ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Справа № 910/16934/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Владимиренко С.В., Гольцової Л.А.,

за участю представників сторін: позивача - Головіної О.І. дов. №010-01/6986 від 31 серпня 2012 року, відповідача - Джаловян І.А. дов. №19/3 від 15 травня 2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ПрАТ "Бліц-Інформ" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29 травня 2017 року у справі Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ПрАТ "Бліц-Інформ" про стягнення суми,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - позивач) звернулось до ПрАТ "Бліц-Інформ" (далі - відповідач) з позовом про стягнення боргу в загальній сумі 41394700 гривень 98 коп. , з яких: борг за кредитом 11019942 гривні 10 коп., борг з процентів за користування кредитом 14767472 гривні 94 коп., борг з плати за управління кредитом 89566гривень 76 коп., пеня за порушення строків погашення кредиту - 3714748гривень 21 коп., пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом 941557 гривень 95 коп., пеня за порушення строків сплати плати за управління кредитом 6083 гривні 06 коп., три проценти річних від простроченої суми боргу за кредитом 2452592 гривні 99 коп., три проценти річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом 563966 гривень 94 коп., три проценти річних від простроченої суми боргу з плати за управління кредитом 2559 гривень 43 коп., втрати коштів від інфляції за кредитом 7582817 гривень 46 коп., втрат коштів від інфляції за процентами 242473 гривні 28 коп., втрат коштів від інфляції з плати за управління кредитом - 10919 гривень 86 коп.(з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог №040-02/997 від 17 березня 2017 року).

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням умов кредитного договору № 27108К8 від 27 березня 2008 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11 квітня 2017 року позов задоволено повністю.

З ПрАТ "Бліц-ІІнформ" на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" стягнуто 11019942 гривні 10 коп. боргу за кредитом, 14767472 гривні 94 коп. процентів за користування кредитом, 89566 гривень 76коп. плати за управління кредитом, 3714748 гривень 21 коп. пені за порушення строків погашення кредиту, 941557 гривень 95 коп. пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, 6083 гривні 06коп. пені за порушення строків сплати плати за управління кредитом, 2452592 гривні 99 коп. - 3 % річних від простроченої суми боргу за кредитом, 563966 гривень 94 коп. - 3 % річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом, 2559 гривень 43 коп. - 3 % річних від простроченої суми боргу за платою за управління кредитом, 7582817 гривень 46 коп. втрат коштів від інфляції від суми боргу за кредитом, 242473 гривні 28 коп. втрат коштів від інфляції від процентів за користування кредитом, 10919 гривень 86 коп. втрат коштів від інфляції від плати за управління кредитом.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29 травня 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ "Бліц-Інформ" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 11 квітня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ "Бліц-Інформ" просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29 травня 2017 року, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що судами помилково не враховано, що згідно висновків експертизи в матеріалах справи відсутні належні докази, які б документально підтверджували борг відповідача.

Зазначає, що розмір процентної ставки, який застосовувався банком для нарахування процентів за користування кредитом, а також база нарахування процентів не відповідають умовам кредитного договору, повідомлення Інобанку про розмір та період дії базової ставки відсутнє, а в матеріалах справи є лише службова записка АТ "Укрексімбанк".

Вважає, що банк протиправно збільшив розмір нарахованих процентів за користування кредитними коштами.

Також вказує на те, що судами не взято до уваги порушення черговості погашення платежів при здійсненні розрахунку боргу з банком.

Посилається на те, що суди попередніх інстанцій, у порушення вимог ст.ст. 1, 4-3, 32-34 Господарського процесуального кодексу України та ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 27 березня 2008 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ЗАТ "Холдингова компанія "Бліц-Інформ", правонаступником якого є ТОВ "Бліц-Інформ" (позичальник), укладено кредитний договір № 27108К8, відповідно до умов п. 3.1 якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 5643400,00 євро строком до 25 вересня 2015 року на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання.

У підпунктах 3.2.1-3.2.4 пункту 3.2 кредитного договору передбачено наступне:

Невідновлювальна кредитна лінія за рахунок Інобанку з лімітом заборгованості в євро 5643400,00 євро.

Кінцевий термін погашення кредиту: орієнтовно 25 вересня 2015 року. Остаточно кінцевий термін кредиту визначається на підставі повідомлення Інобанку, про що сторони укладають додаткову угоду до цього договору.

Вид кредиту: невідновлювальна відклична кредитна лінія.

Цілі кредиту: Кредит використовується на цілі, передбачені проектом, і надається таким чином: в сумі 5280000,00 євро для здійснення платежів за акредитивом, який відкривається відповідно до умов контракту - за рахунок кредитних ресурсів Інобанку; в сумі 363400,00 євро для повного фінансування комісії за надання кредиту (частина 1 комісії) - за рахунок кредитних ресурсів Інобанку.

Договорами № 27108К8-1 від 31 січня 2008 року, № 27108К8-2 від 13 січня 2009 року, № 27108К8-3 від 6 березня 2009 року, № 27108К8-4 від 31 березня 2009 року, № 27108К8-5 від 29 квітня 2009 року, № 27108К8-6 від 30 квітня 2009 року, № 27108К8-7 від 31 липня 2009 року, № 27108К8-8 від 1 вересня 2009 року, № 27108К8-9 від 29 жовтня 2009 року, № 27108К8-10 від 29 жовтня 2009 року, № 27108К8-11 від 30 грудня 2009 року, № 27108К8-12 від 16 лютого 2010 року, № 27108К8-13 від 29 квітня 2010 року, № 27108К8-14 від 30 червня 2010 року, № 27108К8-15 від 31 серпня 2010 року, № 27108К8-16 від 30 листопада 2010 року, № 27108К8-17 від 31 березня 2011 року, № 27108К8-18 від 28 квітня 2011 року, № 27108К8-19 від 31 травня 2011 року, № 27108К8-20 від 7 липня 2011 року, № 27108К8-21 від 7 жовтня 2011 року, № 27108К8-22 від 31 січня 2012 року, № 27108К8-23 від 1 червня 2012 року, № 27108К8-24 від 13 липня 2012 року, № 27108К8-25 від 28 вересня 2012 року, № 27108К8-26 від 1 листопада 2013 року, № 27108К8-27 від 4 лютого 2014 року, № 27108К8-28 від 5 березня 2014 року, № 27108К8-29 від 31 березня 2014 року внесено зміни до кредитного договору.

Договором про внесення змін № 27108К8-2 від 13 січня 2009 року кінцевий термін погашення кредиту встановлено орієнтовно 30 жовтня 2015 року.

Договором про внесення змін № 27108К8-22 від 31 січня 2012 року п. 3.2.1 ст. 3 кредитного договору викладено в новій редакції: "Невідновлювальна кредитна лінія з лімітом заборгованості в сумі 5237110,84 євро, в т.ч. за рахунок ресурсів Інобанку (частина А) - 2417128,08 євро та за рахунок власних коштів Банку (частина Б) - 2819982,76 євро та 4302487 гривень 98 коп. за рахунок власних коштів Банку (частина Б)".

Договором про внесення змін № 27108К8-26 від 1 листопада 2013 року п. 3.2.1 п. 3.2 ст. 3 кредитного договору викладено в новій редакції: "Невідновлювальна кредитна лінія з лімітом заборгованості в сумі 61404021 гривня 98 коп., що складається з суми, яка утворилася шляхом конвертації частини заборгованості в сумі 5237110, 84 євро в гривню (57101534 гривень 00 коп.) за рахунок валютної позиції банку за курсом НБУ на дату здійснення конвертації та частини заборгованості, яка вже обліковується в гривні на дату конвертації в сумі 4302487 гривень 98 коп."

Пунктом 3.4.1 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний погасити кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8 цього договору в строк, зазначений у п. 3.2 цього договору, згідно з графіком надання та погашення кредиту за рахунок будь-яких грошових надходжень позичальника. Строки, передбачені графіком надання та погашення кредиту, є обов'язковими.

Відповідно до п. 3.4.2 кредитного договору у разі порушення термінів погашення кредиту, зазначених у графіку надання та погашення кредиту, банк переносить прострочену частину заборгованості за кредитом на рахунок прострочених кредитів та, в односторонньому порядку, підвищує процентну ставку, яка буде нараховуватись на прострочену частину боргу, на 4% річних.

За приписами п. п. 3.5.1 кредитного договору в редакції договору про внесення змін № 27108К8-22 від 31 січня 2012 року позичальник сплачує банкові проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2 цього договору, у валюті кредиту. Такі проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця, в останній банківський день місяця, на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів за користування кредитом на основі банківського року у валюті кредиту і підлягають сплаті з 1 по останнє число кожного місяця на рахунок, зазначений у п. 3.8 цього договору. Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць. Проценти за останній період нарахування процентів підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що борг ПрАТ "Бліц-Інформ" з повернення кредиту станом на 30 червня 2014 року підтверджений висновком судово-економічної експертизи № 14214/18398-18402/16-45 від 24 листопада 2016 року у сумі 61404021 гривня 98 коп., з яких 50384079 гривень 88 коп. погашено відповідачем у серпні 2016 року, що підтверджується поданими доказами (платіжні доручення № 9152 від 19 серпня 2016 року та № 9153 від 26 серпня 2016 року).

Факт виконання позивачем своїх договірних зобов'язань, а також отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується долученим до матеріалів справи платіжними дорученнями, банківськими виписками тощо.

Разом з цим, судами зазначено про необгрунтованість доводів відповідача щодо безпідставності задоволення позовних вимог про стягнення боргу із сплати процентів за користування кредитними коштами, трьох відсотків річних та втрат коштів від інфляції як таких, що не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли обгрунтованого висновку про те, що оскільки строк виконання договірних зобов'язань настав, а факт наявності 11019942 гривень 10 коп. боргу з повернення кредиту та 14767472 гривень 94 коп. боргу із сплати процентів за кредитним договором належним чином підтверджений, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення 89566 гривень 76 коп. непогашеної плати з управління кредитом за період з 1 січня 2013 року по 30 червня 2014 року.

Підпунктом 3.2.7 п. 3.2 кредитного договору встановлено розмір комісії за управління кредитом: 0,015 % від ліміту кредитної лінії щомісяця.

Згідно із пп. 4.1.2 п. 2 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити банкові плату за управління кредитом у розмірі, передбаченому в п. 3.2 цього договору. Комісія за управління нараховується за період нарахування плати за управління кредитом у національній валюті за курсом Національного банку України на дату нарахування і підлягає сплаті щомісяця до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим, на рахунок, зазначений у п. 3.8 цього договору. Плата за управління кредитом за останній період нарахування плати за управління підлягає сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом.

Встановлено, що відповідно до висновку експертизи № 14214/18398-18402/16-45 від 24 листопада 2016 року борг із сплати комісії за управління кредитом підтверджений у сумі 98777 гривень 42 коп., у зв'язку з чим, враховуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення 89566 гривень 76 коп. непогашеної плати за управління кредитом, суди попередніх інстанцій дійшли мотивованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення плати за управління кредитом у сумі 89566 гривень 76 коп.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судами перевірено наданий позивачем розрахунок 3 % річних від простроченої суми за кредитом за період з 28 січня 2013 року по 30 червня 2014 року становить 2452592 гривень 99 коп., 3 % річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом за період з 28 січня 2013 року по 30 червня 2014 року - 563966 гривень 94 коп., 3 % річних від простроченої суми боргу за платою за управління кредитом за період з 1 березня 2013 року по 30 червня 2014 року - 2559 гривень 43 коп., втрат коштів від інфляції за період з 28 січня 2013 року по 30 червня 2014 року - 7582817 гривень 46 коп., суми втрат коштів від інфляції з процентів за користування кредитом за період з 1 березня 2013 року по 30 червня 2014 року - 242473 гривні 28 коп., суми втрат коштів від інфляції з плати за управління кредитом за період з 1 березня 2013 року по 30 червня 2014 року - 10919 гривень 86 коп., визнано його арифметично вірним та таким, що здійснений у відповідності до умов договору та вимог Закону, у зв'язку з чим суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як визначено ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 230, 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Встановлено, що п. 7.2 кредитного договору сторони погодили, що у разі невиконання зобов'язань згідно з п. п. 3.4.1, 3.5.1, 4.1 цього договору позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується у валюті кредиту. У разі невиконання зобов'язань згідно з п. 4.1 цього договору позичальник сплачує банкові пеню, яка нараховується у гривнях. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2 цього договору, і підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом Національного банку України на дату проведення операції на рахунок, що буде повідомлено позичальнику за необхідності.

Враховуючи, що відповідачем допущено порушення договірних зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та здійснення оплати за управління кредитом, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3714748 гривень 21 коп. пені за порушення строків погашення кредиту за період з 28 січня 2013 року по 28 липня 2013 року, 941557 гривень 95 коп. пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом за період з 1 лютого 2013 року по 2 червня 2014 року та 6083 гривень 06 коп. пені за порушення строків сплати плати за управління кредитом за період з 1 березня 2013 року по 2 червня 2014 року обгрунтовано визнано судами підставними та задоволено.

Доводи заявника касаційної скарги, які стосуються дослідження та переоцінки доказів у справі, не приймаються до уваги судом касаційної інстанції як такі, що виходять за межі його повноважень.

З огляду на наведене, рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій прийняті за наслідками повного встановлення усіх істотних обставин справи, надання їм належної правової оцінки у сукупності та вірного застосування норм ст. ст. 525, 526, 530, 549, 611, ч. 2 ст. 625, ст. ст. 629, 1046, ч.1 ст. 1048, ч. 1 та 3 ст.1049, ст. 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, що регулюють спірні правовідносини, а тому зміні чи скасуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7 - 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 29 травня 2017 року - без зміни.

Головуючий Т. Козир

Судді С. Владимиренко

Л. Гольцова