ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 жовтня 2017 року Справа № 905/3272/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.,

суддів: Коробенка Г.П., Мачульського Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 18.07.2017
у справі Господарського суду№ 905/3272/16 Донецької області
за позовомпублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
докомунального підприємства "Тепломережа"
простягнення 7 309 335,61 грн. основного боргу, 2 103 286,35 грн. пені, 2 776 547,08 грн. інфляційних втрат, 355 806,90 грн. - 3% річних

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Товариство) звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2017, яка не може бути прийнята Вищим господарським судом України до провадження, враховуючи наступне.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В силу положень частини третьої ст. 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Частиною 4 статті 1312 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1311 та ст. 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон), цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім частини шостої статті 124 Конституції України в редакції цього Закону, яка набирає чинності через три роки з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Офіційне опублікування Закону відбулося 29.06.2016 (Голос України, 2016, 06, 29.06.2016 № 118), тобто даний Закон набрав чинності 30.09.2016, а тому з 01.01.2017 представництво у Вищому господарському суді України як суді касаційної інстанції у справах, провадження у яких порушено після 30.09.2016 року, має здійснюватися адвокатами.

Як вбачається з матеріалів справи № 905/3272/16, провадження у справі було порушено Господарським судом Донецької області 22.11.2016, тобто після набрання чинності Законом, а тому, при оскарженні судових рішень у даній справі в касаційному порядку, сторони повинні були врахувати вказані приписи Конституції щодо представництва у Верховному Суді та судах касаційної інстанції виключно прокурорами або адвокатами.

З поданої касаційної скарги вбачається, що її підписано представником Товариства П.Литвин. На підтвердження його повноважень до касаційної скарги додано засвідчені копії довіреності від 14.04.2017 № 14-79 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 17.06.2010 № 4197/10.

Між з тим, відповідно до положень статті 28 частини 7-ї ГПК України повноваження адвоката як представника мають посвідчуватися або ордером, або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначено статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до якої, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Рішенням Ради адвокатів України від 26.02.2016 № 74 "Про затвердження роз'яснення щодо гарантій адвокатської діяльності та окремих умов дисциплінарної відповідальності", зокрема роз'яснено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, який укладається в письмовій формі. Надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема, лише на підставі доручення, не допускається, окрім випадків, передбачених частиною другою статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Укладення адвокатом договору про надання правової допомоги слід вважати обов'язком адвоката, передбаченим законом.

З наведених вище положень Конституції України, ГПК України, Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та роз'яснень Ради адвокатів України вбачається, що обов'язковою умовою представництва адвокатом іншої особи у суді є наявність укладеного між адвокатом та особою яку він представляє договору про надання правової допомоги.

При цьому підписання та подання касаційної скарги, заяв, клопотань у справі є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі № 905/3272/16 Господарського суду Донецької області підписано П. Литвин не як адвокатом, а як представником Товариства за довіреністю від 14.04.2017 № 14-79.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що касаційна скарга Товариства на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2017 підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. 1 частини першої ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. 86, п. 1 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі № 905/3272/16 Господарського суду Донецької області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя Г.П. Коробенко

Суддя Г.М. Мачульський