ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 922/4404/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Камишева Л.М., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Євтушенку Є.В.,

за участю представників:

апелянта - Колосов Ю.В. на підставі довіреності №23-1/19595 від 22.03.2017,

організатора аукціону ТОВ "Торговий будинок "Форвард" - Степаненко О.А. (директор), Степаненко А.В. на підставі довіреності від 29.06.2016,

кредиторів - не з'явились,

ліквідатор - арбітражний керуючий Безпалий С.О., свідоцтво №341 від 20.02.2013,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (вх.№2443Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.06.2017 у справі №922/4404/15

за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Харків

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Харківської області від 28.10.2015 у справі №922/4404/15 фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Безпалого С.О., якого зобов'язано виконати всі дії по ліквідації банкрута, докази надати суду.

01.06.2017 від ПАТ "УкрСиббанк" до суду надійшла заява про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нерухомого майна, відповідно до якої заявник просить визнати недійсними результати аукціону, який відбувся 23.05.2017 року, з продажу нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1), яке належало на праві власності ОСОБА_6; визнати недійсним укладений з переможцем аукціону договір купівлі продажу нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1), яке належало на праві власності ОСОБА_6; заборонити дії по подальшому відчуженню нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1) до закінчення розгляду справи по суті до набрання законної сили рішення суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.06.2017 у справі №933/4404/15 (суддя Суслова В.В.) у задоволенні заяви ПАТ "УкрСиббанк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нерухомого майна відмовлено на тій підставі, що ухвалою суду від 15.11.2016 надано згоду на реалізацію майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_2, яка набрала законної сили та не оскаржена; Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство) не визначено, що наявність однієї заявки від торгівельної організації перешкоджає проведенню конкурсу, або що конкурс, проведений за таких підстав вважається проведеним з порушенням; ТОВ "Торговий будинок "Форвард" як організатора аукціону з продажу майна банкрута було визнано ухвалою суду від 02.07.2016, про винесення якої заставному кредитору було відомо; організатором аукціону надано фотографічне зображення оголошення про проведення аукціону на нерухомому майні як доказ про виконання організатором аукціону вимог статті 58 Закону про банкрутство; з документів, що долучені до матеріалів справи, вбачається, що організатор аукціону при організації та проведенні аукціону діяв у відповідності до вимог Закону про банкрутство; з переможцем аукціону не укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 08.06.2017, ПАТ "УкрСиббанк" звернувся з апеляційною скаргою до Харківського апеляційного господарського суду, в якій посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву та визнати недійсними результати аукціону, який відбувся 23.05.2017, з продажу нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1), яке належало на праві власності ОСОБА_6; винести ухвалу про заборону вчиняти дії по подальшому відчуженню зазначеного нерухомого майна до закінчення розгляду справи по суті.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що нерухоме майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_6 придбала для особистих потреб, що зазначено в договорі споживчого кредитування, укладеного з ПАТ "УкрСиббанк"; належні докази, що ФОП ОСОБА_6 здавала в оренду зазначене нерухоме майно та отримувала з цього прибуток як фізична особа-підприємець у матеріалах справи відсутні; організатор аукціону повинен був отримати згоду власника майна та Банку на його продаж, крім того, ліквідатор не залучив порядок, яким він керувався при проведенні конкурсу по вибору організатора аукціону; апелянт вважає, що наявність лише однієї заяви від ТОВ "Торговий будинок "Форвард" на участь організатора аукціону свідчить про те, що конкурс по вибору належного організатора аукціону не відбувся; на аукціоні від 23.05.2017 нерухоме майно боржника було продане за ціною, меншою її ринкової вартості.

Як зазначає апелянт, організатором аукціону не було забезпечено надання додаткової інформації за визначеним порядком надання такої інформації в оголошенні, що вплинуло на результати проведення аукціону; організатором аукціону було порушено вимоги Закону про банкрутство щодо проведення повторного аукціону, в оголошенні від 11.01.2017 №1 про проведення повторного аукціону не було вказано, що початкова вартість, зазначена в оголошенні, може бути знижена, що на думку апелянта, вплинуло на його результати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 прийнято апеляційну скаргу до провадження.

31.08.2017 ТОВ "Торговий будинок "Форвард" подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№9090), вважає, що підстав для визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 23.05.2017 з реалізації майна банкрута ФОП ОСОБА_6, немає.

05.09.2017 арбітражним керуючим подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№9270), просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу місцевого господарського суду від 08.06.2017 залишити без змін.

26.09.2017 арбітражним керуючим Безпалим С.О. на виконання ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 надано до суду копію договору купівлі-продажу від 19.06.2017 трикімнатної квартири АДРЕСА_1, укладеного між ліквідатором ФОП ОСОБА_6 - арбітражним керуючим Безпалим С.О. та фізичною особою ОСОБА_7 (вх.№9973).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 11.10.2017 представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представники організатора аукціону - ТОВ "Торговий будинок "Форвард" просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Ліквідатор також просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, учасники провадження у справі про банкрутство про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, а також, що нез'явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою перенесення розгляду справи на інший строк, а також не перешкоджає розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до статті 41 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює повноваження, зокрема щодо управління та розпорядження майном, проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута, продажу майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Згідно зі статтею 43 Закону про банкрутство, майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Відповідно до частини 9 статті 45 Закону про банкрутство, погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, ліквідатором в ліквідаційній процедурі виявлено, що боржнику належить нерухоме майно, а саме трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1. Вказане майно боржника належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Олійним Л.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 24.10.2008, за реєстровим №5051.

Зазначене майно знаходилось в іпотеці ПАТ "УкрСиббанк" (надалі - Банк) відповідно до договору іпотеки №5051 від 24.10.2008, розмір основного зобов'язання перед Банком - 7 820 000грн.

У процедурі банкрутства ФОП ОСОБА_6 господарським судом Харківської області визнані кредиторські вимоги ФОП ОСОБА_5 та ПАТ "Універсал Банк"; заяви з грошовими вимогами від ПАТ "УкрСиббанк" до суду або арбітражного керуючого не надходила.

Згідно матеріалів справи, 03.08.2016 ліквідатором направлено на адресу Банку заяву про надання згоди про продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (т.2 а.с.227-229).

Банком відповіді на заяву ліквідатора не надано, у зв'язку з чим, ліквідатор звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням про надання згоди на реалізацію предмета застави банкрута.

Ухвалою господарського суду Харківською області від 15.11.2016 у даній справі ліквідатору була надана згода на реалізацію предмета застави банкрута, а саме квартири АДРЕСА_2.

Як свідчать матеріали справи, з метою визначення вартості заставного майна ліквідатором було замовлено оцінку майна боржника, яка згідно висновку про вартість майна склала 780 680, 00грн (т.4 а.с.51-55).

29.11.2016 ліквідатором з Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Форвард", якого ухвалою суду від 02.07.2016 визнано організатором аукціону з продажу активів банкрута та учасником провадження у справі, укладено договір про надання послуг з проведення аукціону (т.4 а.с.80), відповідно до умов якого ліквідатор (замовник) доручає, а організатор приймає на себе зобов'язання по здійсненню комплексу заходів, пов'язаних з організацією та проведенням аукціону по продажу майна банкрута.

Пунктом 2.1. договору визначено, що замовник визначає умови реалізації і початкову вартість майна, форму реалізації майна - аукціон, повторний аукціон та ін.

Відповідно до додаткової угоди №1/16 від 30.11.2016 до договору про надання послуг з проведення аукціону (т.5 а.с.16) майном, що пропонується до реалізації є цілісний майновий комплекс у складі: квартири №160 за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 89; початкова вартість майна (цілісного майнового комплексу) у відповідності до положень статті 43 Закону про банкрутство становить сукупність визнаних вимог кредиторів - 2 441 867, 21грн, продаж вказаного майна (цілісного майнового комплексу) здійснити шляхом проведення аукціону без можливості зниження початкової вартості.

29.12.2016 аукціон з продажу майна божника у вигляді цілісного майнового комплексу за початковою вартістю 2 441 867, 21грн визнано таким, що не відбувся з причини відсутності учасників (т.4 а.с.58).

Відповідно до додаткової угоди №2/16 від 11.01.2017 до договору про надання послуг з проведення аукціону (т.5 а.с.17) визначено, що початкова вартість майна (лота що складається з наступних об'єктів нерухомого майна: квартири №160 за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 89) - 780 680, 00грн (що становить вартість майна відповідно до оцінки), продаж вказаного майна здійснити шляхом проведення аукціону без можливості зниження початкової вартості.

09.02.2017 аукціон без можливості зниження початкової вартості майна 780 680, 00грн визнано таким, що не відбувся з причини відсутності учасників.

Відповідно до додаткової угоди №3/16 від 09.02.2017 до договору про надання послуг з проведення аукціону (т.5 а.с.18) визначено, що початкова вартість майна (лота що складається з наступних об'єктів нерухомого майна: квартири №160 за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 89) - 780 680, 00грн, продаж вказаного майна здійснити шляхом проведення повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості.

14.03.2017 аукціон з можливістю зниження початкової вартості майна 780 680, 00грн визнано таким, що не відбувся з причини відсутності учасників.

Відповідно до додаткової угоди №4/16 від 15.03.2017 до договору про надання послуг з проведення аукціону (т.5 а.с.19) визначено, що початкова вартість майна (лота що складається з наступних об'єктів нерухомого майна: квартири №160 за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 89) - 780 680, 00грн, продаж вказаного майна здійснити шляхом проведення другого повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості.

13.04.2017 аукціон з можливістю зниження початкової вартості майна 780 680, 00грн визнано таким, що не відбувся з причини відсутності учасників.

Відповідно до додаткової угоди №5/16 від 14.04.2017 до договору про надання послуг з проведення аукціону (т.5 а.с.20) визначено, що початкова вартість майна (лота що складається з наступних об'єктів нерухомого майна: квартири №160 за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 89) - 780 680, 00грн, продаж вказаного майна здійснити шляхом проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості.

Матеріали справи містять докази оголошення про продаж майна боржника на аукціоні 23.05.2017 на нерухомому майна (т.4 а.с.74-75) та повідомлення боржника про продаж його майна на аукціоні 23.05.2017 (т.4 а.с.21) на виконання статті 58 Закону про банкрутство.

23.05.2017 аукціон визнано таким, що відбувся; переможцем аукціону по вказаному лоту визнано фізичну особу, яка запропонувала найвищу ціну, а саме 181 000, 00грн.

Згідно матеріалів справи, із заявами на участь в аукціоні звернулись дві особи (т.4 а.с.76-77).

Відповідно до протоколу організатора аукціону від 16.05.2017 (т.4 а.с.78), допущено до участі в аукціоні по продажу майна банкрута, який призначено на 23.05.2017, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та визнано їх учасниками аукціону.

Відповідно до протоколу про проведення аукціону від 23.05.2017 (т.4 а.с.79), переможцем аукціону визнано учасника - ОСОБА_7, який запропонував 181 000, 00грн; протокол є підставою для укладання договору купівлі-продажу між переможцем аукціону та власником проданого майна.

Згідно матеріалів справи, 19.06.2017 (тобто після винесення оскаржуваної ухвали від 08.06.2017) був укладений договір купівлі-продажу від 19.06.2017 трикімнатної квартири АДРЕСА_1, між ліквідатором ФОП ОСОБА_6 - арбітражним керуючим Безпалим С.О. та фізичною особою ОСОБА_7

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (т.5 а.с.70-76), власником зазначеного майна є ОСОБА_7

Досліджуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 8 статті 44 Закону про банкрутство, спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціону, в тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

За приписами статті 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки проведення аукціону; правил, які регулюють саме порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

До предмету дослідження щодо недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна та інших осіб (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Отже, при вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати торгів або аукціону.

Такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема у постанові від 15.06.2016 у справі №Б8/183-11.

У відповідності до положень статті 57 Закону про банкрутство, початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим; початкова вартість підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону; у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутись до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки.

Ліквідатором було проведено оцінку майна боржника, у матеріалах справи міститься висновок про вартість майна боржника, відповідно до якого вартість майна становить 780 680, 00грн.

Матеріали справи не містять клопотань кредиторів, у тому числі Банку, інших учасників провадження у справі про банкрутство про проведення незалежної оцінки з підстав наявності сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна.

За приписами частини 1 статті 58 Закону про банкрутство, організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 58 Закону про банкрутство, під час продажу на аукціоні нерухомого майна, оголошення про проведення такого аукціону повинно бути також розміщено на нерухомому майні.

У матеріалах справи наявні подані організатором аукціону оголошення про проведення аукціонів з продажу майна боржника (т.4 а.с.56-70), зміст яких відповідає вимогам статті 59 Закону про банкрутство, оскільки містять відомості про майно, що продається, його характеристику та місцезнаходження, час та місце проведення аукціону, початкову вартість, продавця майна, організатора аукціону, спосіб отримання додаткової інформації про проведення аукціону тощо, а також докази повідомлення боржника та замовника про продаж майна на аукціоні 23.05.2017 (т.5 а.с.21-22) та докази оголошення про продаж майна боржника на аукціоні 23.05.2017 на нерухомому майні (т.4 а.с.74-75), яке судова колегія розцінює як належний доказ оголошення про продаж майна боржника на аукціоні, містить інформацію про продаж майна саме на аукціоні.

У відповідності до положень статей 60, 61 Закону про банкрутство, матеріали справи містять заявки двох осіб на участь в аукціоні, які були допущені до аукціону та визнані його учасниками.

Колегія суддів, досліджуючи матеріали справи, враховуючи норми Закону про банкрутство, зазначає, що із матеріалів справи не вбачається порушень при підготовці до проведення аукціону; ліквідатором виконані вимоги законодавства щодо оцінки майна банкрута, організатором аукціону у передбаченому Законом про банкрутство забезпечено порядок оголошень про проведення аукціону, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна; договором про проведення аукціону не передбачено повідомлення інших осіб; матеріали справи містять також докази оголошення на нерухомому майні.

Судова колегія вважає доводи апелянта, що його не було повідомлено про проведення аукціону, такими, що не є порушенням під час підготовки проведення аукціону, оскільки Законом про банкрутство не передбачено обов'язку повідомляти заставного кредитора про проведення аукціону, а замовником у договорі про надання послуг по проведенню аукціону не визначено інших осіб, у тому числі Банк, яких організатор мав повідомити про проведення аукціону.

Доводи апелянта, що Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" передбачено отримання згоди власника майна, судова колегія відхиляє, оскільки, як зазначено у статті 2 Закону про банкрутство, цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом. Разом з тим, матеріали справи містять докази повідомлення боржника про продаж майна на аукціоні.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта, що організатором аукціону було порушено статтю 59 Закону про банкрутство, а саме не забезпечено надання додаткової інформації по телефону за визначеним порядком надання такої інформації в оголошенні, що, на думку апелянта, вплинуло на результати проведення аукціону, оскільки такі доводи апелянта належними та допустимими доказами, як того вимагає стаття 33 Господарського процесуального кодексу України, не підтверджені; наданий апелянтом лист ТОВ "Єврорієлт" №12062017/1 від 12.06.2017 (т.4 а.с.233) не є належним та допустимим доказом порушення організатором аукціону вимог статті 59 Закону про банкрутство, ТОВ "Єврорієлт" не є учасником провадження у справі про банкрутство, а зазначені в даному листі відомості нічим не підтверджені.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута, зокрема шляхом проведення аукціону.

Частиною 5 статті 44 Закону про банкрутство визначено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Згідно матеріалів справи, організатором аукціону на замовлення ліквідатора було організовано продаж майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу; аукціон визнаний таким, що не відбувся з причини відсутності учасників.

09.02.2017 у відповідності до умов договору про надання послуг з проведення аукціону, з урахуванням додаткової угоди №2/16 від 11.01.2017, був проведений аукціон з початковою вартістю майна боржника 780 680, 00грн (згідно оцінки) без можливості зниження, який не відбувся за відсутності учасників.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону про банкрутство, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон.

Згідно умов договору про проведення аукціону, з урахуванням додаткових угод, 14.03.2017 був організований повторний аукціон з можливістю зниження початкової вартості та 13.04.2017 другий повторний аукціон з можливістю зниження початкової вартості майна, які не відбулись за відсутністю учасників.

Як зазначено в статті 66 Закону про банкрутство, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Як зазначено вище, 23.05.2017 був проведений аукціон з можливістю зниження початкової вартості; у відповідності до статті 66 Закону про банкрутство ліцитатор знижував початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявися бажаючий укласти договір, після зниження початкової вартості виявився бажаючий укласти договір, аукціон був проведений у загальному порядку (т.4 а.с.79).

Досліджуючи матеріали справи, судова колегія зазначає, що умовами укладеного між ліквідатором і організатором аукціону було визначено порядок проведення аукціонів, у тому числі повторного та другого повторного; визначений у договорі порядок відповідає зазначеному організатором аукціону порядку в оголошеннях.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що організатор аукціону забезпечив проведення аукціону у відповідності до Закону про банкрутство, можливість зниження початкової вартості під час проведення аукціону або проведення аукціону без можливості зниження початкової вартості була забезпечена, про що повідомлялось в оголошеннях на проведення аукціону.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що організатором аукціону не було порушено вимоги Закону про банкрутство щодо проведення повторного аукціону, а при організації продажу майна банкрута організатор діяв у відповідності до Закону про банкрутство, також організатор аукціону забезпечив найбільш можливий термін пропонування майна банкрута до продажу, використав всі можливі види аукціонів (способу продажу активів), визначені Законом про банкрутство.

Суд вважає обґрунтованими доводи ліквідатора, що початкова вартість запропонованого до продажу майна не знижувалась з метою його реалізації за найвищою ціною, а також врахування ліквідатором положення статті 44 Закону про банкрутство, у тому числі, що майно боржника у будь-якому випадку підлягає продажу у процедурі банкрутства.

Щодо доводів апелянта, що, у разі, якби початкова вартість майна боржника була знижена, майно могло бути продане за більшою ціною, а також коло покупців у такому випадку могло би бути ширшим, є виключно припущеннями апелянта; в обґрунтування таких доводів апелянтом не надано жодних доказів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо наявності інших осіб, бажаючих придбати майно боржника, у тому числі за вищою ціною, ніж воно було продане.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що матеріалами справи не підтверджуються доводи апелянта про допущені ліквідатором та організатором аукціону порушення під час проведення аукціону, апелянтом належними та допустимими доказами свої доводи не підтверджені, а наведені апелянтом припущення не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали від 08.06.2017.

Колегія суддів також зазначає, що апелянтом не обґрунтовано, в чому полягає порушення його прав під час проведення оспорюваного ним аукціону.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до ліквідаційної маси.

Як свідчать матеріали справи, заставне майно банкрута не було включене до ліквідаційної маси; продаж майна був здійснений у відповідності до Закону про банкрутство та за наявності згоди суду винесеною ухвалою від 15.11.2016.

Згідно матеріалів справи, 28.02.2017 Банк в особі його уповноваженого представника звертався до ліквідатора з листом (т.3 а.с.147) з проханням повідомити, чи будуть всі грошові кошти, отримані від реалізації заставного майна, спрямовані в рахунок погашення заборгованості боржника перед Банком та яку інформацію слід додатково направити для проведення розрахунків.

Листом від 13.03.2017 ліквідатор повідомив Банк (т.4 а.с.148) з проханням надати розрахунковий рахунок Банку для перерахування грошових коштів від реалізації майна боржника.

Як зазначив у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 11.10.2017 ліквідатор, на даний час Банк не надав відомостей щодо розрахункового рахунку для перерахування коштів; усі кошти від реалізації майна знаходяться на спеціальному рахунку та у будь-який час можуть бути перераховані ліквідатором на рахунок Банку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає порушень прав апелянта під час проведення аукціону, а апелянтом порушення його прав суду не доведено.

Щодо доводів апелянта, що майно боржника, що було реалізовано на аукціоні, було придбане боржником для споживчих цілей та не підлягало продажу у процедурі банкрутства, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.08.2016 ліквідатором направлено на адресу Банку заяву про надання згоди про продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (т.2 а.с.227-229).

Банком відповіді на заяву ліквідатора не надано, у зв'язку з чим, ліквідатор звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням про надання згоди на реалізацію предмета застави банкрута.

Ухвалами місцевого господарського суду від 20.10.2016, 08.11.2016 зобов'язано Банк надати письмові пояснення щодо продажу заставного майна банкрута.

Проте, Банком вимог ухвал суду не виконано, письмових пояснень щодо продажу заставного майна не надано.

Ухвалою господарського суду Харківською області від 15.11.2016 у даній справі ліквідатору була надана згода на реалізацію предмета застави банкрута, а саме квартири АДРЕСА_2.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що законодавець визначив порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно якого така згода є безумовною та надається кредитором-заставодержателем, або судом; Банком не було надано відповіді арбітражному керуючому щодо продажу майна банкрута, як і не надано витребуваних судом пояснень, за таких обставин, суд надав згоду на реалізацію заставного майна банкрута.

В ухвалі суду від 15.11.2016 також досліджено питання щодо використання боржником квартири АДРЕСА_2 у підприємницькій діяльності, зокрема, зазначено, що з письмових пояснень боржника, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що квартира АДРЕСА_2 використовувалась банкрутом на протязі всієї підприємницької діяльності для отримання прибутку за оренду приміщення; вказане також підтверджується рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2016 у справі №643/380/16ц за позовом ФОП ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про стягнення боргу.

Так, вищевказаним рішенням встановлено, що між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_10 був укладений договір оренди квартири №б/н від 25.11.2008. Відповідно до умов вказаного договору, квартира боржника надавалась в оренду строком до 25.11.2014.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Ухвала суду від 15.11.2016 була надіслана ПАТ "УкрСиббанк", та ним отримана (т.3 а.с.39).

Тобто, ще з листопада 2016 року Банк був обізнаний щодо надання судом згоди на реалізацію предмета застави банкрута.

Ухвала суду від 15.11.2016 є чинною, учасниками провадження, у тому числі Банком, оскаржена не була.

Отже, ліквідатор у відповідності до положень Закону про банкрутство та на виконання ухвали суду розпочав реалізацію майна банкрута.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002) Європейський Суд наголосив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини "Христов проти України" від 19.02.2009 Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за наявності ухвали суду від 15.11.2016, якою надано згоду на продаж майна боржника, та в якій надано оцінку щодо використання майна боржником у підприємницькій діяльності, яка не була Банком оскаржена, зазначені доводи апелянта не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали від 08.06.2017.

Судова колегія також відхиляє доводи апелянта щодо неправомірності визнання ліквідатором організатора аукціону Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Форвард", виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.07.2016 у справі №922/4404/15 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Форвард" організатором аукціону з продажу активів боржника та учасником провадження у справі №922/4404/15.

Як зазначено в ухвалі суду, перевіривши порядок визначення організатора аукціону, суд вважає, що клопотання ліквідатора про затвердження кандидатури організатора аукціону з продажу майна банкрута є обґрунтованим, вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Дана ухвала суду є чинною, учасниками провадження, у тому числі Банком, оскаржена не була.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З огляду на те, що місцевим господарським судом встановлено обґрунтованість заявленого ліквідатором клопотання про визнання організатором аукціону Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Форвард", колегія суддів не вбачає правових підстав для перегляду встановлених судом обставин.

Разом з тим, як вірно зазначено місцевим господарським судом, Законом про банкрутство не визначено, що наявність однієї заявки від торгівельної організації перешкоджає проведенню конкурсу, або що конкурс, проведений за таких підстав вважається проведеним з порушенням.

Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що аукціон був проведений у відповідності з нормами передбаченими Закону про банкрутство, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 23.05.2017 ТОВ "ТБ "Форвард" з реалізації майна банкрута - ФО-П ОСОБА_6, оскільки доводи заявника є необґрунтованими, належними та допустимими доказами не підтверджені.

За таких підстав, у суду відсутні і підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.06.2017 трикімнатної квартири АДРЕСА_1, укладеного між ліквідатором ФОП ОСОБА_6 - арбітражним керуючим Безпалим С.О. та фізичною особою ОСОБА_7, який, крім іншого, не був предметом розгляду суду першої інстанції, оскільки був укладений пізніше.

З огляду на те, що відсутні підстави для задоволення заяви Банку, колегія суддів не вбачає правових підстав для винесення ухвалу про заборону вчиняти дії по подальшому відчуженню зазначеного нерухомого майна до закінчення розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського дійшла висновку, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не є підставами для скасування ухвали суду від 08.06.2017, за таких обставин, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 08.06.2017 у справі №922/4404/15 - без змін.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 08.06.2017 у справі №922/4404/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 13.10.2017.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Шутенко І.А.