ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Справа № 908/3523/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Поліщука В.Ю., Удовиченка О.С.
розглянувши касаційну скаргуОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пролетарський, 232"
на постанову та рішенняДонецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017 Господарського суду Запорізької області від 20.03.2017
у справі Господарського суду № 908/3523/16 Запорізької області
за позовомПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міського району електричних мереж
доОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пролетарський, 232"
простягнення 24 870, 01 грн.
за відсутності явки в судове засідання представників сторін,

В С Т А Н О В И В :

28.12.2016 ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міського району електричних мереж (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пролетарський, 232" (далі - відповідача) про стягнення 24 870, 01 грн. недоврахованої електричної енергії на підставі статей 1, 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", статей 525, 526, 530, 1212, 1213 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 20, 174, 175, 193, 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України), пунктів 1.2., 1.3., 5.1., 6.41. - 6.43., 8.1., 10.2. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996, пунктів 2.1., 2.6. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006; судові витрати позивача на суму 1 378 грн. покласти на відповідача (том 1, а.с. 9 - 48).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.01.2017 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у судовому засіданні на 08.02.2017, яке ухвалою суду від 08.02.2017 відкладено на 20.03.2017 (том 1, а.с. 8, 183).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 (суддя Корсун В.Л.) позов задоволено, стягнено з відповідача на користь позивача 24 870, 01 грн. боргу за недовраховану електричну енергію та 1 378 грн. судового збору з огляду на обставини самовільного підключення відповідачем-споживачем електроустановок та струмоприймачів до електричної мережі електропостачання без укладеного із позивачем договору про постачання електричної енергії в період з 01.01.2014 по 02.02.2015 (том 1, а.с. 224 - 227).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції від 20.03.2017 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, мотивуючи порушенням місцевим господарським судом положень законодавства України, що визначає порядок постачання електроенергії споживачам суб'єктами природних монополій, та обґрунтованістю його висновків за змістом оскаржуваного рішення неналежними доказами самовільного підключення відповідача до електромережі та споживання ним електричної енергії в позадоговірному порядку.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Татенко В.М., судді: Чернота Л.Ф., Зубченко І.В.) апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 у даній справі залишено без змін (том 2, а.с. 119 - 122).

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду від 07.06.2017 та рішення суду першої інстанції від 20.03.2017, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи порушенням судами попередніх інстанцій положень статей 22, 614, 1212, 1213 ЦК України, статті 275 ГК України, статті 24 Закону України "Про електроенергетику", статті 5 Закону України "Про природні монополії", пунктів 2.5., 2.6., 4.6. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006. Скаржник зазначив про неналежну оцінку судами обставин справи на предмет обґрунтованості заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 24 870, 01 грн. недоврахованої електроенергії, спожитої без укладення з позивачем договору про постачання електричної енергії, так як факт порушення правил користування електроенергією відповідачем зафіксовано актами №00011119 від 14.10.2014 та №000484 від 28.01.2015, які складено позивачем із застосуванням неправильних вихідних даних, що підтверджується висновками НКРЕКП від 22.05.2017, тому такі акти не можуть вважатися належними та допустимими доказами порушення відповідачем, як споживачем, правил користування електричною енергією. Також, скаржник доводить безпідставність висновків судів про застосування до відповідача нарахованої позивачем оперативно-господарської санації за самовільне підключення до електромережі, так як у випадку споживання електроенергії в позадоговірному порядку її вартість є збитками, завданими постачальнику електроенергії, та підлягають стягненню із споживача на підставі статей 1212, 1213 ЦК України; при цьому, відповідач зазначив, що відповідальність за завдані збитки може бути покладена лише на власника або законного володільця майна, тоді як відповідач не є власником (балансоутримувачем) спірного багатоквартирного житлового будинку, тому відсутні правові підстави для стягнення з нього збитків енергопостачальника за споживання електроенергії без укладення договору про постачання електричної енергії.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову апеляційного суду від 07.06.2017 та рішення суду першої інстанції від 20.03.2017 на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Положеннями статей 1, 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю; споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, а також несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією; правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією; правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України відповідальність.

Пунктами 1.1., 5.1, 8.1. Правил користування електричною енергією (далі - Правил), затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996, передбачено, що їх дія поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін; споживання електричної енергії без договору не допускається. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

При цьому, при вирішенні спорів, пов'язаних з постачанням і використанням електричної енергії, суди повинні враховувати, що дія Правил поширюється як на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так на осіб, які в порушення цих Правил споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України у Постанові від 16.05.2011 у справі №3-38гс11.

Згідно з частиною 1 статті 33 та частиною 2 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 101 ГПК України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 12.09.2013 створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пролетарський, 232" (відповідач у даній справі); розпорядженням управління житлового господарства Бердянської міської ради №40 від 09.12.2013 "Про зняття з обслуговування будинку №232 по пр. Пролетарський" знято з управління та обслуговування КП "Житлосервіс-2А" будинок №232 по проспекту Пролетарському в місті Бердянську та передано його в управління та обслуговування ОСББ "Пролетарський, 232" до передачі на баланс (том 1, а.с. 31).

Судами встановлено, що листом №1143 від 19.12.2013 КП "Житлосервіс-2А", направленим на адресу позивача у даній справі, просив внести зміни до договору про постачання електричної енергії №84 шляхом виключення з договору розрахункових приладів обліку електричної енергії за адресою: проспект Пролетарський, 232 в місті Бердянську з 01.01.2014 у зв'язку з передачею цього житлового будинку в управління та обслуговування ОСББ "Пролетарський, 232" (том 1, а.с. 30).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 02.02.2015 ОСББ "Пролетарський, 232" уклав з ПАТ "Запоріжжяобленерго" договір про постачання електричної енергії №870 (том 1, а.с. 35 - 46).

З огляду на таке, суди дійшли висновку, що з 01.01.2014 по 02.02.2015 відповідач користувався електричною енергією без договору про постачання електричної енергії.

Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що 03.01.2014 позивачем проведено візуальне зняття показів розрахункових засобів обліку з лічильників у будинку по проспекту Пролетарському, 232 в місті Бердянську (том 1, а.с. 32); 14.10.2014 уповноваженими представниками позивача, як постачальника електроенергії, проведено перевірку дотримання правил користування електричною енергією у багатоквартирному житловому будинку, що по проспекту Пролетарському, 232 в місті Бердянську, та зафіксовано факт самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі електропостачання, самовільного підключення навантаження освітлення та ліфтів житлового багатоповерхового будинку на введенні електроустановок житлового будинку без договору на поставку електричної енергії, що є порушенням пунктів 3.1., 10.2.1. Правил користування електричною енергією, про що складено акт про порушення №00011119 від 14.10.2014 (том 1, а.с. 17 - 18).

Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що згідно з протоколом №622 від 23.10.2014 засідання комісії з розгляду акта про порушення №00011119 від 14.10.2014 щодо споживача - ОСББ "Пролетарський, 232" прийнято рішення про проведення розрахунку недорахованої електроенергії за актом відповідно до пункту 2.6. Методики, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006, та визначено обсяг недоврахованої електричної енергії в розмірі 83 999 кВт/год. на суму 32 816, 22 грн.; зазначений протокол отримано уповноваженим представником відповідача 24.10.2014 (том 1, а.с. 19).

Судами встановлено, що розрахунок від 23.10.2014 обсягу та вартості недорахованої електричної енергії на підставі акта №00011119 від 14.10.2014 про порушення правил користування електричною енергією споживачем ОСББ "Пролетарський, 232" проводився за період з 01.01.2014 по 14.10.2014, у зв'язку з чим відповідачу виставлено до оплати рахунок №1700 від 24.10.2014 за недовраховану електроенергію на суму 32 816, 22 грн. (том 1, а.с. 20, 21).

Суди встановили, що відповідач в судовому порядку застосовану до нього позивачем оперативно-господарську санкцію щодо нарахування вартості недорахованої електроенергії на суму 32 816, 22 грн. відповідно до протоколу засідання комісії №622 від 23.10.2014 не оскаржував та сплатив на користь позивача частину заборгованості за актом №00011119 від 14.10.2014 в розмірі 19 586, 67 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними документами.

Отже, суди дійшли висновку, що розмір неоплаченої відповідачем вартості недорахованої електроенергії відповідно до акта №00011119 про порушення правил користування електричною енергією від 14.01.2014 складає 13 229, 55 грн. (32 816, 22 - 19 586, 67).

Матеріалами справи підтверджуються та судами встановлено обставини проведення 28.01.2015 уповноваженими представниками позивача перевірки дотримання правил користування електричною енергією у багатоквартирному житловому будинку, що по проспекту Пролетарському, 232 в місті Бердянську, та зафіксовано факт самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі електропостачання, самовільного підключення навантаження освітлення та ліфтів житлового багатоповерхового будинку на введенні електроустановок житлового будинку без договору на поставку електричної енергії, що є порушення відповідачем-споживачем пунктів 3.1., 10.2.1. Правил користування електричною енергією, про що складено акт про порушення №000484 від 28.01.2015; від підписання та отримання зазначеного акта відповідач відмовився; 28.01.2015 позивач направив на адресу відповідача другий примірник акта №000484 від 28.01.2015, який було одержано уповноваженим представником відповідача (том 1, а.с. 22 - 23).

Судами встановлено, що відповідно до протоколу №3 від 19.02.2015 засідання комісії з розгляду акта про порушення №000484 від 28.01.2015 щодо споживача - ОСББ "Пролетарський, 232" прийнято рішення про проведення розрахунку недорахованої електроенергії за актом відповідно до пункту 2.6. Методики, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006, та визначено обсяг недоврахованої електричної енергії в розмірі 27 755 кВт/год. на суму 11 640, 46 грн.; зазначений протокол було отримано уповноваженим представником відповідача 26.02.2015 (том 1, а.с. 24).

Судами встановлено, що розрахунок від 19.02.2015 обсягу та вартості недорахованої електричної енергії на підставі акта №000484 від 28.01.2015 про порушення правил користування електричною енергією споживачем ОСББ "Пролетарський, 232" проводився за період з 15.10.2014 по 28.01.2015; відповідачу виставлено до оплати рахунок №1700 за недовраховану електроенергію на суму 11 640, 46 грн. (том 1, а.с. 25, 26).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, відповідач в окремому позовному провадженні застосовану до нього позивачем оперативно-господарську санкцію про нарахування вартості недорахованої електроенергії на суму 11 640, 46 грн. відповідно до протоколу засідання комісії №3 від 19.02.2015 не оскаржував, однак, не сплатив на користь позивача зазначеної суми заборгованості за актом №000484 від 28.01.2015.

З огляду на встановлене, суди дійшли висновку, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт наявності у відповідача заборгованості з оплати вартості недоврахованої електроенергії на загальну суму 24 870, 01 грн., яка була спожита відповідачем за відсутності укладеного з позивачем договору на постачання електричної енергії в період з 01.01.2014 по 02.02.2015 та підлягає до стягнення з відповідача як оперативно-господарська санкція за порушення правил користування електроенергією.

Колегія суддів касаційного суду, переглядаючи справу в межах предмета касаційного оскарження, не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог, вважає їх передчасними з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6.41. Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень, який підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача та повинен містити дані про зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків.

Пунктом 6.42. Правил передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі задоволення судом скарги споживача постачальник електричної енергії скасовує відповідний акт про порушення.

Отже, рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу вартості недоврахованої електроенергії є оперативно-господарською санкцією, яка виходячи з положень частини 2 статті 237 ГК України та пункту 6.42. Правил користування електричною енергією, може бути оскаржена в судовому порядку. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у Постанові №11/033 від 16.05.2011 у справі №2-28/2397-2010.

Судами встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача-споживача на користь позивача, як постачальника електроенергії, 24 870, 01 грн. недоврахованої електричної енергії, яку відповідачем спожито в позадоговірному порядку.

Відтак, в ході розгляду даного спору судам належало надати оцінку актам №00011119 від 14.10.2014 та №000484 від 28.01.2015 про порушення правил користування електричною енергією споживачем - ОСББ "Пролетарський, 232" на предмет їх складення із застосуванням правильних вихідних даних.

При цьому, у відзиві на позовну заяву №7 від 03.02.2017 та доповненні до нього №8 від 07.03.2017 відповідач зазначив, що 03.01.2014 позивачем було проведено візуальне зняття показів розрахункових засобів обліку з лічильників, розташованих у будинку №232 по проспекту Пролетарському у місті Бердянську, із складенням двох актів, в яких зазначено про відключення точок обліку електроенергії, про що відповідачу, як новому споживачу, повідомлено не було. Зазначені обставини відповідач вважає такими, що виключають наявність самовільного підключення до електромережі, оскільки лічильники були попередньо опломбовані, а несвоєчасне укладення договору на постачання електроенергії не може бути підставою для застосування до нього відповідальності за порушення правил користування електричною енергією (том 1, а.с. 75 - 77, 198 - 202).

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили із встановлених обставин самовільного підключення відповідачем електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі електропостачання, самовільного підключення навантаження освітлення та ліфтів житлового багатоповерхового будинку без договору про постачання електричної енергії, що було зафіксовано в актах №00011119 від 14.10.2014 та №000484 від 28.01.2015 про порушення правил користування електричною енергією та протоколах засідання комісії постачальника електроенергії №622 від 23.10.2014 та №3 від 19.02.2015 з розгляду зазначених актів. Однак, суди не надали власної оцінки зазначеним актам та протоколам на предмет додержання позивачем вимог Методики та Правил щодо їх складення, що не узгоджується з вимогами статті 43 ГПК України щодо оцінки доказів та порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом відповідно до статті 42 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції, в порушення вимог статей 33, 34, 43, 99, 101 ГПК України, не здійснив повного апеляційного перегляду справи та не надав оцінки наданому відповідачем під час апеляційного провадження у справі листу-відповіді НКРЕКП за №5487/20/7-17 від 22.05.2017 на скаргу ОСББ "Пролетарський, 232" на дії позивача щодо нарахування вартості недоврахованої електроенергії на підставі актів №00011119 від 14.10.2014 та №000484 від 28.01.2015, в якому НКРЕКП зазначено про складення спірних актів з порушенням пункту 2.6. Методики та надано вказівки позивачу скасувати акт №000484 від 28.01.2015 та нарахування по ньому, а за актом №00011119 від 14.10.2014 здійснити перерахунок вартості спожитої відповідачем електроенергії за період з 03.01.2014 по 14.10.2014 (том 2, а.с. 111 - 115). Зазначене не узгоджується з вимогами статей 43, 82 ГПК України щодо прийняття господарським судом рішення по суті спору за результатами оцінки доказів, поданих сторонами у справі, в їх сукупності.

Колегія суддів касаційного суду зазначає про порушення апеляційним судом вимог статті 101 ГПК України та засад верховенства права згідно статті 129 Конституції України, яке полягає у пануванні права у всіх сферах життя суспільства, зокрема, в судочинстві та зобов'язує суд утримуватися від необґрунтованих дій щодо неприйняття до уваги наданих сторонами доказів у справі на підтвердження своїх вимог та заперечень, в тому числі на стадії апеляційного провадження, виходячи з компетенції суду апеляційної інстанції щодо перегляду справи в апеляційному порядку в повному обсязі за наявними у справі та додатково поданими доказами.

Отже, висновки судів про обґрунтованість заявлених позивачем вимог до відповідача про стягнення вартості недоврахованої електричної енергії як оперативно-господарської санації, застосованої до відповідача на підставі актів №00011119 від 14.10.2014 та №000484 від 28.01.2015 та протоколів засідання комісії №622 від 23.10.2014 та №3 від 19.02.2015 з їх розгляду, є передчасними та зроблені за умов оцінки судами лише наданих позивачем доказів на підтвердження його вимог до відповідача, що не узгоджується з принципом змагальності сторін відповідно до статті 43 ГПК України та обов'язком господарського суду створювати сторонам спору необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на зазначене та враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції відповідно до статей 1115, 1117 ГПК України, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про скасування постанови апеляційного суду від 07.06.2017 та рішення суду першої інстанції від 20.03.2017, висновки за змістом яких зроблені з порушенням зазначених норм матеріального та процесуального права, та передання справи №908/3523/16 на новий розгляд до місцевого господарського суду в іншому складі суду.

При новому розгляді справи судам необхідно врахувати викладене, переглянути справу в повному обсязі, дослідити надані відповідачем на стадії апеляційного провадження докази (лист-відповідь НКРЕКП за №5487/20/7-17 від 22.05.2017) на предмет складення спірних актів про порушення відповідачем правил користування електроенергією на підставі неправильних вихідних даних, перевірити наявність в діях відповідача складу цивільного правопорушення щодо споживання електричної енергії багатоквартирним житловим будинком по проспекту Пролетарському, 232 в місті Бердянську, та з огляду на встановлене прийняти обґрунтоване рішення по суті спору з дотриманням вимог статей 33, 34, 43, 101 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пролетарський, 232" задовольнити частково.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017 та рішення Господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 у справі №908/3523/16 скасувати.

Справу №908/3523/16 передати на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області в іншому складі суду.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Ю. Поліщук

О.С. Удовиченко