РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017Справа №910/13076/17

За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва"
до Громадської організації "Служба економічної безпеки"
про виселення з приміщення.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Максимова Я.С. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У серпні 2017 року Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "Служба економічної безпеки" (далі - Організація) про виселення останнього з нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каштанова, 8-г.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач не виконав належним чином умови укладеного між сторонами Договору № 428/1031 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 12.05.2014 року, зокрема після закінчення терміну дії вказаного договору не повернув орендоване майно за актом приймання-передачі та фактично продовжує використовувати орендоване приміщення у своїй господарській діяльності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 року порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29.09.2017 року за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Відповідач в дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач наполягає на позові, надає усні пояснення по справі.

Позивач у даному судовому засіданні звернувся до суду із клопотанням про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, суд задовольнив клопотання позивача про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів та відклав розгляд справи на 20.10.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні 11.10.2017 року наполягав на задоволенні позову та надав усні пояснення по справі.

Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, відзив на позов не надав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 20.10.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2014 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва (балансоутримувач), Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) та Організацією (орендар) було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 428/1031 (далі - договір) відповідно умов якого, орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 25.03.2014 року № 170 та розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.04.2014 року № 172 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, знаходиться за адресою: вул. Каштанова, 8-г, для розміщення офісу громадської організації.

Об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 18,00 кв. м., на 2 поверсі - 12,70 кв. м, місця загального користування - 5,30 кв. м., згідно з викопіюванням з по поверхневого плану, що складає невід'ємну частину цього договору (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.4 Договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва и знаходиться на балансі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що орендодавець зобов'язаний протягом 10 календарних днів з моменту підписання даного договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 12.05.2014 року до 11.05.2015.

В пункті 9.4 Договору зазначено, що договір припиняється у разі: ліквідації орендодавця або орендаря; невиконання або систематичного неналежного виконання істотних умов договору; закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем; банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Договір може бути розірвано за погодженням сторін (п. 9.5 договору).

Відповідно до п. 9.7 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Судом встановлено, 12.05.2014 року орендодавець передав, а орендар прийняв у орендне користування згідно з договором нежитлове приміщення, що перебуває на балансі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва, загальною площею 18,00 кв.м, та розташоване за адресою: м. Київ, вул. Каштанова, 8-г, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна, який підписаний уповноваженими представниками орендаря, орендодавця та балансоутримувача та скріплений печатками вказаних юридичних осіб (копія акту долучена позивачем до позовної заяви).

Крім того, у зв'язку з прийняттям розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 48 від 30.01.2015 року "Про закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" майна" було укладено додаткову угоду № 1 від 06.11.2015 року про внесення змін до договору а саме зміну балансоутримувача з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва на Підприємство.

Відповідно до умов договору та додаткової угоди до нього, даний договір діяв від 12.05.2014 року по 11.05.2016 року.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначає, що строк дії договору закінчився 11.05.2016 року.

За таких обставин, позивач просить суд виселити Організацію з нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каштанова, 8-г.

Проте відповідач жодних дій щодо повернення орендованого майне не вчинив, акт приймання-передавання орендованого майна між сторонами не підписаний.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди комунального майна, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України "Про оренду державного та комунального майна", далі Закон.

Згідно з положеннями ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 2 статті 291 ГК України визначено, що договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

За приписами ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У відповідності до п. 2 ст. 26, п. 1 ст. 27 Закону, договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

Доказів звільнення відповідачем займаного приміщення та повернення його позивачеві сторонами не надано.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

З урахуванням викладеного, вимоги про виселення відповідача з орендованого приміщення є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" задовольнити.

2. Виселити Громадську організацію "Служба економічної безпеки" (02232, місто Київ, вулиця Милославська, будинок 58; ідентифікаційний код 36347337) з нежитлового приміщення, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Каштанова, будинок 8-г, загальною площею 18,00 кв. м.

3. Стягнути з Громадської організації "Служба економічної безпеки" , місто Київ, вулиця Милославська, будинок 58; ідентифікаційний код 36347337) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" (02217, місто Київ, вулиця Закревського, будинок 15; ідентифікаційний код 39605452) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600, 00 грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 25.10.2017 р.

Суддя Ю.О.Підченко