КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р. Справа№ 910/9941/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Сухового В.Г.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання - Куценко К.Л.,

за участю представників:

від позивача: Бережна О.Є. - представник за довіреністю № 10/16-2182 від 06.12.2016;

від відповідача: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МетаБанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2017

у справі № 910/9941/17 (суддя - Отрош І.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "МетаБанк"

до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради

про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "МетаБанк" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (надалі - відповідач) про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що він є власником вбудованого нежитлового приміщення офісу банку з І-1 по І-9 за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м., про що було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.11.2013, індексний номер 13497744, яке було згодом втрачено, що унеможливлює розпорядження позивачем належним йому нерухомим майном без подання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності. Так, позивач зазначає, що він звернувся до відповідача з заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, однак відповідачем відмовлено в державній реєстрації права власності позивача на об'єкт нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення офісу банку з І-1 по І-9 за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м. За наведених обставин позивач вважає про наявність підстав для визнання за ним у судовому порядку права власності на належне йому нерухоме майно, у зв'язку з чим позивач просить суд визнати право власності на вбудоване нежитлове приміщення за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м. за Публічним акціонерним товариством "МетаБанк" та зобов'язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо підстав виникнення права власності на вбудоване нежитлове приміщення за наведеною адресою у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2017 у позові відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "МетаБанк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2017 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МетаБанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2017 у даній справі було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.09.2017.

Розгляд справи відкладався, зокрема, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 - на 19.10.2017.

25.09.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів суду від апелянта надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи. При цьому в обґрунтування неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції, сторона в порядку ст. 101 ГПК України зазначила, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач був позбавлений можливості подати наступні документи, що підтверджують отримання втраченого свідоцтва набуття позивачем права власності на вбудоване нежитлове приміщення офісу банку з 1-1 по 1-9 за адресою: Автономна Республіка Крим. м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, а саме: договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу Конновим О.Є. 29.02.2008 за реєстровим №855, акт прийому- передачі від 29.02.2008, декларацію про початок виконання будівельних робіт, затверджену Інспекцією ДАБК у м. Севастополі 17.01.2012, витяг з технічної документації про нормативно - грошову оцінку земельної ділянки від 03.05.2012, листування з балансоутримувачем будинку за адресою: м. Севастополь, пр. Генерала Острякова, 128 стосовно оподаткування земельної ділянки.

Також зазначив, що 29.02.2008 позивач набув право власності на нежитлові приміщення на підставі договору купівлі-продажу з метою розміщення відділення банку. 17.01.2012 була здійснена реконструкція нежилих приміщень під офіс банку. На підставі проведеної реконструкції 31.10.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі Бекіровим Е.З. було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №3449169 приміщення та видано свідоцтво про право власності, яке з моменту такої реєстрації стало правовстановлюючим документом Банку на приміщення. Отримане свідоцтво про право власності було передане до головного офісу Банку за адресою: м. Запоріжжя, пр-т Металургів, 30. В той же час, копії договору купівлі-продажу, акту прийому - передачі, декларації про початок виконання будівельних робіт, витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, листування з балансоутримувачем будинку зберігалися в Банку за адресою: м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128.

У зв'язку з окупацією Автономної Республіки Крим і міста Севастополя для Позивача стало неможливим здійснювати свою господарську діяльність на території, яка має статус тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації. 06.05.2014 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 260 "Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя", якою була констатована неможливість нормальної діяльності банків у зв'язку із окупацією Криму.

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а згідно ст. ст. З, 5 цього Закону Російська Федерація визнана державою-окупантом. територія АР Крим визначена як тимчасово окупована територія України.

Відповідно до статті 4 вищезазначеного Закону на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Внаслідок окупації АРК скасоване залізничне та автобусне сполучення материкової України та АРК, не приймаються, не доставляються та повертаються у зворотному напрямку поштові відправлення та електронна пошта (оголошення УкрПошти від 27.03.2017 року про неприйняття поштових відправлень додається). Відповідно до статті 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Проте фактично окупанти не дають можливості безперешкодного в'їзду та виїзду на території АРК.

А тому через вищезазначені обставини у позивача був обмежений доступ до вищезазначених документів та вони були передані з затримкою до Банку лише 19 серпня 2017 року (вхідний № 4656), після завершення розгляду справи судом першої інстанції, і неможливість подання таких документів перебуває в причинному зв'язку з окупацією АРК та особливим правовим режимом.

Суд апеляційної інстанції визнав поважними причини неподання зазначених документів до суду першої інстанції та долучив їх до матеріалів справи в порядку ст. 101 ГПК України.

В судовому засіданні 19.10.2017 представник позивача апеляційну скаргу у даній справі підтримала, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 19.10.2017 не з'явився, про час та місце повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення 21.09.2017 ухвали суду від 18.09.2017, про причини неявки на дане судове засідання суд апеляційної інстанції - не повідомив.

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки рішення Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмовий пояснень до неї, оглянувши оригінали документів наданих позивачем, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 31.10.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі Бекіровим Енвером Зіяйовичем було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №3449169 щодо права власності Публічного акціонерного товариства «Метабанк» на об'єкт нерухомого майна - вбудоване нежитлове приміщення офісу банку з І-1 по І-9 за адресою: м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м., підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності №13497744 від 27.11.2013, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №8275330 від 03.05.2017 та №92412556 від 20.07.2017.

27.11.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Севастополі Бекіровим Енвером Зіяйовичем було видано Публічному акціонерному товариству «Метабанк» свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 13497744 щодо права власності на об'єкт нерухомого майна - вбудоване нежитлове приміщення офісу банку з І-1 по І-9 за адресою: м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м..

В подальшому, видане свідоцтво було втрачене, що підтверджує розміщення позивачем оголошення у газеті «Голос України» (№81 (6586) від 05.06.2017) про втрату свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 13497744 щодо права власності на об'єкт нерухомого майна - вбудоване нежитлове приміщення офісу банку з І-1 по І-9 за адресою м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м.

З матеріалів справи також вбачається, а відповідачем не заперечується, що позивач звернувся до відповідача з заявою від 04.05.2017 №10/26045 щодо роз'яснення порядку отримання дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

У відповідь на заяву позивача від 04.05.2017 №10/26045, відповідач у листі від 15.05.2017 №01-24/01/1128 зазначив, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виключено статтю, якою передбачалась видача свідоцтв про право власності та дублікатів, а тому діючим законодавством не передбачено видачу дублікатів (т.1 а.с. 28).

Окрім цього, 22.05.2017 державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Ільющенковим С.О. було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №35299820, у якому зазначено наступне: розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 16.05.2017 11:50:54 за реєстраційним номером 22293826, для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на нежитлове приміщення, що розташоване м.Севастополь, проспект Острякова Генерала, будинок 128, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор встановив, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом. Відповідно до пункту 53 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об'єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подаються: 1) копія примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно; 2) оголошення про втрату документа у друкованих засобах масово інформації загальнодержавної сфери розповсюдження або місцевої чи регіональної сфери розповсюдження за місцезнаходженням нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назв; документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа). Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав в інформаційних системах, державна реєстрація прав в яких здійснювалася до 1 січня 2013 або на паперових носіях інформації, ведення яких здійснювалося підприємствами бюро технічної інвентаризації. Так, у рішенні зазначено, що заявником подано: копію свідоцтва про право власності від 27.11.2013 року за №13497744, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Севастополі; газету "Голос України" від 05.05.2017 року за №81 (6586) та технічний паспорт від 11.04.2012, у зв'язку з чим відсутні підстави проведення державної реєстрації нежитлового приміщення, оскільки реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна проведене після січня 2013 року, з огляду на що державним реєстратором вирішено відмовити у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м.Севастополь, проспект Острякова Генерала, будинок 128, за Публічним акціонерним товариством «Метабанк».

Розглядаючи спір по суті у даній справі, суд першої інстанції зазначив, що з наданих сторонами доказів, відсутні підстави вважати, що відповідачем не визнається чи оспорюється право власності позивача на об'єкт нерухомого майна - вбудоване нежитлове приміщення офісу банку з І-1 по І-9 за адресою: м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м., тим більше, що відповідно до заперечень на позовну заяву відповідач вказує, що між сторонами відсутній спір про право та відповідач визнає право власності позивача на спірні приміщення. Та оскільки вимоги позивача про зобов'язання Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо підстав виникнення права власності на вбудоване нежитлове приміщення за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м., у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності, є похідними від вимог про визнання права власності на це майно, з огляду на відмову у задоволенні останніх, вимоги про зобов'язання відповідача внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з урахуванням наступного.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав

За змістом ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Порядок державної реєстрації права власності на майно регулюється ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 13.11.2013, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права, зокрема, право власності на нерухоме майно та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам.

Суд апеляційної інстанції враховує, що на момент видачі втраченого свідоцтва (27.11.2013) п. 6 ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було передбачено повноваження державного реєстратора, зокрема, видавати свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 було внесено зміни та виключено повноваження Державного реєстратора на видачу свідоцтв та їх дублікатів.

Саме про вказані законодавчі зміни зазначив директор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, що відображено в листі № 01-24/01/1128 від 15.05.2017.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції також зазначає наступне.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, позивачем за позовом про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних правовідносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку інших осіб, претензіями на майно цих осіб, необхідністю одержати правовстановлюючі документи. В свою чергу, відповідачем такого позову має бути особа, яка сумнівається у приналежності майна позивачу, або не визнає за позивачем права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Відповідачем у спорі про визнання права власності у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа є орган, який видавав документ, що втрачений. При цьому, такий позов може бути задоволений, лише за умови відсутності спору між позивачем та іншими особами щодо цього майна. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Вищого господарського суду України від 07.12.2016 у справі № 920/607/15).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що між сторонами дійсно немає спору між позивачем та відповідачем, позивач є власником спірних приміщень, однак не може повноцінно «реалізовувати» своє право власності через втрату оригіналу свідоцтва та фактичну відмову відповідача вчиняти певні дії.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Окрім цього, Перший протокол ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року й із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства.

Так, в розумінні ст. 1 Першого протоколу, відсутність правового механізму в законодавстві держави не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права особи. В цій частині, суд апеляційної інстанції також приймає доводи апелянта про наявність правової лакуни, зокрема, в порядку видачі дублікатів правовстановлюючих документів на майно.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта з посиланням на главу 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства тощо. У разі коли державну реєстрацію права власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, земельну ділянку, що відчужуються, відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, право власності підтверджується на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо того, що позивачем не надано доказів, що ним вчинялись дії по відчуженню майна на користь третіх осіб та позивачу було відмовлено у посвідченні договору відчуження спірного майна саме з підстав відсутності оригіналу свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна як підстава для відмови в задоволенні позову. Оскільки, як зазначалось раніше, право власності є непорушним, а з урахуванням того, що правовстановлюючим документом у даному випадку на нерухоме майно є свідоцтво на право власності (яке на сьогодні вже не видається) та яке відсутнє у позивача, суд апеляційної інстанції вважає що обраний позивачем спосіб захисту є ефективним способом захисту прав особи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за Публічним акціонерним товариством "МетаБанк" права власності на вбудоване нежитлове приміщення за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м. та зобов'язання Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо підстав виникнення права власності на вбудоване нежитлове приміщення за наведеною адресою, загальною площею 68,2 кв.м., у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням вказаних вище норм права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий господарський суд дійшов помилкових висновків про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови в їх задоволенні. За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 4 частини 1 статті 104 ГПК України, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог відповідно до пункту 2 частини 1 статті 103 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 96, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МетаБанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2017 у справі № 910/9941/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2017 у справі № 910/9941/17 - скасувати, з ухваленням нового рішення про задоволення позову повністю.

Визнати за Публічним акціонерним товариством "МетаБанк" (69006, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Металургів, будинок 30, ідентифікаційний код юридичної особи 20496061) право власності на вбудоване нежитлове приміщення за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м.

Зобов'язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69002, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Олександрівська, будинок 84, ідентифікаційний код юридичної особи 40302133) внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо підстав виникнення права власності на вбудоване нежитлове приміщення за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Севастополь, проспект Острякова Генерала, 128, загальною площею 68,2 кв.м., у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності.

3. Видачу наказу доручити місцевому господарському суду.

4. Матеріали справи № 910/9941/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.Г. Суховий

С.А. Гончаров