виплатити страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Згідно зі Звітом № 496/16 від 10.08.2016, який був складений ФОП ОСОБА_7, вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 147 899,56 грн., що перевищує 70 % страхової суми за договором (125 000,00 грн.) та визначається повною загибеллю транспортного засобу за умовами договору.

Відповідно до п. 29.8. Договору КАСКО № 59411а6щ від 04 березня 2016 р. при повній загибелі ТВ страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми, встановленої на відповідний період дії Договору, за вирахуванням суми знецінення ТЗ за відповідний період дії Договору (розділ 16 та 24 Договору), вартості пошкодженого ТЗ та встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи (з урахуванням умов п. 29.9 Договору). Вартість пошкодженого ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо такого ТЗ (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Аудатекс Україна») чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

За даним страховим випадком розмір страхового відшкодування з урахування п. 29.8 Договору визначався наступним чином:

125 000,00 - 4 623,29 - 56 900,00 = 63 476,71 грн.

де 125 000,00 грн. - страхова сума;

4 623,29 грн. - знецінення ТЗ за період страхування;

56 900,00 грн. - вартість залишків транспортного засобу, визначена шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн-Україна».

Як вбачається зі страхового акту № АХА2151138 від 23.08.2016, позивачем при визначенні суми страхового відшкодування, яка підлягає виплаті страховику за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 59411а6щ від "04 березня 2016р." було вираховано частину несплаченої суми страхової премії у розмірі 2906 грн. 00 коп., у зв'язку з чим сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті страховику, становила 60570 грн. 71 коп.

Згідно платіжного доручення № 263 201 від 25.08.2016 страхове відшкодування у розмірі 60 570,71 грн. було виплачено на рахунок ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно страхового акту № АХА2146097 від 17.08.2016 позивачем було також визначено суму відшкодування витрат на послуги евакуатора у розмірі 390,00 грн., виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 262307 від 18.08.2016.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільна відповідальність транспортного засобу "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_3, яким спричинено ДТП, була застрахована у ТзДВ "СК "Альфа-Гарант" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4380113.

Відповідно до умов договору (полісу) № АЕ/4380113 страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме транспортного засобу "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_3.

Зокрема, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 50 000,00 грн. та франшиза становить - 500,00 грн.

Оскільки право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене, останній звернувся до ТзДВ "СК "Альфа-Гарант" з вимогою виплатити страхове відшкодування.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджується поясненнями представника позивача, 17.07.2017 ТзДВ "Альфа-Гарант" відшкодувало позивачу шкоду за заявленим страховим випадком (в тому числі витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 390,00 грн.) виходячи з ліміту відповідальності за полісом № АЕ/4380113 (50 000,00 грн.) та за мінусом франшизи (500,00 грн.) у загальному розмірі 49 500,00 грн.

Таким чином, звертаючи з позовом до суду позивач з урахуванням положень ст. 1172 Цивільного кодексу України просить стягнути з ТОВ "Союз-авто" залишок невідшкодованої суми страхового відшкодування у розмірі 14 366,71 грн., який включає в себе різницю між фактичним розміром шкоди (63 476,71 грн.) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням у розмірі 49 500,00 грн), а також суму витрат на евакуацію транспортного засобу (390,00 грн.), яка на думку позивача не мала бути відшкодована ТзДВ "Альфа-Гарант".

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_3, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю "Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_1, належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Союз-авто".

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв'язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 02.11.2016 р. по справі № 6-1693цс16.

Як встановлено постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2016 у справі № 753/15346/16-п., яка залишена без змін Постановою Апеляційного суду міста Києва від 03.04.2017, ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Союз-авто" на посаді водія.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, оскільки у спірному випадку гр. ОСОБА_3 в момент вчинення ДТП керував службовим автомобілем та не був власником останнього, у спірному випадку в силу приписів ст. 1172 Цивільного кодексу України, зважаючи на відшкодування страховиком - ТзДВ "Альфа-Гарант" шкоди у розмірі 49 500,00 грн., відповідальною особою є саме ТОВ "Союз-авто", яке зобов'язане виплатити різницю між фактичним розміром шкоди (63 476,71 грн.) та страховою виплатою (49 500,00 грн.), що становить 13 976,71 грн. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на евакуацію транспортного засобу у розмірі 390,00 грн., оскільки останні були відшкодовані позивачу Товариством з додатковою відповідальністю "СК "Альфа-Гарант", про що безпосередньо у судовому засіданні та у наданих письмових пояснення зазначає представник позивача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 13 976,71 грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-авто" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 10-А, корпус 2, квартира 35; ідентифікаційний код 30729545) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, булинок 8; ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування у розмірі 13 976 (тринадцять тисяч дев'ятсот сімдесят шість) 71 коп. та судовий збір у розмірі 1 556 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 57 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.10.2017

Суддя Пукшин Л.Г.