КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. Справа№ 910/8875/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Жила Ю.Ю. - представник за довіреністю від 26.05.2017 року;

Архіпов О.Ю. - представник за довіреністю від 26.05.2017 року;

від відповідача: Слюзар Т.І. - представник за довіреністю від 30.01.2017 року;

Фастовець В.В. - представник за довіреністю від 30.12.2016 року;

від третьої особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсідз Блек Сі»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року

у справі № 910/8875/17 (суддя Балац С. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсідз Блек Сі»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ Оілс Україна»

про стягнення 24 788 952, 85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсідз Блек Сі» про стягнення 4 383 580, 19 грн. основного боргу, 3 438 486, 96 грн. пені, 271 833, 83 грн. 3% річних, 853 737, 46 грн. збитків від інфляції та 15 843 044, 40 грн. штрафу.

Вподальшому до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти в сумі заявлених позовних вимог (24 788 952,85 грн.), в тому числі, але не обмежуючись, розміщені на рахунку позивача № 64 у ГОУ АТ "ОЩАДБАНК", МФО 300465.

Заява про вжиття заходів до забезпечення позову мотивована тим, що заборгованість відповідача виникла ще в вересні-жовтні 2015 році, однак останній досі не розрахувався за поставлений товар. Також, відповідачем було подано позов про визнання недійсним договору надання послуги з факторингу № ДФ-26-05-1 від 26.05.2017 року, вказані дії позивач вважає зловживанням ТОВ «Олсідз Блек Сі» своїми процесуальними правами. Крім того, позивач зазначає, що неналежне виконання відповідачем договорів поставки має системний характер.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково.

З метою забезпечення позову у даній справі накладено арешт на грошові кошти в межах суми 4 383 850, 19 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Олсідз Блек Сі», в тому числі, але не обмежуючись, розміщені на рахунку позивача № 64 у ГОУ АТ "ОЩАДБАНК", МФО 300465.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» задовольнити повністю.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що вжитий судом першої інстанції захід до забезпечення позову не спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі його задоволення.

Також, не погоджуючись із прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що у суду першої інстанції не було достатніх підстав для часткового задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки має місце факт недоведеності позивачем дій відповідача щодо умисного зменшення свого майна, на яке може бути звернено стягнення в ході виконання судового рішення, та не зазначено про загрозу зменшення коштів на рахунку відповідача після виникнення у сторін спору. При цьому, самі лише повідомлення про припущення позивача без їх документального підтвердження належними та допустимими доказами не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінсоле" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Олсідз Блек Сі" по справі № 910/8875/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2017 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінсоле" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Олсідз Блек Сі" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А., об'єднано їх в одне апеляційне провадження та призначено до розгляду на 03.10.2017 року.

Представник третьої особи у судове засідання 03.10.2017 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представниками позивача у судовому засіданні 03.10.2017 року заявлено клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги та її відкладення.

Представники відповідача у судовому засіданні 03.10.2017 року заперечували проти клопотань позивача.

Ухвалою Киїського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 року продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи до 10.10.2017 року.

Представники сторін, присутні у судовому засіданні 10.10.2017 року надали додаткові пояснення по суті спору в обгрунтування своїх правових позицій.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 року відкладено розгляд справи до 17.10.2017 року.

Представники сторін у судовому засіданні 17.10.2017 року підтримали свої правові позиції.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 ГПК України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови в апеляційному або у касаційному порядку.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову повинна здійснюватися з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарським судом враховується наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а саме - чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що кореспондує зі способами захисту порушеного прав. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин (Постанова Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості у сумі 24 788 952, 85 грн., з яких: 4 383 850, 19 грн. - основна заборгованість, 3 438 486, 96 грн. - пеня, 12 483 553, 73 грн. - штраф у розмірі 20 % від загальної вартості неоплаченого товару, 3 357 490, 68 грн. - штраф у розмірі 10 % від загальної вартості невиконаних зобов'язань, 271 833, 83 грн. - 3 % річних та 853 737, 46 грн. - інфляційні втрати.

При цьому, позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Олсідз Блек Сі» (далі - відповідач) порушено грошове зобов'язання за контрактом на поставку сільськогосподарської продукції від 19.08.2015 № 06/0058, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ Оілс Україна», як постачальником та відповідачем, як покупцем. Останній оплату отриманого від постачальника товару не здійснив, що призвело до виникнення заборгованості.

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Олсідз Блек Сі», як клієнтом, та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле», як фактором, (далі - позивач) укладено договір надання послуги з факторингу від 26.05.2017 № ДФ-26-05-1, відповідно до предмету якого позивач зобов'язується передати грошові кошти в сумі 12 000 000, 00 грн. в розпорядження клієнта за плату (фінансування під відступлення права вимоги), а клієнт зобов'язується відступити позивачу своє право грошової вимоги за контрактом, включаючи всі зміни, додатки, специфікації та додаткові угоди до відповідача у розмірі 24 788 952, 85 грн., а також сплатити позивачу винагороду відповідно до п. 2.3 договору факторингу.

Заява про вжиття заходів до забезпечення позову мотивована тим, що позивачу стало відомо, що відповідачем було подано позов про визнання недійсним договору надання послуги з факторингу № ДФ-26-05-1 від 26.05.2017 року, вказані дії позивач вважає зловживанням ТОВ «Олсідз Блек Сі» своїми процесуальними правами. Крім того, позивач зазначає, що неналежне виконання відповідачем договорів поставки має системний характер.

До того ж, заявник вказує, що заборгованість виникла ще в вересні-жовтні 2015 року, однак відповідач й досі її не погасив.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову колегія суддів зазначає наступне.

Так, колегією суддів встановлено, що дійсно 01.06.2017 року було порушено провадження у даній справі. Водночас, після порушення провадження у даній справі відповідач звернувся із позовом про визнання недійсним договору надання послуги з факторингу № ДФ-26-05-1 від 26.05.2017 року (ухвала про порушення провадження у справі № 911/2247/17 від 26.07.2017 року).

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, а саме довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач має зобов'язання перед ПАТ «Державний ощадний банк України» з повернення кредитних коштів на загальну суму 68 млн. дол. США.

Також, у забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії відповідач передав ПАТ «Державний ощадний банк України» в іпотеку наступне майно:

- олійноекстракційний завод виробничої потужності: соняшнику - 2000 т/добу, рапсу - 1500 т/добу, сої - 1200 т/добу (IV черга, І пусковий комплекс);

- 2-га черга будівництва олійноекстракційного заводу на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, другий кілометр автодороги на морський торгівельний порт «Южний». Елеватор сировини (II пусковий комплекс);

- 3-тя черга будівництва олійноекстракційного заводу на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, другий кілометр автодороги на Морський торгівельний порт «Южний». Котельня потужністю пари 50 т / годину;

- олійноекстраційний завод виробничої потужності: соняшнику - 2000 т/добу, рапсу - 1500 т/добу, сої - 1200 т/добу, (IV черга), II пусковий комплекс;

- 2-га черга будівництва олійноекстракційного заводу на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, другий кілометр автодороги на Морський торгівельний порт «Южний» Елеватор сировини (І пусковий комплекс);

- олійноекстракційний завод виробничою потужністю 1700 т/добу насіння соняшнику, 1400 т/добу насіння рапсу, 1200 т/добу бобів сої (маслобакове господарство);

- майнові права на нерухоме майно - Олійноекстракційний завод виробничою потужністю: соняшнику - 2000 т/добу, рапсу - 1500 т/добу, сої - 1200 т/добу, розташованого за адресою: 2-й кілометр автодороги на Морський торгівельний порт «Южний», територія Визирської сільської ради, Комінтернівського району Одеської області (IV черга) (3 й пусковий комплекс об'єкту будівництва);

- майнові права на нерухоме майно - 2-га черга будівництва олійноекстракційного заводу на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, другий кілометр автодороги на морський торгівельний порт «Южний». Елеватор сировини (3 й, 4-й та 5-й пускові комплекси об'єкту будівництва);

Таким чином, колегія суддів зазначає, що вартість взятих на себе відповідачем зобов'язань перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором кредитної лінії (68 млн. дол. США) значно перевищує його залишкову вартість необоротних актів, яка, згідно балансової довідки № 02/571 наданої відповідачем, складає 1 068 372 375,38 грн., а отже виконання рішення по даній справі у разі його задоволення може бути утруднене.

Крім того, колегією суддів звертає увагу на існування рішень суду у справі № 910/33146/15 та № 910/33152/15 щодо стягнення з ТОВ «Олсідз Блек Сі» заборгованості за договорами поставки.

Заперечуючи проти заяви про забезпечення позову, відповідач зазначає, що наведені судові рішення у справах про стягнення з відповідача заборгованості за договорами поставки не свідчить про системне ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань з оплати товару.

До того ж, відповідач зазначив, що вищезазначені судові рішення були виконані ним в добровільному порядку в термін, встановлений для самостійного виконання рішень, в підтвердження чого надав суду постанови про закінчення виконавчих проваджень від 10.08.2016 року та від 22.07.2016 року.

Водночас, колегія суддів зазначає та з матеріалів справи вбачається, що відповідач вищевказану заборгованість погасив вже після винесення судового рішення та відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, позивач посилався на публікації у засобах масової інформації щодо наявності фінансових труднощів у ТОВ «Олсідз Блек Сі».

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що публікації у засобах масової інформації, а саме в мережі Інтернет не є належними та допустимими доказами по справі.

Таким чином, оцінивши наведені позивачем в заяві про вжиття заходів забезпечення позову доводи та подані на їх обґрунтування докази, врахувавши зазначені вище приписи законодавства, нормативно визначені принципи справедливості, добросовісності та розумності, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в даному випадку має місце співрозмірність та адекватність заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що належать відповідачу із заявленими позивачем вимогами, оскільки невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи збалансованість інтересів сторін, заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на кошти відповідача в межах суми основної заборгованості у розмірі 4 383 850, 19 грн.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року у справі № 910/8875/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на заявників.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінсоле» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсідз Блек Сі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року у справі № 910/8875/17 залишити без змін.

4. Матеріали справи № 910/8875/17 повернути до Господарського суду міста Києва

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко