ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2017 р. Справа № 909/510/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

Зварич О.В.

при секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» б/н від 04.08.2017 року

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2017 року

у справі № 909/510/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», м. Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Коломия Івано-Франківської області

про стягнення заборгованості та збитків в сумі 129 108,88 грн.

за участю представників:

від позивача: Зайцев М.М. - довіреність б/н від 23.10.2016 року;

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Порше Лізинг Україна» звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 129 108,88 грн.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2017 року у справі № 909/510/17 (суддя Фрич М.М.) в позові ТзОВ «Порше Лізинг Україна» відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ТзОВ «Порше Лізинг Україна» подало апеляційну скаргу б/н від 04.08.2017 року, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2017 року скасувати прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що станом на 03.03.2017 року за відповідачем залишаються несплаченими лізингові платежі у розмірі 31 248, 35 грн., згідно договору. Крім того, скаржник зазначає, що відповідач повинен відшкодувати позивачу 97 860, 53 грн. збитків.

Відповідач участі уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, про причину неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений. Відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Позивачем подано до суду клопотання б/н від 12.10.2017 року (вх. № 01-04/6881/17), в якому просить долучити до матеріалів справи роздруківку тексту договору про фінансовий лізинг № 00000802, який не містить підписів сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач при зверненні до суду стверджує, що 21.07.2009 року між ТзОВ «Порше Лізинг Україна» та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір про фінансовий лізинг №00000802. Копія зазначеного договору, яка міститься в матеріалах справи є не читається. Позивачем було подано, для огляду, оригінал договору про фінансовий лізинг №00000802, який також є нечитається.

З матеріалів справи вбачається, що між ТзОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_4 були підписані загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та Акт прийому-передачі від 30.07.2009 року до договору лізингу № 00000802.

Відповідно до положень загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу та Акта прийому-передачі від 30.07.2009 року до договору лізингу № 00000802 Порше Лізинг Україна (лізингодавець) на підставі договору лізингу поставило ОСОБА_4 (лізингоодержувач) об'єкт лізингу транспортний засіб марки Volkswagen, модель Т5 Kombi 2.5 1 TDI, номер кузова НОМЕР_1, рік виробництва 2008, реєстраційний номер НОМЕР_2., вартістю 281 764,30 грн.

В п. 5 Акта прийому-передачі від 30.07.2009 року до договору лізингу № 00000802 сторони погодили, що предмет лізингу є власністю лізингодавця до моменту повного виконання лізингоодержувачем зобов'язань передбачених договором лізингу. У випадку непроможності лізингоодержувача виконати свої зобов'язання, передбачені договором, лізингодавець може позбавити лізингоодержувача права користування предметом лізингу та вилучити його.

Також, судом встановлено, що 22.07.2009 року між ТзОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_4 був підписаний графік покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.02.2015 року у справі №909/1349/14 задоволено позовні вимоги про вилучення у ФОП ОСОБА_4 транспортного засобу Volkswagen, модель Т5 Kombi 2.5 1 TDI, номер кузова НОМЕР_1, рік виробництва 2008, реєстраційний номер НОМЕР_2, та передачу його ТОВ «Порше Лізинг Україна».

За твердженням позивача, 03.11.2016 року вказаний транспортний засіб був вилучений у ФОП ОСОБА_4 та переданий ТОВ «Порше лізинг Україна».

Позивач стверджує, що станом на 03.03.2017 року залишаються несплаченими лізингові платежі у розмірі 31 248, 35 грн., а саме: частково платіж за січень 2012 року у розмірі 6 269, 33; платіж за лютий 2012 року у розмірі 6248, 45 грн.; платіж за березень 2012 року у розмірі 6232, 90 грн.; платіж за квітень 2012 року у розмірі 6249, 22 грн.; платіж за травень 2012 року у розмірі 6248, 45 грн.

Позивач вказав, що у зв'язку з тим, що відповідачем систематично порушувались терміни сплати лізингових платежів, позивач був змушений з метою супроводження процесу повернення заборгованості та об'єкта лізингу звернутись до спеціалізованої організації ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі". За твердженням позивача, відповідач повинен відшкодувати позивачу витрати на послуги ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" у розмірі 91 245, 35 грн.

Крім того, позивач вказав, що звернувся до ТОВ «Алекс-ІФ» щодо заміни акумуляторної батареї, вартість послуг ТОВ «Алекс-ІФ» склала 3335, 64 грн. З метою перевезення автомобіля до м. Києва позивач звернувся до ТОВ «Жефко Україна», вартість послуг склала 2479, 54 грн. За твердженням позивача, у зв'язку з необхідністю зберігання автомобіля у м. Києві позивачем були понесені витрати на послуги ТОВ «Автосоюз» у розмірі 800 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 129 108, 88 грн., з яких: 31 248, 35 грн. заборгованість за лізинговими платежами і 97 860, 53 грн. збитки.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься і у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг».

Частиною 2 статті 806 ЦК України встановлено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі, зокрема, елементи договорів оренди та купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Зокрема, статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Судом встановлено. що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.06.11р. у справі 5010/836/2011-2/42 (залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.01.12р.), встановлено факт припинення (розірвання) договору про фінансовий лізинг №00000802 від 21.07.09 р. (з 15.12.10 р.), у зв'язку з відмовою позивача від договору.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.02.2015 року у справі №909/1349/14 задоволено позовні вимоги про вилучення у ФОП ОСОБА_4 транспортного засобу Volkswagen, модель Т5 Kombi 2.5 1 TDI, номер кузова НОМЕР_1, рік виробництва 2008, реєстраційний номер НОМЕР_2, та передачу його ТОВ "Порше Лізинг Україна". 22.07.2016 року. Станом на даний час об'єкт лізингу повернуто позивачу, що в судовому засіданні підтвердив сам відповідач.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору, зобов'язання сторін припиняються (і відповідно розірвання договору достроково, припиняє дію тих зобов'язань строк виконання яких не настав).

Оскільки, 15.12.2010 року договір було розірвано в зв'язку з відмовою позивача від договору, немає підстав для стягнення сум лізингових платежів, за межами строку дії договору. А відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за лізинговими платежами в розмірі 31 248, 35 грн.(січень 2012 року по травень 2012 року) задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог вимоги про стягнення з відповідача 97 860, 53 грн. збитків, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно положень статті 224 ГК України, які узгоджуються з положеннями ст. 623 Цивільного кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками, згідно частини 2 статті 224 ГК України, розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню відповідно до частини 1 статті 225 ГК України включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 224 ГК України.

Обов'язковими умовами для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків є: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у позивача безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

В спірному випадку, позивач просить суд стягнути з відповідача 97 860, 53 грн. збитків, з яких: 91 245, 35 грн. - витрати на послуги ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі"; 3 335, 64 грн. - вартість послуг ТОВ "Алекс-ІФ" по заміні акумуляторної батареї; 2479, 54 грн. - вартість послуг ТОВ "Жефко Україна" по перевезенню автомобіля до м. Києва; 800 грн. - вартість послуг ТОВ "Автосоюз" по зберіганню автомобіля в м. Київ.

Зазначені витрати не є обов'язковими витратами, які особа має зробити для відновлення свого порушеного права, а вибір представників, які будуть представляти його інтереси, є її правом.

В спірному випадку суд дійшов висновку, що вказані кошти в розмірі 97860, 53 грн. не є збитками у розумінні статті 224 ГК України, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про фінансовий лізинг, а тому не підлягають до стягнення з відповідача.

За таких обставин, вимога про стягнення збитків у розмірі 97860,53грн. задоволенню не підлягає.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.17 р. у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2017 року залишити без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

судді Дубник О.П.

Зварич О.В.