РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017Справа №910/16550/17

За позовомПриватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"
доПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
простягнення 2229,14 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаПлуталова Н.В. - представник
від відповідачаКомісарова А.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" збитків у розмірі 2229,14 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно із залізничними накладними №42536870 від 21.03.2017 та №42571398 від 22.03.2017 на адресу позивача у вагоні № 56229768 та №52785680 надійшло високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - Shoal Greek, вантажовідправник - ТОВ з іноземними інвестиціями "Трансінвестсервіс". Вказані вагони були видані вантажоодержувачу - позивачу із складанням комерційних актів №482803/95 від 26.03.2017 та №482803/94 від 25.03.2017, в яких зазначено про виїмку та недостачу вантажу. Загальна вартість недостачі вантажу склала 2229,14 грн, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/16550/17 та призначено справу до розгляду на 19.10.2017.

Представник позивача в судове засідання 19.10.2017 з'явився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 19.10.2017 з'явився, проти заявлених позовних вимог заперечив. У відзиві на позов відповідач зазначив про те, що позивачем не надано суду належних доказів оплати вантажу, а отже не доведено наявність збитків.

В судовому засіданні 19.10.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2014 між Публічним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" (покупець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" (постачальник), укладено договір №0103/11437 купівлі - продажу сировинних, паливно-енергетичних або матеріально - технічних ресурсів, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити сировинні, паливно-енергетичні, матеріально - технічні ресурси на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до специфікації №300 від 21.03.2017 до цього ж договору сторонами погоджено, що постачальник передає, а покупець приймає та оплачує високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - Shoal Greek, країна походження - США, кількість 17901,23 т +- 10%, вартістю 113203941,48 грн. в т.ч. ПДВ - 18867323,58 грн., умови поставки FCA, порт "Південний" станція "Чорноморська" Одеської залізниці ПАТ "Укрзалізниця".

21.03.2017 відповідно до залізничної накладної № 42536870 на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" зі станції відправлення "Чорноморська" Одеської залізниці до станції Авдіївка Донецької залізниці було відправлено вагон № 56229768 з вантажем високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - Shoal Greek, вагою 66100 кг, вантажовідправником якого є ТОВ з іноземними інвестиціями "Трансінвестсервіс".

Відповідно до комерційного акту № 482803/95 від 26.03.2017 загальна маса вантажу, яка значиться у документах, становить 67100 кг, а в дійсності маса вантажу у вагоні № 56229768 при прибутті склала 66400 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: на станції Авдіївка Донецької залізниці 26.03.2017 було проведено комісійне переважування вагону № 56229768, за документами значиться: вантаж - високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - Shoal Greek, тара - 22950 кг, нетто - 67100 кг. При переважуванні виявилось, що вага нетто вантажу становить 66400 кг, що менше на 700 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка та двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, протікання вантажу відсутнє. Навантаження у вагоні рівномірне, над 1-м люком поглиблення 0,5 м* 0,5 м*0,5 м. Поверхня вантажу маркування вапном. Переважування вантажу здійснювалось у присутності представників Донецької залізниці та Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" на 100 т електронних вагах вантажоотримувача, приписаних до залізниці, повірка 17.01.2017. При повторному переважування недостача ваги вантажу підтвердилась.

22.03.2017 відповідно до залізничної накладної № 42571398 на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" зі станції відправлення "Чорноморська" Одеської залізниці до станції Авдіївка Донецької залізниці було відправлено вагон № 52785680 з вантажем високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - Shoal Greek, вагою 67650 кг, вантажовідправником якого є ТОВ з іноземними інвестиціями "Трансінвестсервіс".

Відповідно до комерційного акту № 482803/94 від 25.03.2017 загальна маса вантажу, яка значиться у документах, становить 67650 кг, а в дійсності маса вантажу у вагоні № 52785680 при прибутті склала 66650 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: на станції Авдіївка Донецької залізниці 25.03.2017 було проведено комісійне переважування вагону № 52785680, за документами значиться: вантаж - високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - Shoal Greek, тара - 22800 кг, нетто - 67650 кг. При переважуванні виявилось, що вага нетто вантажу становить 66650 кг, що менше на 1000 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка та двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, протікання вантажу відсутнє. Над 6-м - 7-м люками поглиблення 200 см* на ширину вагону*50 см. Поверхня вантажу маркування вапном, в місцях поглиблень маркування відсутнє. Переважування вантажу здійснювалось у присутності представників Донецької залізниці та Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" на 100 т електронних вагах вантажоотримувача, приписаних до залізниці, повірка 17.01.2017. При повторному переважування недостача ваги вантажу підтвердилась.

За розрахунками позивача, вартість недостачі вантажу, відповідно до рахунку - фактури № 91331800 від 22.03.2017, рахунку - фактури № 91331799 від 21.03.2017 та відповідних актів прийому-передачі з урахуванням норми недостачі вантажу 1% (на 0,35 т), становить 2229,14 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 2229,14 грн (збитки), які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при його перевезенні у залізничних вагонах № 56229768 та №52785680 (недостача вантажу з урахуванням норми недостачі вантажу 1% становить 0,35 т).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як передбачено приписами ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов'язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов'язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Як встановлено судом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2229,14 грн збитків, які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу (вагою нетто 0,35 т) при його перевезенні у залізничних вагонах № 56229768 та №52785680 за залізничними накладними №42536870 від 21.03.2017 та №42571398 від 22.03.2017.

За змістом ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Як свідчать матеріали справи, згідно із залізничними накладними №42536870 від 21.03.2017 та №42571398 від 22.03.2017 на адресу позивача у вагоні № 56229768 та №52785680 надійшло високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - Shoal Greek, вантажовідправник - ТОВ з іноземними інвестиціями "Трансінвестсервіс". Вказані вагони були видані вантажоодержувачу - позивачу із складанням комерційних актів №482803/95 від 26.03.2017 та №482803/94 від 25.03.2017, в яких зазначено про виїмку та недостачу вантажу.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнаються судом належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу та недостачі вантажу загальною вагою 1700 кг, який перевозився у вагонах.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявні рахунки-фактури № 91331800 від 22.03.2017 та № 91331799 від 21.03.2017, виставлені Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" та відповідні акти прийому - передачі, згідно з якими вартість вантажу вагою 3,551.400 т становить 22458371,74 грн. (з ПДВ), а вартість вантажу вагою 4,793.500 т становить 30313173,65 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1 % маси, зазначеної в перевізних документах.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем було здійснено розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу у вагоні) наступним чином: 1) у вагоні №56229768 маса нетто при відправленні становила 67,10 т, 2) норма недостачі (природні втрати) 67,10 т * 1% = 0,67 т, 3) недостача вантажу - 0,03 т кг (67,10 т - 0,67 т - 0,7 т), 4) вартість вантажу вагою 0,03 т відповідно до рахунку-фактури № 91331799 від 21.03.2017 - 30313173,65 грн з ПДВ, 5) вартість 1 тонни відповідно до рахунку-фактури № 91331799 від 21.03.2017 - 6323,81 грн. 6) вартість недостачі вантажу (розмір збитків) становить 183,39 грн., а у вагоні №52785680: 1) у вагоні №52785680 маса нетто при відправленні становила 67,65 т, 2) норма недостачі (природні втрати) 67,65 т * 1% = 0,68 т, 3) недостача вантажу - 0,32 т кг (67,65 т - 0,68 т - 1,0 т), 4) вартість вантажу вагою 0,32 т відповідно до рахунку-фактури № 91331800 від 22.03.2017 - 22458371,74 грн з ПДВ, 5) вартість 1 тонни відповідно до рахунку-фактури № 91331800 від 22.03.2017 - 6323,81 грн. 6) вартість недостачі вантажу (розмір збитків) становить 2045,75 грн., а всього на суму 2229,14 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу), суд погоджується із ним.

Отже, оскільки перевезення вантажу за залізничними накладними №42536870 від 21.03.2017 та №42571398 від 22.03.2017 було здійснено Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", яке є належним відповідачем у даній справі, останнє повинно відшкодувати завдані позивачу збитки за недостачу вантажу, який перевозився у вагонах № 56229768 та №52785680, оскільки залізницею всупереч ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України не доведено суду, що нестача вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позов про те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження дійсної вартості втраченого вантажу, зокрема, доказів оплати позивачем рахунків-фактур № 91331800 від 22.03.2017 та № 91331799 від 21.03.2017, виставлених Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" спростовуються наявною в матеріалах справи банківською випискою з рахунку відповідача.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із задоволенням позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька обл., місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ідентифікаційний код 00191075) 2229 (дві тисячі двісті двадцять дев'ять) грн 14 коп. збитків та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.10.2017

Суддя Ю.М. Смирнова