ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 жовтня 2017 року Справа № 904/6941/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого, суддіСтратієнко Л.В.,
суддівКондратової І.Д., Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Теодора"
наухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 липня 2017 року
у справі№ 904/6941/17
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Теодора"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Оверт Груп"
про стягнення 604 536,12 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теодора" подало касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 липня 2017 року.

Відповідно до статті 107 Господарського процесуального кодексу України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали місцевого господарського суду, зазначені в ч. 1 ст. 106 цього Кодексу, тільки після їх перегляду в апеляційному порядку.

З огляду на те, що у даному випадку оскаржується ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року, яка не була предметом перегляду суду апеляційної інстанції, у прийнятті вказаної касаційної скарги, у цій частині необхідно відмовити.

Позивач також просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 липня 2017 року.

Вимоги до форми і змісту касаційної скарги визначено статтею 111 Господарського процесуального кодексу України і, зокрема встановлено, що до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Сплата судового збору за подання скарг до суду є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакцій чинній на момент звернення з касаційною скаргою) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду судовий збір сплачується у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

У зв'язку із тим, що позивач звернувся із цією касаційною скаргою 07 серпня 2017 року і просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 липня 2017 року, то при подачі цієї касаційної скарги останній мав сплатити 1 600,00 грн судового збору.

Проте, касаційна скарга ТОВ "Теодора" судовим збором не оплачена, натомість ним було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що на момент подачі цієї касаційної скарги позивач не може здійснити оплату судового збору у зв'язку з тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси накладено арешт на його рахунки.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочення сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем згідно з вимог ст. 33 ГПК України не було надано належних доказів, що підтверджували б його складний майновий стан. Посилання ТОВ "Теодора" на арешт його рахунків, відкритих у банку АТ "Укрексімбанк" не є достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору в цьому випадку, адже останній не позбавлений можливості мати рахунки в інших фінансових установах та сплатити судовий збір за подачу цієї касаційної скарги у встановленому законом порядку і розмірі.

Таким чином, наведені позивачем у клопотанні обставини не є підставою для відстрочення сплати судового збору у цьому випадку, а отже у задоволені клопотання слід відмовити.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст. ст. 86, 107, п. 4 ч. 1 ст. 1113 , 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Теодора" у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року у справі № 904/6941/17.

2. Клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відхилити.

3. Касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 липня 2017 року у справі № 904/6941/17 повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Теодора".

Головуючий, суддя Л. Стратієнко
Суддя І. Кондратова
Суддя Н. Нєсвєтова