ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2017 р.Справа № 916/1802/15

Господарський суд Одеської області у складі колегії:

головуючий суддя Никифорчук М.І.

суддя Волков Р.В.

суддя Цісельський О.В.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

прокурор: Озерова О.Д., посвідчення №035121 від 13.08.2015р.;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1802/15:

За позовом: Прокурора Миколаївського району Одеської області в особі, якою є Миколаївська селищна рада Миколаївського району Одеської області;

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2;

про внесення змін до договору оренди землі, -

в с т а н о в и в :

Прокурор Миколаївського району Одеської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Миколаївської селищної ради (далі - позивач) звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі- відповідач) із позовом про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та відповідачем 06.09.2006 р. (далі - Договір) у якому, з урахуванням азяви про уточнення позовних вимог від 20 вересня 2017 р., просить внести такі зміни до договору :

- викласти п. 5 у наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 846 941,77 грн. (один мільйон вісімсот сорок шість тисяч дев'ятсот сорок одна гривня сімдесят сім копійок), згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.07.2017р., складеного відділом Держземагенства у Миколаївському районі Одеської області».

- викласти п. 9 у наступній редакції: «Орендна плата за земельну ділянку площею 3916 кв. м. розрахована у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 92347,09 грн. (дев'яносто дві тисячі триста сорок сім гривень дев'ять копійок) на рік. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі».

- викласти п. 10 у наступній редакції: «Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції».

- викласти п. 13 у наступній редакції: «Розмір орендної плати переглядається 1 (один) раз в рік у разі:

· зміни умов господарювання, передбачених договором;

· зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

· погіршення стану орендної земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

· в інших випадках передбачених законом.»

- викласти п. 30 у наступній редакції: «Права орендаря: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього договору; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; здавати орендовану земельну ділянку в суборенду як цілком та і частково; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем; отримувати продукцію і доходи».

При цьому суд зазначає, що прокурором ані додатком до заяви ані в засіданні суду не надано витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.07.2017р., складеного відділом Держземагенства у Миколаївському районі Одеської області.

З підстав ст.ст. 15, 16, 626, 632, 651, 653-654, 762 ЦК України, статтею 188 ГК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 «Про затвердження типового договору оренди землі», пунктом 36 договору оренди землі від 06.09.2006 року, Постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 року № 6, пунктом 2 статті 121, 144 Конституції України, статтями 21, 23, 25, 30 Закону України «Про оренду землі», статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру», рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 року №3-рп/99 прокурор просить позов задовольнити.

Відповідач з вимогами не згоден, про що зазначив у відзиві на позов.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.04.2015р. суддя Никифорчук М.І. порушив провадження по справі № 916/1802/15 за позовом Прокурора Миколаївського району Одеської області в особі, якою є Миколаївська селищна рада Миколаївського району Одеської області до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди землі.

Ухвалою суду від 15.07.2015р. справу №916/1802/15 призначено до колегіального розгляду.

06 жовтня 2015р. провадження у справі № 916/1802/15 зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 815/5821/15.

Зобов'язано відповідача повідомити Господарський суд Одеської області про набрання законної сили рішення по справі № 815/5821/15.

Приймаючи до уваги усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, ухвалою суду від 14.03.2017р. провадження у справі №916/1802/15 поновлено та призначено до розгляду у засіданні суду.

Під час розгляду справи склад учасників колегії суддів неодноразово змінювався, за останнім протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.08.2017р., справу № 916/1802/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Никифорчука М.І., суддів Волкова Р.В. та Цісельського О.В.

В засіданні суду 09 жовтня 2017р. за правилами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника прокура ту су суд встановив наступне.

Між сторонами у справі - Миколаївською селищнюї радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 06.09.2006 р. укладений Договір оренди землі, відповідач використовує земельну ділянку площею 3916 кв. м., у т.ч. під капітальною одноповерховою будівлею - 245 кв. м., під проїздами, прогонами та площадками - 3329 кв. м., під зеленими насадженнями -342 кв.м., по АДРЕСА_1.

Вказаний Договір зареєстрований в Миколаївському районному реєстраційному відділі ОРФ ДП «Центр ДЗК» 24.10.2006 року за № 07 КН № 003650.

Згідно з пунктом 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 35596,44 грн.

За пунктом 9 договору, орендна плата на період експлуатації складає 3635,56 грн. в рік.

Відповідно до пункту 36 зазначеного договору, умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за взаємною згодою обох сторін, а у випадку недосягнення згоди зміни умов договору - спір розв'язується у судовому порядку.

Рішенням Миколаївської селищної ради від 06.11.2013 № 358-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт. Миколаївка, с. Воровського, с. Дружелюбівка, с. Софіївка, с. Перемога» з 01.01.2015 введена в дію нова нормативна грошова оцінка земель смт. Миколаївка для розрахунку річної орендної плати.

Відпоівідно до рішення Миколаївської селищної ради від 06.11.2013 № 358- VI умови діючих договорів оренди підлягають перегляду в частині розміру орендної плати.

Рішенням Миколаївської селищної ради від 22.02.2011 №61- VI «Про встановлення розміру орендної плати за користування землями на території смт. Миколаївка в комерційних цілях» визначено, що орендна плата за користування землями в комерційних цілях повинна складати не менше 5% від грошової оцінки земельної ділянки; в договори оренди повинно бути внесено пункт щодо щорічного перегляду розміру орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації вартості землі.

Пунктом 13 типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220, встановлено, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 10-1519-0.11-288/2-15 від 05.03.2015р., складеного відділом Держземагенства у Миколаївському районі Одеської області, нормативна грошова оцінка одного квадратного метра вказаної земельної ділянки площею 3916 кв. м. складає 375,67 грн., вартість земельної ділянки становить 1471123,72 грн.

За листом Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області від 07.04.2015р. № 1633/17-03/205 - враховуючи нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки та встановлені рішенням Миколаївської селищної ради від 22.02.2011 № 61-VI розміри орендної плати за користування землями на території смт. Миколаївка в комерційних цілях, річна сума орендної плати могла б становити 73 556,20 грн. та умовні розрахункові втрати бюджету в такому випадку становлять 69 920,63 грн. на рік.

Рішенням Миколаївської селищної ради від 22.02.2011 року № 61-VI затверджені фіксовані відсотки при визначені ставок орендної плати за користування земельними ділянками в смт. Миколаївка в комерційних цілях. Отже, судом повинен бути врахований вказаний нормативний акт при вирішенні спору про внесення змін до договору в частині змін орендних ставок.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до суду в інтересах держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Так, згідно пунктів 1, 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України №1-1/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Регулювання земельних відносин з порушенням законодавства України спричиняє державі економічні збитки, перешкоджає здійсненню передбаченого Конституцією України права власності на землю, сприяє нераціональному використанню земель, чим і обумовлюється необхідність представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до статті 14 Конституції України, частини 1 статті 148 Господарського кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та об'єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, в,становленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Миколаївська селищна рада є представницьким виборним органом місцевого самоврядування, який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади та приймати від її імені рішення. Право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

За вимогами частини 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є поряд з іншими земля й природні ресурси, що є у власності територіальних громад.

Відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Статтею 83 ЗК України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Таким чином відмова відповідача від внесення змін до договору оренди в частині розміру орендної плати землі завдає шкоди комунальній власності територіальної громади смт. Миколаївка, власником та розпорядником якої є Миколаївська селищна рада.

З огляду на викладене, Миколаївська селищна рада надіслала до прокуратури Миколаївського району лист з проханням звернутися до суду щодо внесення змін до договору оренди землі від 06.09.2006 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Миколаївською селищною радою.

Згідно до статті 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку.

У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Миколаївська селищна рада, оскільки згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад відноситься вирішення питань регулювання земельних відносин.

Порушення інтересів держави в сфері земельних відносин обумовлює необхідність звернення прокурора до суду за їх захистом.

Стаття 36-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлює, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) юридичних осіб, що вчиняються у відносинах з державою; формою представництва прокурором інтересів держави є звернення до суду з позовом про захист інтересів держави.

Все вищезазначене і є підставою та обумовлює необхідність представництва прокурором Миколаївського району в суді інтересів держави в особі Миколаївської селищної ради.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема : письмовими і речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 632 ЦК України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади, або органами місцевого самоврядування. При цьому зміни ціни після укладення договору допускаються лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За статтею 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та фізичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» передбачені права та обов'язки орендаря.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше і не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту. Тобто, правочин, спрямований на зміну або розірвання договору, здійснюється в такій самій формі, що й сам договір. Здійснюється він у вигляді додаткової угоди до договору або угоди про розірвання договору.

З огляду на викладене, у порядку частини 2 статті 188 Господарського кодексу України, частини 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, Мйколаївською селищною радою був направлений лист від 06.02.2014 за № 15 ОСОБА_2 з пропозицією з'явитися до селищної ради для вирішення питання про внесення змін до договору оренди землі щодо розміру орендної плати, з урахуванням представленого відділом Держземагенства в Миколаївському районі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку.

Згідно з частинами 3, 4 статті 188 ГК України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержаної пропозиції повідомляє другу сторону про результат її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована особа має право передати спір на вирішення суду.

Згода між сторонами щодо зміни умов договору не була досягнута, оскільки від орендаря надійшла письмова відповідь, згідно якої він вважає, що повинен платити орендну плату ще меншу ніж платить на сьогоднішній день.

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою, сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Також, згідно з частиною 3 статті 762 ЦК України, договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну розміру плати за користування майном.

Згідно статті 5 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Положеннями статей 20, 23 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що дані про нормативно грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини 3 статті 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у випадках встановлених договором або законом.

Вищий господарський суд України в „Узагальненнях судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаних із земельними правовідносинами, 01.01.2010р. в п.п. 2.2.3 «в» п. 2 зазначив, що згідно з приписами,статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, а тому, в разі прийняття відповідним органом рішення про внесення змін щодо ставок орендної плати за земельні ділянки та затвердження нових коефіцієнтів, які застосовуються в розрахунку орендної плати за земельні ділянки, ці обставини можуть бути не взяті судом до уваги лише у разі скасування такого рішення органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

За п. 2.18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 року № 6 із натспнгими змінами - вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини 1 статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення змін до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

Як випливає із суті спору предметом даного спору є вимога про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Позивачем та Відповідачем 06.09.2006р.

Питання оренди землі, зміни умов договору оренди регулюються Законом України „Про оренди землі" від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV із наступними змінами та доповненнями, ( далі - Закон) та нормами Цивільного кодексу України

Статтею 15 вказаного Закону в редакції Закону № 191-VIII від 12.02.2015р. визначені умови договору оренди землі.

Істотними умовами договору оренди землі є:

· об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

· строк дії договору оренди;

· орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

За ст. 21 вказаного Закону в редакції Закону № 191-VIII від 12.02.2015р. орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

З приведеного випливає, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, а обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Отже, сторони у Договорі передбачили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

За ст.23 вказаного Закону, (Зміна орендної плати) в редакції Закону № 2756-VI від 02.12.2010р. орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Тобто, для перегляду розміру орендної плати необхідна наявність згоди сторін за договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач такої згоди не надав.

За п. 13 вказаного Договору оренди, орендна плата переглядається один раз на 10 років, що на думку суду відповідає приписам ст.23 вказаного Закону.

Отже вимога прокурора про щорічний перегляд орендної плати є неправомірним..

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначені загальні засади цивільного законодавства, якими є:

1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини;

2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом;

3) свобода договору;

4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом;

5) судовий захист цивільного права та інтересу;

6) справедливість, добросовісність та розумність.

З приведеного випливає, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка передбачає свободу сторін при укладенні договору. Тобто сторони вільні від будь-якого тиску на них при укладені договору.

Виходячи з приведеного суд вважає, що зміна п.30 Договору в редакції прокурора, що орендар (Відповідач) може зводити деякі споруди лише за письмовою згодою орендодавця суперечить свободі договору і тому не може бути прийнята до змін.

Щодо вимоги про викладення п. 9 Договору у наступній редакції: «Орендна плата за земельну ділянку площею 3916 кв. м. розрахована у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки", суд зазначає таке.

За ст. 288.1 Податкового кодексу України в редакції Закону № 71-VIII від 28.12.2014р., що діяла станом на день пред'явлення позову 29.04.2015 р., - підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Пунктами 288.2.-288-5.2 передбачено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

З аналізу вказаної статті випливає що встановлений розмір орендної плати складає в межах від 3 до 12 % нормативної грошової оцінки.

Виходячи з приведеного запропонована прокурором ставка орендної плати у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки, відповідає приписам ст.ст. 288.5.1 та 288.5.2 Податкового кодексу України, згідно діючої станом на день пред'явлення позову 29.04.2015р. редакції.

Щодо вимог про викладення п. 5 Договору у редакції, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 471 123,72 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №10-1519-0.11-288/2-15 від 05.03.2015р., складеного відділом Держземагенства у Миколаївському районі Одеської області, суд зазначає наступне.

Ці вимоги прокурора, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки вони були первісно заявленими на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.03.2015р., що міститься в матеріалах справи.

Змінені ж вимоги також містять посилання на витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.07.2017р., складеного відділом Держземагенства у Миколаївському районі Одеської області, за яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1846941,87 грн., при цьому, як вже зазначено судом, цей витяг у матеріалах справи відстутній.

Тому змінені вимоги прокурора є остаточними, але не підлягаючими задоволенню повністю за недоведеністю.

З урахування викладеного, суд вважає, що вимоги прокурора підягають задоволенню частково

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44,49,82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Внести зміни до договору оренди землі від 06.09.2006 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ід. № НОМЕР_1) та Миколаївською селищною радою (67000, Одеська область, Миколаївський район, смт. Миколаївка, вул. Калініна, буд. 45, ), зареєстрованого в Миколаївському районному реєстраційному відділі ОРФ ДП «Центр ДЗК» 24.10.2006 року за № 07.

Викласти п. 9 у наступній редакції: «Орендна плата за земельну ділянку площею 3916 кв. м. розрахована у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 73556,18 грн. (сімдесят три тисячі п'ятсот п'ятдесят шість гривень вісімнадцять копійок) на рік. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі».

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ід. № НОМЕР_1) до Державного бюджету України (рахунок № 3008; отримувач: УК у м.Одесі/Приморський район, ; банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код класифікації доходів бюджету „Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)" 22030101, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в сумі 1600(одна тисяча шістсот) гривень.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2017 р.

Головуючий суддя М.І. Никифорчук

Суддя Р.В. Волков

Суддя О.В. Цісельський