донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

24.10.2017р. справа №905/1234/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

від позивача: від відповідача:не з»явився ОСОБА_5 - предст. за дов. № Ц/3-04/284-16 від 11.10.16р.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця м.Лиман, Донецька область

на рішення господарського судуДонецької області
від15.08.2017 року
у справі№ 905/1234/17 (суддя Курило Г.Є.)
за позовомПриватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» м. Маріуполь, Донецька область
до відповідачаПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця м.Лиман, Донецька область
простягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за квітень 2017р. у розмірі 1 173 781,00грн.

ВСТАНОВИВ:

26.05.2017р. позивач, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» м.Маріуполь, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» м.Лиман, Донецька область про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за квітень 2017р. у розмірі 1 173 781,00грн. (т.1 а.с.3-7).

Відповідач звернувся до суду з заявою про зменшення розміру штрафу, в якій просив суд зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від суми позову - 58 689,05грн. (т.3 а.с.24-25).

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. у даній справі позов задоволений частково (т.3 а.с.34-36).

Зменшено розмір стягуваної суми штрафу на 30% до 821 646,70грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Лиман, Донецька область на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» м.Маріуполь, Донецька область штраф за несвоєчасну доставку вантажу за квітень 2017р. у розмірі 821 646,70грн., 17 606,72грн. судовий збір. В іншій частині позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог щодо стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за квітень 2017р. Суд першої інстанції, керуючись ч. 1 ст. 233 ГК України, ч.4 ст. 551 ЦК України та п.3 ст. 83 ГПК України, оцінивши надані докази та обставини справи в їх сукупності, зменшив розмір штрафу до розміру 821 646,70грн

Відповідач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» м.Лиман, Донецька область, звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить суд змінити рішення господарського Донецької області від 15.08.2017р. по справі №905/1234/17, зменшивши розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 10% від суми позову 117 378,10грн. (т.3 а.с.50-51).

Апелянт зазначає, що погоджується з висновком суду щодо стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за квітень 2017р. та вважає рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм чинного законодавства та з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що порушення термінів доставки вантажу мали місце з поважних та незалежних від перевізника причин.

03.10.2017р. через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу №09-5/21 від 25.09.2017р., в якому позивач просив у задоволені апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. у даній справі залишити без змін, який колегією суддів розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи (т.3, а.с.68-74).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.09.2017р. по справі №905/1234/17 порушено апеляційне провадження (головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Стойка О.В.) за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця м.Лиман, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. по справі №905/1234/17 та призначено до розгляду на 24.10.2017р. о 09-30год.

У зв"язку з перебуванням у відпустці суддів Зубченко І.В., Стойка О.В., згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23.10.2017р., сформовано наступний склад колегії: Головуючий суддя - Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.

Апелянт у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі та просив змінити рішення суду першої інстанції, змінивши розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 10% від суми позову - 117378,10грн.

Представник позивача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.

Враховуючи те, що явка сторін не визнавалася обов»язковою, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» є юридичною особою (ідентифікаційний код 00191158), що підтверджено витягом з ЄДР та Статутом (т.2 а.с. 30-35, 36-37).

Відповідач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою (ідентифікаційний код 40075815), що підтверджено спеціальним витягом з ЄДР (т.3 а.с.11-15).

Регіональна філія «Донецька залізниця» м.Лиман, Донецька область є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (), що підтверджено положенням про Регіональну філію «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (т.2, а.с.39-42).

Як вбачається з матеріалів справи, протягом квітня 2017 року відповідач, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман, Донецька область здійснював доставку вантажів на станцію призначення Сартана, одержувачем якого є позивач, Приватне акціонерне товариство МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ "АЗОВСТАЛЬ, м. Маріуполь, Донецька область за залізничними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи (т.1 а.с.17-250, т.2 а.с.1-29).

Вищевказані накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За твердженнями позивача перевезення вантажу за вказаними накладними було здійснено із порушенням визначених строків доставки.

Як вказує у позовній заяві позивач, вантаж за вказаними залізничними накладними було доставлено одержувачу із порушенням встановленого ст.41 Статуту залізниць України терміну доставки вантажу, внаслідок чого він звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача суми штрафу за квітень 2017р. у розмірі 1 173 781,00грн.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України (далі-Статут залізниць) накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно зі ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Статтею 41 вказаного підзаконного нормативно-правового акту регламентовано, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 вказаних Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п.8 Правил).

За висновком місцевого господарського суду, залізничні накладні, які наявні у матеріалах справи (п.52 календарний штемпель видачі вантажу), вантаж було доставлено одержувачу з порушенням строків ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу (т.1 а.с.17-250, т.2 а.с.1-29).

Колегія суддів, дослідивши вказані вище залізничні накладні, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вантаж за відповідними перевізними документами доставлено одержувачу з порушенням строків, які визначені ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, з огляду на наступне.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012р. Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів, згідно з частинами другою і третьою статті 41 Статуту залізниць України терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів їх доставки встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644. За приписами пунктів 2.1, 2.4 названих Правил обчислення відповідних термінів починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Розміри штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, які залізниця сплачує одержувачу вантажу, встановлені статтею 116 Статуту у відсотках від провізної плати залежно від кількості прострочених діб. Таким чином, встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Таким чином, позивач нарахував та заявив до стягнення штраф за несвоєчасну доставку вантажу за квітень 2017 року у розмірі 1 173 781,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, відповідач у заяві №2022/145 від 07.08.2017р. просив зменшити розмір заявленої до стягнення суми штрафу до 5% від суми позову, а саме до 58689,05 грн. (т.3 а.с.24-25).

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на проведення бойових дій на території Донецької області, що ускладнило транспортне сполучення у межах Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та забезпечення виконання вимог Статуту залізниць України та Правил перевезення вантажів. Водночас, як зазначає відповідач, з моменту набрання чинності Тимчасовим порядком здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей було ускладнено перевезення вантажів з непідконтрольної українській владі території на адресу позивача, що зумовило затримку вантажів на контрольних пунктах в'їзду/виїзду та спрямування вантажопотоків не за найкоротшою тарифною відстанню, а в обїзд.

Крім того, за твердженнями відповідача, проведення антитерористичної операції на території Донецької області суттєво вплинуло на фінансове становище Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, а саме за змістом звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) за 2016р. у останнього наявний збиток у сумі 770314 тис. грн (код рядка 2295).

Позивач проти задоволення заяви відповідача про зменшення розміру штрафу заперечив, пославшись на те, що виконання зобовязань Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь також здійснюється в умовах проведення антитерористичної операції на сході України.

Наразі, оплата провізної плати виконується позивачем у повному обсязі незалежно від обставин, за які позивач не відповідає.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р. вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За приписами п.6 розяснення Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002р. Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею, суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про можливість зменшення розміру штрафу на 30%, який підлягає стягненню у розмірі 821 646,70 грн.

Щодо доводів апелянта відносно проведення бойових дій на території Донецької області, які ускладнили транспортне сполучення у межах Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та забезпечення виконання вимог Статуту залізниць України та Правил перевезення вантажів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м.Лиман, Донецька область, де проводить свою господарську діяльність Регіональна філія Донецька залізниця, м. Лиман, Донецька область.

При цьому, події на території Донецької області, якими є активна фаза антитерористичної операції у Донецькій області, проведення бойових дій у регіоні, а також інші численні порушення у звязку з цими обставинами, загальновідомі та додаткового підтвердження не вимагають.

Майже вся залізнична мережа Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться в зоні проведення АТО, що значно ускладнює транспортне сполучення у межах Регіональної філії "Донецька залізниця" та забезпечення виконання вимог та положень Статуту залізниць України і Правил перевезення вантажів.

Отже, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, беручи до уваги наявність обставин проведення антитерористичної операції у Донецькій області на теперішній час, відсутність в діях відповідача прямого умислу на порушення зобовязання, з урахуванням матеріальних інтересів позивача, який здійснює господарську діяльність у м. Маріуполі, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та враховуючи фінансовий стан відповідача, колегія суддів підтримує висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для реалізації права, що передбачено ст.83 Господарського процесуального кодексу України, та вважає правильним рішення суду про часткове задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру штрафу на 30 відсотків, а саме до 821 646,70грн.

Інші доводи апелянта колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують висновку місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, а відтак підстав для скасування рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. у справі №905/1234/17 та задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 43, 49, 83, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Лиман, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2017р. у справі №905/1234/17 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2017 року у справі №905/1234/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді Д.О.Попков

ОСОБА_3

Надр.5 прим:1 у справу; 1позивачу; 1 відповідачу; 1 ДАГС; 1ГС Дон. обл.