РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017Справа №910/11606/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 69 809,00 грн.

Представники:

від позивача: Сербіна А.С. - представник за довіреністю № 01-17/НК-2 від 31.07.2017 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 69 809,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.10.2016 р. між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Саламандра-Україна» та ОСОБА_2 укладено договір № 05.0013289.001 добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «МініКАСКО», відповідно до якого застраховано автомобіль НОМЕР_1.

04.02.2017 р. в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням власника ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 200/2717/17 від 10.03.2017 р. ОСОБА_3 визнано винним у правопорушенні, яке передбачене ст. 124 КУпАП.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 69 809,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 756 від 27.02.2017 р.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Nissan, д.н. НОМЕР_3 застраховано у приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АЕ/8488637.

Так, до приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Саламандра-Україна» у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, тому позивач звернувся до суду.

31 березня 2017 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Саламандра-Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 01/31.03.2017, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов'язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшли до клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом позивач звернувся до відповідача із вимогою по справі № 0014334.02.17/1 про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) вих. № 602 від 23.06.2017 р. на суму 69 809,00 грн.

Відповідач вимогу не виконав, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.07.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.08.2017 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.08.2017 р. розгляд справи відкладено на 11.09.2017 р., у зв'язку із неявкою представників сторін.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.09.2017 р. розгляд справи відкладено на 26.09.2017 р., у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання, розгляд справи продовжено на п'ятнадцять днів.

18.09.2017 р. до канцелярії суду позивач подав додаткові докази по справі по справі.

У судове засідання 26.09.2017 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 0618.07.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 011.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

27.10.2016 р. між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Саламандра-Україна» та ОСОБА_2 укладено договір № 05.0013289.001 добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «МініКАСКО», відповідно до якого застраховано автомобіль НОМЕР_1.

31 березня 2017 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Саламандра-Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 01/31.03.2017.

Відповідно до п.п. 1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов'язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшли до клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування.

Перелік регресних вимог визначено в додатку № 1 до цього договору.

Згідно з п.1.2. договору, за цим договором фактор займає місце клієнта (як кредитора) по всім регресним вимогам клієнта згідно додатку № 1 до договору, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

Характеристика прав, переданих фактору клієнтом за цим договором:

Загальна сума переданих грошових вимог - 487 211,18 грн. (п. 1.3.).

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З довідки № 117525 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 04.02.2017 р. в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням власника ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 200/2717/17 від 10.03.2017 р. ОСОБА_3 визнано винним у правопорушенні, яке передбачене ст. 124 КУпАП.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Як вбачається із рахунку-фактури № 290 від 14.02.2017 р. ремонтні роботи та вартість запчастин (матеріалів) становить 69 809,00 грн.

Страховик склав страховий акт № 0014334.02.17/2 від 27.02.2017 р. та розрахунок до нього, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 69 809,00 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив виконавцю ремонтних робіт - ПП «Титансервис» страхове відшкодування в розмірі 69 809,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 756 від 27.02.2017 р.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Nissan, д.н. НОМЕР_3 застраховано у приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АЕ/8488637, розмір ліміту за шкоду, завданого майну становить 100 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Так, до приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Саламандра-Україна» у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, тому позивач звернувся до суду.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом позивач звернувся до відповідача із вимогою по справі № 0014334.02.17/1 про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) вих. № 602 від 23.06.2017 р. на суму 69 809,00 грн.

Відповідач вимогу не виконав.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Mitsubishi, д.н. НОМЕР_4, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 38Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (36020, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 14-А/22, ) страхове відшкодування в розмірі 69 809 (шістдесят дев'ять тисяч вісімсот дев'ять) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 17.10.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий