РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017Справа №910/13608/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛТА ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБЕР СЕРВІС"

про стягнення 1 200 000,00 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Ільяшов Б.М. (представник за договором)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛТА ГРУП" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБЕР СЕРВІС" (відповідач) 1 200 000,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016 в частині повної та своєчасної оплати за продані позивачем цінні папери, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 16.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13608/17 та призначено її до розгляду на 05.09.2017.

В судове засідання 05.09.2017 з'явився представник позивача та надав суду документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 05.09.2017 не з'явився, витребуваних судом відзиву на позовну заяву і документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 05.09.2017 відкладено розгляд справи №910/13608/17 на 21.09.2017.

В судове засідання 21.09.2017 з'явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання 21.09.2017 не з'явився, витребуваних судом відзиву на позовну заяву і документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача надав суду пояснення по суті позовних вимог, подав письмові пояснення для долучення до матеріалів справи та надав для огляду договір № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016 і акт виконання зобов'язань від 03.03.2016.

Проте, судом було оглянуто договір № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016 і акт виконання зобов'язань від 03.03.2016 та встановлено, що вони не містять підписів сторін.

Представник позивача також подав клопотання про продовження строку вирішення спору яке просив суд задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/13608/16 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 17.10.2017.

У судовому засіданні 17.10.2017 представник позивача надав письмові пояснення по справі, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 17.10.2017 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи надсилались на юридичну адресу відповідача (вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Також відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, відповідачем суду не надано, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Водночас, судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи встановлені ст. 69 ГПК України строки вирішення спору, в судовому засіданні 17.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

За твердженням позивача, 03.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "САЛТА ГРУП", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "АМБЕР СЕРВІС", як покупцем, укладено договір № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016 купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до п. 1.1 якого, продавець зобов'язується передати поза фондовою біржею у власність покупця біржею у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити наступні цінні папери: форма існування ЦП: бездокументарна, найменування емітента ЦП: ПАТ «ЦОН «НОРМА», міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів: UA, номінальна вартість цінного паперу: 1,00 грн., кількість цінних паперів - 560 000 шт., ціна за один цінний папір - 20,00 грн. Загальна договірна вартість становить 11 200 000,00 грн.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що на підставі вказаного договору № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016 передав у власність відповідача цінні папери, обумовлені договором.

Однак, в порушення умов договору № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016 купівлі-продажу цінних паперів відповідач не виконав своє зобов'язання по оплаті цінних паперів та не перерахував позивачу грошових коштів у розмірі 11 200 000,00 грн.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача частину заборгованості у розмірі 11 200 000,00 грн. в судовому порядку.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Разом з тим, частиною 4 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Так, позивач зазначає, що між сторонами укладено договір № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016 купівлі-продажу цінних паперів, при цьому, належним чином засвідченої копії вказаного договору та/або оригіналу для огляду суду надано не було.

У судовому засіданні 21.09.2017 представник позивача долучив до матеріалів справи копію договору № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016, який містить відмітку «Дублікат», однак, зазначений договір не містить підписів та печаток сторін, тобто є непідписаний сторонами.

З метою встановлення факту укладення між сторонами договору, який є підставою позову, ухвалами суду від 16.08.2017, 05.09.2017, 21.09.2017 суд зобов'язував позивача надати належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу цінних паперів від 03.03.2016 № БВ-36/03-03/05 та оригінал для огляду.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду (ст. 36 Господарського процесуального кодексу України).

В той же час, матеріали справи не містять ні оригіналу, ні належним чином засвідченої копії договору № БВ-36/03-03/05 від 03.03.2016.

Згідно з п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12 2011 № 18 (далі - постанова пленуму ВГСУ № 18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

В той же час, позивачем долучено до матеріалів справи Акт (висновок) за результатами службового розслідування від 19.09.2017, затверджений директором самого позивача, зі змісту якого вбачається, що позивач передав оригінал вказаного договору адвокату, а адвокат повідомив про втрату оригіналу договору.

Отже, позивачем повідомлено про неможливість надання суду оригіналу договору № БВ-36/03-03/05 купівлі-продажу цінних паперів від 03.03.2016.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для залишення позову без розгляду з мотиву ненадання суду витребуваних доказів, оскільки позивачем повідомленні причини їх ненадання.

Подання позивачем документів, які не можуть бути прийняті судом в якості належних та достатніх доказів для задоволення позову, має наслідком відмову в їх задоволенні з обґрунтуванням цього висновку недоведеністю позовних вимог, а не залишення позову без розгляду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов у даній справі може бути вирішено за наявними матеріалами справи та поданими доказами.

Оскільки ні станом на дату подання позову, ні під час розгляду справи позивачем не надано суду ні оригіналу, на належним чином засвідченої копії договору № БВ-36/03-03/05 купівлі-продажу цінних паперів від 03.03.2016, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту укладення між сторонами договору купівлі-продажу цінних паперів, який є підставою позову, що в свою чергу свідчить про те, що сторонами не було погоджено купівлі-продажу цінних паперів форма існування ЦП: бездокументарна, найменування емітента ЦП: ПАТ «ЦОН «НОРМА», міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів: UA, номінальна вартість цінного паперу: 1,00 грн., кількість цінних паперів - 560 000 шт., ціна за один цінний папір - 20,00 грн.

Таким чином, оскільки підставою позову є неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором № БВ-36/03-03/05 купівлі-продажу цінних паперів від 03.03.2016, а позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту укладення вказаного договору, правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 200 000,00 грн. відсутні.

При цьому, суд зазначає, що надана позивачем Інформаційна довідка про операції з цінними паперами за період з 03.03.2016 по 03.03.2016 не може свідчити про факт укладення договору та про відчуження позивачем цінних паперів, з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів зарахування на особистий рахунок покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБЕР СЕРВІС", цінних паперів у кількості 560 000 шт., емітентом яких є ПАТ «ЦОН «НОРМА».

Крім того, позивач зазначає, що спірний договір купівлі-продажу цінних паперів укладено сторонами 03.03.2016. В той же час судом встановлено, що рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.11.2015 № 1977, зупинено з 07.12.2015 торгівлю цінними паперами ПАТ «Центр обслуговування нерухомості «Норма» на будь-якій фондовій біржі на термін до 29.07.2016. Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Національного дипозитарію України (http://www.csd.ua/) та у розумінні статті 35 ГПК України є загальновідомою, і не потребує доказування.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем також не доведено факту відчуження відповідачу цінних паперів у кількості 560 000 шт., загальною вартістю 11 200 000,00 грн., що унеможливлює стягнення з відповідача вказаних сум.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність доказів на підтвердження факту укладення між сторонами договору № БВ-36/03-03/05 купівлі-продажу цінних паперів від 03.03.2016, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛТА ГРУП".

Відповідно положень до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивач.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 24.10.2017.

Суддя С.О. Турчин