ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 року Справа № 904/4931/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Кузнецової І.Л.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Яновська Ю.О., довіреність № 13-09 від 13.09.2017 р.;

від відповідача: Юрченко О.М., представник, довіреність № 10-05/1 від 10.05.2017 р.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Герон-Трейд", м.Київ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року по справі №904/4931/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт", м.Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Герон-Трейд", м.Київ

про визнання частково недійсним договору оренди нерухомого майна та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт", якою з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх.№25554/17 від 04.05.2017, а.с. 73-77 том 1) просить:

1. Визнати частково недійсним укладений 01.08.2016 між ТОВ "Азія Трейд Імпорт" та ТОВ "Герон-Трейд" договір оренди №1 нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг. вулиця Електрозаводська буд. 34, які належать орендодавцю на праві власності згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин В.Г. від 29 грудня 2015 року за реєстр. №1248, а саме визнати недійсними:

- п. 5.3. розділу 5 вказаного договору в частині, що: "Сторони дійшли згоди, що орендар до 15 грудня 2016 року включно зобов'язаний сплатити в якості гарантійного забезпечення виконання своїх зобов'язань за договором, гарантійну суму в розмірі місячної орендної плати, яка в подальшому буде зарахована орендодавцем в рахунок орендної плати за останній місяць строку оренди. Порушення строку оплати гарантійного платежу є підставою для дострокового розірвання Договору в односторонньому порядку з боку орендодавця";

- підпункт 7.1.2. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору, відповідно до якого орендар має: право "У випадку прострочення оплати орендарем орендної плати в повному обсязі більш як на 20 (двадцять) календарних днів, призупинити доступ представників орендаря до приміщення до того моменту, поки орендна плата не буде сплачена в повному обсязі";

- підпункт 7.1.4. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору, відповідно до якого орендар має право "Відмовитись від договору і вимагати повернення приміщення, якщо орендар прострочив сплату орендних та інших платежів на 30 (тридцять) календарних днів та більше. У цьому випадку договір вважається розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору. Якщо орендар ухиляється від отримання такого повідомлення, то договір вважається розірваним з дати відправлення такого повідомлення орендодавцем. Відмова орендодавця від договору не звільняє орендаря від відповідальності за порушення зобов'язання";

- підпункт 7.1.5. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору в частині, що "Додаткова згода орендаря на таке розірвання не потрібна".

2. Усунути перешкоди працівникам ТОВ "Азія Трейд Імпорт" у користуванні нежитловими будівлями цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за договором оренди №1 від 05.08.2016, шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме заборонивши ТОВ "Герон-Трейд" до закінчення терміну дії договору оренди №1 від 05.08.2016 року:

- перешкоджати у будь-який спосіб доступу представникам та працівникам ТОВ "Азія Трейд Імпорт" та представникам замовників вказаного підприємства на територію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вище вказаним Договором, як за участю своїх працівників так і за участю будь-яких інших фізичних та юридичних осіб, у тому числі і на підставі договорів про охорону зазначеного об'єкту оренди;

- перешкоджати, як за участю своїх працівників так і за участю будь-яких інших фізичних та юридичних осіб, у тому числі і на підставі договорів про охорону об'єкту оренди, у будь-який спосіб завезенню ТОВ "Азія Трейд Імпорт" на територію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вище вказаним договором, та вивезенню з вказаної території виробів, товарів, обладнання, сировини та будь-якого іншого майна та предметів, котрі необхідні орендарю для здійснення ним підприємницької діяльності з використанням об'єкту оренди;

- за участю своїх працівників, так і за участю будь-яких інших фізичних та юридичних осіб, у тому числі і на підставі договорів про охорону об'єкту оренди, у будь-який спосіб перешкоджати або обмежувати тепло-, водо-, газопостачання, постачання електричної енергії та водовідведення, вивезення сміття, а так само вчиняти будь-які дії, наслідком яких може бути припинення надання перелічених комунальних послуг на територію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вище вказаним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

Пункт 5.3. розділу 5 договору не відповідає вимогам ст. 782 та 783 ЦК України в частині можливості розірвання договору в разі порушення орендарем строку оплати гарантійного платежу. Також вказаний пункт договору не відповідає положенням ст. ст. 759, 797, 560 ЦК України, "гарантійний платіж" не може бути застосований сторонами договору, оскільки орендар не є банком або фінансовою установою. Згідно зі ст. 560 Цивільного кодексу України, гарантію може дати лише фінансова установа (банк, страхова організація тощо).

Пункти 7.1.4. та 7.1.5 договору не відповідають нормам статей 188, 291 ГК України та статей 782, 783 ЦК України.

Позивач зазначає, що, в порушення умов договору оренди від 01.08.2016, укладеного між ТОВ "Азія Трейд Імпорт" та ТОВ "Герон-Трейд", 21.04.2017 без офіційного (письмового) пояснення за допомогою невідомих осіб відповідач заблокував прохід на те риторію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг вулиці Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вище вказаним договором. Внаслідок зазначених дій працівники ТОВ "Азія Трейд Імпорт" не були допущені на робочі місця без будь-яких пояснень, чим було грубо порушено їх конституційне право на працю, а також право орендаря на використання орендованого майна у своїй підприємницькій діяльності. Таким чином, орендодавець заволодів майном та основними фондами орендаря, які до 21.04.2017 знаходились на орендованій території за вищевказаною адресою, загалом на суму біля 3 мільйонів гривень. Не допуск відповідачем працівників позивача на об'єкт оренди для виконання ними запланованої роботи, порушило нормальний операційний виробничий процес, був зірваний виробничий план виконання запланованих робіт, під загрозу поставлене своєчасне виконання договірних зобов'язань позивача перед замовниками.

Позивач вважає, що своїми діями відповідач перешкоджає законній підприємницькій діяльності підприємства, оскільки вище вказаний договір на теперішній час є дійсним і підстави для припинення його дії відсутні.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства (а.с. 107-113 том 1). За доводами відповідача, станом на 17 квітня 2017 року ТОВ "Азія Трейд Імпорт" прострочило сплату гарантійного платежу, чим порушило умови п. 5.3. договору оренди, та не перерахувало на поточний рахунок ТОВ "Герон-Трейд" гарантійну суму в розмірі, визначеному договором, що призвело до дострокового розірвання договору в односторонньому порядку з боку орендодавця. 20 квітня 2017 року ТОВ "Герон-Трейд" було нарочно направлено за місцем знаходженням ТОВ "Азія Трейд Імпорт" повідомлення про відмову від договору оренди №1 від 05.08.2016 та акти приймання-передачі. У зв'язку з тим, що представник ТОВ "Азія Трейд Імпорт" відмовився прийняти повідомлення про відмову від договору оренди та акти приймання-передачі, представниками відповідача було складено Акт фіксації відмови від отримання документів від 20 квітня 2017 року. Відповідно до вимог п. 7.1.4 договору, в той же день відповідач направив поштою позивачу повідомлення про відмову від договору та акти приймання-передачі. Пунктом 7.1.4 договору оренди передбачено, якщо орендар ухиляється від отримання такого повідомлення, то договір вважається припиненим з дати відправлення такого повідомлення орендодавцем. Таким чином, договір оренди № 1 від 05 серпня 2016 року є припиненим з 20 квітня 2017 року.

Відповідач звертає увагу суду на ту обставину, що 06 червня 2017 року ТОВ "Азія Трейд Імпорт" повернуло одержане в рамках Договору орендоване майно та підписало акт приймання-передачі до договору оренди № 1 від 05.08.2016.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року по справі №904/4931/17 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" задоволено частково.

Визнано частково недійсним укладений 01.08.2016 між ТОВ "Азія Трейд Імпорт" та ТОВ "Герон-Трейд" договір оренди №1 нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг. вулиця Електрозаводська, буд. 34, які належать орендодавцю на праві власності згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин В.Г. від 29 грудня 2015 року за реєстр. №1248, а саме визнати недійсними:

- п. 5.3. розділу 5 вказаного договору в частині, що: "Порушення строку оплати гарантійного платежу є підставою для дострокового розірвання Договору в односторонньому порядку з боку орендодавця";

- підпункт 7.1.2. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору, відповідно до якого орендар має: право "У випадку прострочення оплати орендарем орендної плати в повному обсязі більш як на 20 (двадцять) календарних днів, призупинити доступ представників орендаря до приміщення до того моменту, поки орендна плата не буде сплачена в повному обсязі";

- підпункт 7.1.4. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору, відповідно до якого орендар має право "Відмовитись від договору і вимагати повернення приміщення, якщо орендар прострочив сплату орендних та інших платежів на 30 (тридцять) календарних днів та більше. У цьому випадку договір вважається розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору. Якщо орендар ухиляється від отримання такого повідомлення, то договір вважається розірваним з дати відправлення такого повідомлення орендодавцем. Відмова орендодавця від договору не звільняє орендаря від відповідальності за порушення зобов'язання";

Відмовлено в задоволенні вимоги про:

- визнання недійсним підпункту 7.1.5. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору в частині, що "Додаткова згода орендаря на таке розірвання не потрібна".

Відмовлено ТОВ "Азія Трейд Імпорт" в задоволенні вимоги усунути перешкоди працівникам ТОВ "Азія Трейд Імпорт" у користуванні нежитловими будівлями цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за договором оренди №1 від 05.08.2016, шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме заборонивши ТОВ "Герон-Трейд" до закінчення терміну дії договору оренди №1 від 05.08.2016 року:

- перешкоджати у будь-який спосіб доступу представникам та працівникам ТОВ "Азія Трейд Імпорт" та представникам замовників вказаного підприємства на територію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вище вказаним Договором, як за участю своїх працівників так і за участю будь-яких інших фізичних та юридичних осіб, у тому числі і на підставі договорів про охорону зазначеного об'єкту оренди;

- перешкоджати, як за участю своїх працівників так і за участю будь-яких інших фізичних та юридичних осіб, у тому числі і на підставі договорів про охорону об'єкту оренди, у будь-який спосіб завезенню ТОВ "Азія Трейд Імпорт" на територію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вище вказаним договором, та вивезенню з вказаної території виробів, товарів, обладнання, сировини та будь-якого іншого майна та предметів, котрі необхідні орендарю для здійснення ним підприємницької діяльності з використанням об'єкту оренди;

- за участю своїх працівників, так і за участю будь-яких інших фізичних та юридичних осіб, у тому числі і на підставі договорів про охорону об'єкту оренди, у будь-який спосіб перешкоджати або обмежувати тепло-, водо-, газопостачання, постачання електричної енергії та водовідведення, вивезення сміття, а так само вчиняти будь-які дії, наслідком яких може бути припинення надання перелічених комунальних послуг на територію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вище вказаним договором.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Герон-Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 800,00грн.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що сторони, укладаючи Договір оренди, допустили звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод, встановлених законом, що прямо суперечить положенням статті 782 Цивільного кодексу України, Положення частини 1 статті 291 Господарського кодексу України не підлягає розширеному тлумаченню та не надає сторонам можливості відступити від них і визначити порядок та умови припинення договору в односторонньому порядку на власний розсуд, у зв'язку з чим є підстави для задоволення вимоги позивача про визнання недійсними п. 5.3. розділу 5 (другий абзац пункту 5.3 розділу 5 договору «Порушення строку оплати гарантійного платежу є підставою для дострокового розірвання договору в одностороннюму порядку з боку орендодавця розділу), - підпункту 7.1.2 та 7.1.4. п. 7.1. розділу 7 Договору оренди.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Герон-Трейд" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2017р. по справі №904/4931/17 в частині задоволених позовних вимог, в цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржуване рішення винесене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, фактичним обставинам справи, та з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що в результаті односторонньої відмови ТОВ «ГЕРОН-ТРЕЙД» від договору оренди, що мало наслідком розірвання (припинення) цього договору та повернення орендованого майна власнику, між сторонами за договором оренди припинилися матеріальні правовідносини, що свідчить про відсутність предмету спору у цій справ.

Враховуючи, що договір оренди припинив свою дію для сторін з 20.04.2017 року, а позов поданий ТОВ «АЗІЯ ТРЕЙД ІМПОРТ» 25.04.2017 року, господарський суд Дніпропетровської області повинен був прийняти рішення про відмову у позові, оскільки відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших, встановлених судом обставин.

Твердження суду про те, що договір оренди не вважається припиненим з 20.04.2017 р., виходить за межі позовних вимог та не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважає, що положення п.5.3., підпунктів 7.1.2, 7.1.4 п. 7.1 Договору не суперечать приписам чинного законодавства України, підстави для визнання їх недійсними відсутні.

З посиланням на:

- п. 1 ст. 611 ЦК України, відповідно до якого у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це передбачене договором або розірвання договору;

- ст. 615 ЦК України , відповідно до якої у разі порушення зобов'язань однією стороною інша сторона має право частково чи в повному об'ємі відмовитися від зобов'язань, якщо це встановлено договором або законом;

- норми статті 236 ГК України, які надають сторонам право передбачити використання оперативно-господарських санкцій, в тому числі, і односторонню відмову від виконання свого зобов'язання управленою стороною, із звільненням її від відповідальності за це у разі порушення зобов'язання другою стороною,

відповідач вважає, що під час визначення умови п. 7.1.4. сторони мали на увазі не безпідставну односторонню відмову від договору, як це передбачене ч. 1 ст. 291 ГК України, а настання правових наслідків у вигляді права орендодавця на односторонню відмову від Договору у разі невиконання орендарем свого обов'язку по сплаті орендних та інших платежів за Договором оренди.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Азія Трейд Імпорт" також звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2017р. по справі №904/4931/17 в частині незадоволених вимог про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та визнання часткового недійсним договору оренди нерухомого майна та прийняти в цій частині нове рішення. Крім того, скаржник просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на не неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення та неправильне застосування норм матеріального права.

А саме, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги щодо усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, суд помилково виходив з того, що позивач звернувся з позовом про усунення перешкод, які чиняться не підприємству, а його працівникам, представникам та замовникам, тому на думку суду вимога позивача про усунення перешкод задоволенню не підлягає. Проте, виходячи зі змісту позовних вимог стосовно того, яким шляхом необхідно усунути перешкоди, очевидно, що позовні вимоги стосуються саме усунення перешкод у користуванні предметом оренди саме для Позивача. Крім того, здійснення ТОВ «АЗІЯ ТРЕЙД ІМПОРТ» своєї господарської діяльності без допуску працівників та представників останнього до об'єкту оренди є неможливим.

Вважає, що акт приймання-передачі до договору оренди №1 від 05.08.2016 року, складений 06 червня 2017 року на підставі положень договору оренди, які визнані судом першої інстанції недійсними, не породжує будь-яких юридичних наслідків. Суд не врахував, що в зазначеному акті вказано, що акт складено саме в зв'язку з припиненням Відповідачем в односторонньому порядку договору оренди.

Разом з апеляційною скаргою від Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" до апеляційного суду надійшла заява про забезпечення позову, якою заявник просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Герон-Трейд":

- вчиняти дії направлені на розірвання укладеного 01.08.2016 між ТОВ "Азія Трейд Імпорт" та ТОВ " Герон-Трейд" договору оренди № 1 нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, передбачені п. 5.3. Розділу 5, підпунктом 7.1.2. п. 7.1. розділу 7. підпунктом 7.1.4 п. 7.1. розділу 7, підпункт 7.1.5. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору.

- перешкоджати у будь-який спосіб доступу представникам та працівникам ТОВ "Азія Трейд Імпорт" та представникам замовників вказаного підприємства на територію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг. вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вищевказаним договором, як за участю своїх працівників так і за участю будь-яких інших фізичних та юридичних осіб, у тому числі і на підставі договорів про охорону зазначеного об'єкту оренди;

- укладати стосовно нежитлових будівель цілісною майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вище вказаним договором, договори оренди вказаного майнового комплексу з іншими фізичними та юридичними особами;

- за участю своїх працівників так і за участю будь-яких інших фізичних та юридичних осіб, у тому числі і на підставі договорів про охорону об'єкту оренди, у будь-який спосіб перешкоджати або обмежувати тепло-, водо-, газопостачання, постачання електричної енергії та водовідведення, вивезення сміття, а так само вчиняти будь-які дії. наслідком яких може бути припинення надання перелічених комунальних послуг на територію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за вищевказаним договором,

- проводити переобладнання, перебудову, реконструкцію, демонтаж цілісного майнового комплексу, розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд.34, який є предметом оренди за вище вказаним договором, а також обладнання, котре в ньому перебувало станом на 20.04.2017;

- вивозити з території вказаного майнового комплексу та розпоряджатися будь-яким рухомим та нерухомим майном, яке перебувало станом на 20.04.2017 на території цілісного майнового комплексу, розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська буд. 34, який є предметом оренди за вище вказаним договором.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів до забезпечення позову заявник зазначає, що, в порушення умов договору оренди, відповідач без офіційного (письмового ) пояснення, за допомогою невідомих осіб заблокував прохід на територію нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, який є предметом договору оренди. Внаслідок зазначених дій працівники позивача не були допущені на робочі місця. Таким чином орендодавець заволодів майном та основними фондами орендаря. Через неправомірні дії було викликано наряд поліції, який зафіксував вказані порушення. Не допуск відповідачем працівників позивача на об'єкт оренди для виконання ними запланованої роботи, порушило нормальний операційний робочий процес, був зірваний виробничий план виконання запланованих робіт, під загрозу поставлене своєчасне виконання договірних зобов'язань позивача перед замовниками. Не допущені відповідачем до предмету оренди наймані робітники позивача, не є представниками останнього. Тому наймані працівники вказаного підприємства не підпадають під дію п.7.1.2. договору оренди, у зв'язку з чим їх не допуск є незаконним. Внаслідок протиправних дій відповідача на підприємстві позивача виник вимушений простій з виконання договорів підряду, укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю "Новотроїцьке рудоуправління" на виконання ремонтних робіт думпкарів. Задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову буде сприяти припиненню порушення конституційного права найманих працівників позивача на працю та на негайному їх допуску до місця роботи, тобто на об'єкт оренди.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Герон-Трейд" у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод працівникам ТОВ "Азія Трейд Імпорт" у користуванні нежитловими будівлями цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за договором оренди №1 від 05.08.2016 року залишити без змін.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.07.2017 року та від 31.07.2017 року були прийняті апеляційні скарги та призначені до розгляду на 17.08.2017 року.

17.08.2017 року по справі №904/4931/17 було оголошено перерву до 19.09.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 року було відкладено розгляд справи до 10.10.2017 року та продовжено строк розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Герон-Трейд", м.Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року до 13.10.2017 року.

В судовому засіданні 10.10.2017 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

01 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Герон- Трейд" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" було укладено договір оренди №1. (а.с. 17-21).

Пунктом 1.1. договору визначено, що приміщення - нежитлові будівлі цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, які належать орендодавцю на праві власності згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київською міського нотаріального округу Литвин В.Г. від 29 грудня 2015 року за реєстр. №1248.

В порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов'язується передати, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування частину приміщення площею 10 000 тис. м2 (Головний корпус (А)), в наступному порядку:

з 01 серпня 2016 року - 2 000 м2;

з 01 листопада 2016 року - 8 000 м2.

Пунктом 2.1. договору схема розміщення приміщення, що передається визначена в додатку №1 до даного договору .

Відповідно до п. 2.2. договору Приміщення надається орендарю з метою використання його для здійснення своєї господарської діяльності. Використання орендарем приміщення з іншою метою не допускається. У випадку використання орендарем приміщення не за цільовим призначенням, орендодавець має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку.

Строк дії договору врегульовано сторонами у розділі 3 договору.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками та діє до закінчення строку оренди.

Строк оренди приміщення за даним договором встановлюється з дати підписання повноважними представниками сторін Акту приймання-передачі приміщення і діє до 31 грудня 2018 року.

Дію договору може бути достроково припинено за взаємною згодою сторін, а також у випадках, зазначених чинним законодавством України та цим договором.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно пункту 4.1. договору оренди сторони дійшли згоди про те, що передача приміщення в оренду здійснюється орендодавцем протягом 10-робочих днів з дня укладення даного договору, за Актом приймання - передачі, підписання якого уповноваженими представниками сторін засвідчує фактичну передачу приміщення в оренду. В Акті приймання-передачі вказується технічний та санітарний стан приміщення на момент передачі в оренду.

Приміщення вважається переданим орендареві з моменту підписання сторонами Акту приймання - передачі.

Пунктом 4.2. договору визначено, що передача майна в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це приміщення.

Умови договору оренди щодо передачі позивачу, як орендарю, нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, за актом приймання-передачі відповідачем не виконані.

Акт приймання-передачі майна в оренду сторонами не складався, при цьому жодна із сторін не заперечує обставин фактичного використання позивачем майна протягом певного періоду часу - до 20.04.12017.

Відповідно до п. 4.3 договору не пізніше 5-ти (п'яти) календарних днів з моменту закінчення строку дії цього договору або з моменту дострокового розірвання договору, орендар зобов'язаний повернути орендодавцю приміщення в належному технічному та санітарному стані шляхом підписання повноважними представниками сторін Акту приймання -передачі.

Орендна плата та порядок розрахунків врегульовано сторонами у розділі 5 договору.

Вбачається, що сторони домовились, що місячний розмір орендної плати за 1 квадратний метр становить 20,83 (двадцять гривень 83 коп.) гри. без ПДВ. Розмір орендної плати за приміщення, що визначене в п.2.1 договору складає 208 300,00 (двісті вісім тисяч триста гривень 00 коп.) гри. без ПДВ; тобто:

- орендна плата за приміщення, що визначене в п. 2.1.1. договору складає 41 660,00 (сорок одна тисяча шістсот шістдесят гривень 00 коп.) гри. без ПДВ;

- орендна плата за приміщення, що визначене в. п.2.1.2. договору складає 166 640,00 (сто шістдесят шість тисяч шістсот сорок гривень 00 коп.) гри. без ПДВ (п. 5.1 договору).

Орендна плата сплачується в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця, в розмірі визначеному в п. 5.1. договору, не пізніше 15 - го (п'ятнадцятого) числа місяця, за який здійснюється оплата (п. 5.2 договору).

Згідно п. 5.3 договору оренди за перший місяць оренди, орендар зобов'язаний перерахувати орендну плату на поточний рахунок орендодавця протягом 5-ти календарних днів з дати підписання представниками сторін Акту приймання-передачі приміщення. Сторони дійшли згоди, що орендар до 15 грудня 2016 року включно зобов'язаний сплатити в якості гарантійного забезпечення виконання своїх зобов'язань за договором, гарантійну суму в розмірі місячної орендної плати, яка в подальшому буде зарахована орендодавцем в рахунок орендної плати за останній місяць строку оренди.

Порушення строку оплати гарантійного платежу є підставою для дострокового розірвання Договору а односторонньому порядку з боку орендодавця.

Розділом 7 договору оренди визначено права та обов'язки орендодавця.

Так, орендодавець має право:

- у випадку прострочення оплати орендарем орендної плати в повному обсязі більш як на 20 (двадцять) календарних днів, призупинити доступ представників орендаря до приміщення до того моменту, поки орендна плата не буде сплачена в повному обсязі (п. 7.1.2 договору).

- вимагати розірвання договору і повернення приміщення, попередньо повідомивши орендаря письмово за 30 (тридцять) календарних днів, у випадку, якщо буде встановлено, що: орендар користується приміщенням всупереч договору і використовує його не за цільовим призначенням; орендар без дозволу орендодавця передав приміщення у користування іншій особі; з вини орендаря сталося пошкодження приміщення (п. 7.1.3 договору).

- відмовитись від договору і вимагати повернення приміщення, якщо орендар прострочив сплату орендних та інших платежів на 30 (тридцять) календарних днів та більше. У цьому випадку договір вважається розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору. Якщо орендар ухиляється від отримання такого повідомлення, то договір вважається розірваним з дати відправлення такого повідомлення орендодавцем. Відмова орендодавця від договору не звільняє орендаря від відповідальності за порушення зобов'язання (п. 7.1.4 договору).

- на дострокове розірвання договору, письмово попередивши про це орендаря за 30 календарних днів до дати розірвання у випадках, передбачених чинним законодавством України та цим договором. Додаткова згода орендаря па таке розірвання не потрібна (п. 7.1.5 договору).

Колегія суддів констатує, що наявна в матеріалах справи копія Договору оренди №1 містить дату « 01.08.2016 року».

Під час розгляду справи у суді першої інстанції сторони не заперечували дійсність даної копії договору та вказану на ній дату укладання договору.

В той же час. У суду апеляційної інстанції відповідачем надано пояснення, відповідно до якого першочергово, при укладенні та підписанні договору оренди між товариствами була зазначена дата укладання договору - 05.08.2016 р. і йому присвоєно номер - 1. На виконання договору сторонами було підписано акт приймання-передачі до договору оренди № 1 від 05.08.2016, у якому сторони зазначили, що цей акт є невід'ємною частиною договору оренди № 1 від 05.08.2016 р.

Всі документи, що були оформлені в рамках цього договору, а саме: акт приймання-передачі від 18.08.2016 до договору оренди № 1 від 05.08.2016, акти наданих послуг, додаткова угода № 1 від 31.10.2016 р., додаткова угода № 2 від 31.10.2016 р., додаткова угода № 3 від 30.11.2016 р., рахунки, платіжні доручення, акт приймання-передачі від 06.06.2017 р. фіксують господарські операції, що відбулись в рамках саме договору оренди № 1 від 05.08.2016 р.

В 2016 році у зв'язку з втратою свого екземпляра договору оренди № 1 від 05.08.2016 року ТОВ «Азія Трейд Імпорт» звернулося до ТОВ «Герон-Трейд» з проханням надати ще один екземпляр договору.

Під час оформлення такого екземпляру договору був роздрукований варіант з іншою датою, а саме: 01.08.2016 р., однак тексти договорів є однаковими. Жодних інших договорів з такого ж предмету сторонами не укладалось.

У зв'язку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи двох договорів з різними датами, а також пояснення представників обох сторін, що жодних інших договорів з такого ж предмету сторонами не укладалось, колегія суддів вважає, що господарським судом прийнято рішення саме зі спірного договору оренди № 1, укладеного між ТОВ «Герон-Трейд» та ТОВ «Азія Трейд Імпорт».

З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Герон- Трейд" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" була укладена додаткова угода №1 до договору оренди №1 від 05 серпня 2016 року, відповідно до умов якої сторони внесли зміни до пункту 5.1 договору оренди ( а.с. 22).

Так, сторони домовились, що місячний розмір орендної плати за 1 квадратний метр становить 25 (двадцять п'ять гривень 00 коп.) гри. без ПДВ. Розмір орендної плати за приміщення, що визначене в п.2.1 договору складає 250 000,00 (двісті п'ятдесят тисяч триста гривень 00 коп.) гри. без ПДВ; тобто:

- орендна плата за приміщення, що визначене в п. 2.1.1. договору складає 50 000,00 (п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) гри. без ПДВ;

- орендна плата за приміщення, що визначене в. п.2.1.2. договору складає 200 000 (двісті тисяч гривень 00 коп.) гри. без ПДВ.

31 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Герон- Трейд" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" була укладена додаткова угода №2 до договору оренди №1 від 05 серпня 2016 року, відповідно до умов якої сторони внесли зміни до пункту 2.1.2 договору оренди, змінено дату передачі приміщення площею 8 000 м2 з 01 листопада 2016 року на 01 грудня 2016 року (а.с.23).

30 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Герон- Трейд" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" була укладена додаткова угода №3 до договору оренди №1 від 05 серпня 2016 року, якою внесено наступні зміни до договору оренди (а.с.24).

В порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов'язується передати, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування частину приміщення площею 12 880 тис. м2 (Головний корпус (А)), в наступному порядку:

з 01 грудня 2016 року - 6 960 м2;

з 01 січня 2017 року - 9 920 м2;

з 01 лютого 2017 року - 10 880 м2;

з 01 березня 2017 року - 12 880 м2;

Схема розміщення приміщення, що передається визначена в додатку №1 до даного договору (п. 2.1 договору).

Згідно пункту 2.2. договору приміщення надається орендарю з метою використання його для здійснення своєї господарської діяльності. Використання орендарем приміщення з іншою метою не допускається. У випадку використання орендарем приміщення не за цільовим призначенням, орендодавець має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку.

За перший місяць оренди, орендар зобов'язаний перерахувати орендну плату на поточний рахунок орендодавця протягом 5-ти календарних днів з дати підписання представниками сторін Акту приймання-передачі приміщення.

Сторони дійшли згоди, що орендар до 15 березня 2017 року включно зобов'язаний сплатити в якості гарантійного забезпечення виконання своїх зобов'язань за договором, гарантійну суму в розмірі місячної орендної плати, яка в подальшому буде зарахована орендодавцем в рахунок орендної плати за останній місяць строку оренди. Порушення строку оплати гарантійного платежу є підставою для дострокового розірвання договору а односторонньому порядку з боку орендодавця (п. 5.3 договору).

Разом з тим, в зазначений в договорі строк - до 15 березня 2017 року, позивачем не сплачено на рахунок відповідача (орендодавця) гарантійний платіж, протилежне не доведено позивачем.

Крім того, в матеріалах справи містять копії платіжних доручень №92 від 24.04.2017 на суму 2 000,00грн. та №93 від 24.04.2017 на суму 214 666,67грн., які підтверджують сплату позивачем орендної плати за березень та квітень 2017 року (а.с.68).

Станом на 17 квітня 2017 року позивачем не було сплачено гарантійний платіж. Відповідач, вбачаючи порушення умов пункту 5.3. договору оренди, керуючись пунктом 7.1.4. договору, направив на адресу позивача повідомлення про розірвання договору оренди №1 від 05.08.2016 в односторонньому порядку та просив в строк до 25 квітня 2017 року повернути передане за договором оренди приміщення шляхом підписання акту приймання-передачі майна (а.с.114).

Однак позивач відмовився отримати письмове повідомлення №20/04 від 20.04.2017 про розірвання договору, про що відповідачем складено акт фіксації відмови від отримання документів від 20.04.2017 (а.с.115). Після відмови від отримання документів повідомлення про розірвання договору оренди було направлено позивачу поштою (фіскальний чек та опис вкладення від 20.04.2017, а.с.116).

06 червня 2017 року між позивачем та відповідачем було складений та підписаний акт приймання-передачі до договору оренди №1 від 05.08.2016 року, припиненого орендодавцем 21.04.2017 року в односторонньому порядку, згідно якого орендодавець прийняв від орендаря частину нежитлових будівель цілісного майнового комплексу (Головний корпус (А)), що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, будинок 34 (а.с.117).

Позивач не погоджується з доводами відповідача що договір оренди є припиненим в односторонньому порядку, вважає недійсними умови договору щодо підстав розірвання договору в односторонньому порядку (п.5.3. розділу 5, підпункти 7.1.2. та 7.1.4. пункту 7.1.4. розділу 7), просить усунути перешкоди у користуванні орендованим майном, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України та глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України.

Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення, що належить до приватної власності, тому до спірних правовідносин суд застосовує положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України обов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Підстави припинення договору оренди встановлені статтею 291 Господарського кодексу України.

Так, положеннями частини першої ст. 291 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено;

викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди (ч.2 цієї статті).

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу (ч.3).

Статтею 783 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Стаття 188 Господарського кодексу України визначає порядок зміни та розірвання господарських договорів, зокрема в п. 2 зазначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (п 4 ст. 188 Господарського кодексу України).

Тобто, законом встановлено заборону на відмову від договору оренди в односторонньому порядку, крім випадку встановленого статтею 782 Цивільного кодексу України, яка передбачає право наймодавця на односторонню відмову у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Таким чином, з аналізу наведених положень вбачається, що друге речення пункту 5.3 розділу 5 договору "Порушення строку оплати гарантійного платежу є підставою для дострокового розірвання договору в односторонньому порядку з боку орендодавця", не відповідає вимогам чинного законодавства.

Апеляційний суд вважає положення підпункту 7.1.2. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору, відповідно до якого орендар має право: "У випадку прострочення оплати орендарем орендної плати в повному обсязі більш як на 20 (двадцять) календарних днів, призупинити доступ представників орендаря до приміщення до того моменту, поки орендна плата не буде сплачена в повному обсязі" такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки законом, зокрема, статтею 782 ЦК України, передбачено право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Тобто, наслідком невиконання орендарем умов договору щодо несплати орендної плати протягом трьох місяців підряд є відмова від договору. Умова договору щодо призупинення доступу представників орендаря до приміщення у разі несплати орендної плати більш як на 20 (двадцять) календарних днів до того моменту, поки орендна плата не буде сплачена в повному обсязі, є втручанням у господарську діяльність товариства. Орендодавець не має права в односторонньому порядку обмежувати користування орендарем приміщенням.

Відповідно до статті 773 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Не відповідає вимогам закону і підпункт 7.1.4. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору, відповідно до якого орендар має право "Відмовитись від договору і вимагати повернення приміщення, якщо орендар прострочив сплату орендних та інших платежів на 30 (тридцять) календарних днів та більше. У цьому випадку договір вважається розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору. Якщо орендар ухиляється від отримання такого повідомлення, то договір вважається розірваним з дати відправлення такого повідомлення орендодавцем. Відмова орендодавця від договору не звільняє орендаря від відповідальності за порушення зобов'язання". За змістом цього пункту сторони визначили право орендодавця відмовитись від договору і вимагати повернення приміщення, якщо орендар прострочив сплату орендних та інших платежів на 30 (тридцять) календарних днів та більше. Тобто, укладаючи договір сторони допустили звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, встановлених законом, що прямо суперечить положенням статті 782 ЦК України.

Враховуючи, що положення частини першої статті 291 Господарського кодексу України є спеціальними, регулюють спірні відносини, не підлягають розширеному тлумаченню та не надають сторонам можливості відступити від цих положень і визначати порядок та умови припинення договору в односторонньому порядку, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду про наявність підстав для задоволення вимог позивача про визнання недійсними п. 5.3. розділу 5 (другий абзац пункту 5.3 розділу 5 договору "Порушення строку оплати гарантійного платежу є підставою для дострокового розірвання договору в односторонньому порядку з боку орендодавця"); - підпункту 7.1.2. п. 7.1. розділу; - підпункту 7.1.4. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Герон-Трейд" про те, що положення п.5.3., підпунктів 7.1.2, 7.1.4 п. 7.1 Договору не суперечать приписам чинного законодавства України, а саме п. 1 ст. 611, ст. 615 ЦК України, статті 236 ГК України, підстави для визнання їх недійсними відсутні, через те, що умови цих пунктів договору передбачають настання правових наслідків у вигляді права орендодавця на односторонню відмову від Договору у разі невиконання орендарем свого обов'язку по сплаті орендних та інших платежів, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це передбачене договором або розірвання договору.

Відповідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язань однією стороною інша сторона має право частково чи в повному об'ємі відмовитися від зобов'язань, якщо це встановлено договором або законом.

Норми статті 236 ГК України надають сторонам право передбачити використання оперативно-господарських санкцій, в тому числі, і односторонню відмову від виконання свого зобов'язання управленою стороною, із звільненням її від відповідальності за це у разі порушення зобов'язання другою стороною.

Аналізуючи вищезазначені норми цивільного та господарського законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

- припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, а не договору;

- у разі порушення зобов'язань однією стороною інша сторона має право частково чи в повному об'ємі відмовитися від зобов'язань, а не від договору;

- оперативно-господарська санкція у вигляді односторонньої відмови від виконання свого зобов'язання управленою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є лише однією з підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, неможливо ототожнювати поняття «зобов'язання» та «договір», який є лише однією з підстав виникнення зобов'язань.

В той же час, п. 1 ст. 611, ст. 615 ЦК України, стаття 236 ГК України передбачають настання правових наслідків у вигляді права на односторонню відмову саме від зобов'язання, а не від Договору.

Апеляційний суд вважає доводи позивача, що термін "гарантійний платіж" не може бути застосований сторонами при укладенні договору оренди, оскільки орендар не є ані банківською установою, ані фінансовою установою, безпідставними. У пункті 5.3. договору термін "гарантійний платіж" вживається не як "гарантія" в розмінні статті 560 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, а як засіб належного виконання позивачем своїх зобов'язань за договором оренди та фактично є орендною платою за останній місяць оренди. Видача гарантії - односторонній правочин, який створює зобов'язання лише для гаранта, яким позивач не є.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що договір оренди не вважається припиненим з 20.04.2017 року, - дати направлення повідомлення відповідачем на адресу позивача про розірвання договору в односторонньому порядку, та, відповідно, не погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ "Герон-Трейд" про те, що вищезазначений висновок не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки такі доводи відповідача засновані на тих умовах договору, які визнані судом недійсними.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Герон-Трейд" про те, що вищезазначений висновок виходить за межі позовних вимог, також є безпідставними, оскільки господарський суд на підставі матеріалів справи встановив фактичні обставини, а не прийняв рішення про задоволення позовних вимог, які не були заявлені.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про недійсність умов договору, на підставі яких ТОВ "Герон-Трейд" вважає його розірваним в односторонньому порядку, та про продовження його дії і після 20.04.2017 року, то незважаючи на повернення майна, правовідносини між сторонами та зобов'язання за спірним договором не є припиненими, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність через припинення з 20.04.2017 року дії договору оренди, порушеного або оспорюваного права позивача, є безпідставними.

На підставі викладеного апеляційна скарга ТОВ "Герон-Трейд" задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 7.1.5. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору орендодавець має право на дострокове розірвання договору, письмово попередивши про це орендаря за 30 календарних днів до дати розірвання у випадках, передбачених чинним законодавством України та цим договором. Додаткова згода орендаря на таке розірвання не потрібна.

Апеляційний суд не погоджується з доводами позивача щодо недійсності підпункту 7.1.5. п. 7.1. розділу 7 вказаного договору в частині, що "Додаткова згода орендаря на таке розірвання не потрібна", оскільки чинним законодавством не передбачено обов'язковість отримання згоди орендаря на дострокове розірвання договору оренди, в порядку, встановленому законом.

Окрім вимоги про визнання недійсними окремих пунктів договору оренди, позивач також просив усунути перешкоди працівникам ТОВ "Азія Трейд Імпорт" у користуванні нежитловими будівлями цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за договором оренди №1 від 05.08.2016 року, шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Позивач вважав, що Відповідач порушив його речове право на володіння та користування орендованим майном, передбачене п.1 та п.2 ч. 1 ст. 395 ЦК України.

Господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині усунення перешкод з огляду на наступне.

Відповідно до акту приймання-передачі від 06.06.2017 року до договору оренди № 1 від 05.08.2016 року ТОВ "Азія Трейд Імпорт" повернуло ТОВ " Герон-Трейд" всі раніше передані в оренду нежитлові приміщення, а саме частину нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, загальною площею 12 880 кв.м. (а.с. 117).

Таким чином, відповідно до положень глав 29, 30, 31 Цивільного кодексу України особа, яка за актом приймання-передачі повернула орендоване майно, у зв'язку з чим не має речового права на чуже майно, не має права і на його захист, в тому числі шляхом пред'явлення позову про усунення перешкод у користуванні майном.

У зв'язку з чим, доводи позивача та апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" в цій частині є безпідставними.

Крім того, згідно зі статтею 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оскільки позивач звернувся з позовом про усунення перешкод, які чиняться не підприємству, а його працівникам, представникам та замовникам, вимога позивача про усунення перешкод задоволенню не підлягає.

Тому, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Позивача про усунення перешкод працівникам ТОВ «АЗІЯ ТРЕЙД ІМПОРТ» у користуванні житловими будівлями цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 34, який є предметом оренди за Договором, шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Азія Трейд Імпорт" стосовно того, що акт приймання-передачі до договору оренди № 1 від 05.08.2016 року, складений 06.06.2017 р. на підставі положень договору оренди, які визнані судом першої інстанції недійсними, не породжує будь-яких юридичних наслідків, є невірними виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 3 п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за змістом статті 216 ЦК та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до статті 11 ЦПК.

Позивач не звертався до суду із позовною вимогою про застосування наслідків недійсності пункту 5.3., підпунктів 7.1.2. та 7.1.4 пункту 7.1. Договору, а застосування з власної ініціативи реституції, як наслідку недійсності оспорюваного, а не нікчемного правочину, є правом, а не обов'язком суду.

Таким чином, позиція ТОВ "Азія Трейд Імпорт", яка викладена у його апеляційній скарзі, не спростовує висновків суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод працівникам ТОВ «АЗІЯ ТРЕЙД ІМПОРТ» у користуванні нежитловими будівлями цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Електрозаводська, буд. 34, який є предметом оренди за договором оренди №1 від 05.08.2016 року, а тому згідно ст. 104 ГПК України не має підстав для скасування оскаржуваного рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року по справі № 904/4931/11 в цій частині.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" про забезпечення позову, якою просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Герон-Трейд" вчиняти певні дії задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Господарський суд має право вжити, передбачені статтею 67 Господарського процесуального кодексу України, заходи до забезпечення позову, у тому числі, за заявою сторони, яка подала позов.

Статтею 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як зазначено в п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (п. 3 Постанови Пленуму).

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Інших підстав для застосування названих заходів закон не передбачає.

Доказів укладання стосовно нежитлових будівель цілісного майнового комплексу, що розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд. 34, який є предметом договору оренди, договорів оренди вказаного майнового комплексу з іншими фізичними та юридичними особами та доказів проведення переобладнання, перебудову, реконструкцію, демонтаж цілісного майнового комплексу, розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Електрозаводська, буд.34, позивачем не надано.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, предметом позовних вимог є, у тому числі, й вимога про усунення перешкод, які чиняться працівникам ТОВ "Азія Трейд Імпорт", його представникам та замовникам. У зв'язку з відмовою у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод, заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає.

З огляду на обґрунтованість рішення господарського суду, відповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги скаржників про скасування рішення є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт", м.Кривий Ріг - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Герон-Трейд", м.Київ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року у справі № 904/4931/17 - залишити без змін.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Трейд Імпорт" про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 13.10.2017 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.Л. Кузнецова