ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 жовтня 2017 року Справа № 915/505/17

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Підприємства комунальної власності області "Фармація"
на ухвалуОдеського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 (головуючий суддя Будішевська Л.О., судді Мишкіна М.А., Бєляновський В.В.)
у справі№ 915/505/17 Господарського суду Миколаївської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Європейське бюро реструктуризації"
доПідприємства комунальної власності області "Фармація"
простягнення 1106420,49грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2017 позовну заяву (зустрічну) Підприємства комунальної власності області "Фармація" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейське бюро реструктуризації" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" про визнання недійсним договору надання послуг факторингу № Ф100517 від 10.05.2017 та додані до неї документи повернуто без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у даній справі відмовлено у задоволенні клопотання Підприємства комунальної власності області "Фармація" про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу та додані до неї документи повернуто скаржнику без розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою апеляційного суду, Підприємство комунальної власності області "Фармація" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного господарського суду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши касаційну скаргу та додані до неї документи, встановила наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України "Про судовий збір" із змінами і доповненнями.

Положенням ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням змін та доповнень) визначені ставки судового збору, зокрема, за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду встановлено як 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 4 Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. При цьому за приписами Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2017 року для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Заявник до касаційної скарги не додав доказів сплати судового збору за касаційне оскарження ухвали суду. Натомість в тексті касаційної скарги скаржник виклав клопотання, в якому просить суд звільнити Підприємство комунальної власності області "Фармація" від сплати судового збору, посилаючись на відсутність вільних грошових коштів та статус підприємства як комунального підприємства соціального направлення у фармацевтичній сфері.

Як вбачається з доданої до касаційної скарги копії статуту відповідача, затвердженого рішенням Миколаївської обласної ради від 22.10.2010 № 21, Підприємство комунальної власності області "Фармація" є комунальним унітарним комерційним підприємвом, правонаступником аптек - закладів охорони здоров'я, підприємств, заснованих на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, майно яких передане підприємству в процесі реорганізації шляхом приєднання за переліком. Майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області і закріплюється за підприємством на праві господарського відання (Зміни та доповнення до статуту, затвердженні рішенням обласної ради від 16.04.2015 № 16). Метою створення підприємства є одержання прибутку від здійснення господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами та імунобіологічними препаратами, забезпечення наркотичними засобами, психотропними речовинами і прекурсорами відповідно до вимог чинного господарства, виробами медичного призначення, санітарії, гігієни, окулярної оптики, інших робіт і послуг згідно зі статутом (п. 3.1 статуту). Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків (п. п. 4.1., 4.2. статуту)

Відповідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, виходячи з положень вищевказаного закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору за врахування скрутного майнового стану сторони, який потрібно довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 36 ГПК України.

Як роз'яснено в пп. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте жодних належних доказів на підтвердження обставин скрутного фінансового становища підприємства та неможливості сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн. за оскарження ухвали суду станом на час звернення (в 2017 році) з касаційною скаргою скаржником не надано.

Колегія суддів вважає, що скаржник не підтвердив належними доказами наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, а тому не вбачає достатніх підстав для задоволення такого клопотання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 111-3Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За таких обставин подана касаційна скарга та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно. Таким чином скаржник не позбавлений можливості звернутися з касаційною скаргою повторно, як і може звернутись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання такої, додавши відповідні докази.

Окремо колегія суддів звертає увагу скаржника на необхідність підтвердження належними доказами викладених у касаційній скарзі обставин щодо дати отримання примірника оскаржуваної ухвали. Адже без повного указання обґрунтованих підстав для відновлення строку на оскарження, фактично унеможливлюється об'єктивний розгляд цього процесуального питання.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Підприємству комунальної власності області "Фармація" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної у справі.

Повернути Підприємству комунальної власності області "Фармація" касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у справі №915/505/17 та додані до неї документи без розгляду.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова