ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 914/21/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк вих.№23.1/457 від 26.07.2017 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 11.07.2017 року

у справі № 914/21/17

за заявою: Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Львівській області, м. Дрогобич, Львівська область

про: банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Дар (вул. Ювілейна, буд. 108, с. Бистриця - Гірська, Дрогобицький район, Львівська область, 82190, ),

за участю представників :

від скаржника: ОСОБА_2,

від заявника: не з'явився,

від боржника: не з'явився,

від Львівського обласного центру зайнятості: ОСОБА_3,

від арбітражного керуючого: ОСОБА_4

Учасникам процесу розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. 20,22 ГПК України. Заяв про відвід складу суду не надходило. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У судовому засіданні 11.10.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 11.07.2017 року у справі №914/21/17 (суддя Артимович В.М.) грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилено.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Львівської області від 11.07.2017 року, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" подало апеляційну скаргу. Апелянт не погоджується з висновками місцевого суду про те, що банк змінив строк виконання кредитного договору шляхом предявлення вимоги дострокового повернення кредиту; не погоджується з твердженнями суду про відсутність у банку права предявлення до виконання виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на таке предявлення. Відтак, просить ухвалу господарського суду Львівської області від 11.07.2017 року скасувати, визнати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» заставним кредитором у справі №914/21/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Дар на загальну суму 27 0921 127,83 грн.; внести до реєстру вимог кредиторів витрати на оплату судового збору, понесені при поданні апеляційної скарги в сумі 3 200,00 грн. в першу чергу.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП Документообіг господарських судів, 08.08.2017 року справу за № 914/21/17 розподілено до розгляду головуючому судді Желіку М.Б., членам колегії - суддям Галушко Н.А. та Костів Т.С.

Ухвалами суду від 09.08.2017 року апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги та призначено розгляд апеляційної скарги на 06.09.2017 року.

22.08.2017 року від апелянта надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів доплати судового збору.

06.09.2017 року розгляд справи не відбувся у звязку із тимчасовою відсутністю члена колегії судді Галушко Н.А. (перебування у відпустці) та з урахуванням положень абз. 2 пп.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 21 від 03.03.2016 року, про що винесено відповідну ухвалу від 11.09.2017 року, якою також призначено розгляд апеляційної скарги на 27.09.2017 року.

18.09.2017 року на адресу суду від представника ПАТ Дельта Банк надійшло клопотання про залучення до участі у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості учасника у справі про банкрутство.

27.09.2017 року на електронну адресу суду від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшло клопотання про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог (б/н від 27.09.2017 року). Оригінал вказаного клопотання надійшов суду 02.10.2017 року.

Ухвалою суду від 27.09.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Дельта Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також продовжено строк розгляду апеляційної скарги та відкладено розгляд справи на 11.10.2017 року.

У судовому засіданні 11.10.2017 року представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задоволити. Представник Львівського обласного центру зайнятості та арбітражний керуючий проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін. Інші учасники справи про банкрутство явки представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлялись належним чином.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату і час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами та за участю присутніх представників.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Ухвалою суду від 01.02.2017 року порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Дар; визнано безспірні вимоги кредитора - Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, м. Дрогобич, Львівська область, в розмірі 679310,38 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю „Дар, введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю „Дар, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

02.03.2017 року ПАТ «Дельта Банк» подано заяву з грошовими вимогами до боржника в сумі 27 0921 127,83 грн., а також про включення до першої черги реєстру вимог кредиторів судового збору у розмірі 3 200,00 грн.

Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

31.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (код ЄДР 09807750) та громадянкою України ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк зобов'язувався надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 300 000,00 доларів США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 1 515 000,00 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору.

Згідно з п. 1.2.2 кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 30.03.2029 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 1 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14. Позичальник зобовязується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 3590,00 доларів США 00 цнт.

31.03.2008 року між сторонами кредитного договору укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої позичальник зобовязується передати в заставу АКІБ «УкрСиббанк» земельну ділянку за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Оброшине, вул. Вишнева.

31.03.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» (код ЄДР 09807750) та ТзОВ «Дар» уклали договір поруки №192506, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_5 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору споживчого кредиту № 0 від 31.03.2008 року в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.п.1.3-1.5 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Причини невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином ні можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором.

У подальшому 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (код ЄДР 09807750) та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, а 19.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (код ЄДР 09807750) та ПАТ «Дельта Банк» укладено додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року.

Відповідно до визначень, узгоджених сторонами в договорі купівлі-продажу, права вимоги за кредитами всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами, а також права вимоги продавця до осіб, що надають забезпечення за відповідними договорами забезпечення.

Як зазначено в п. 2.3 (а) договору купівлі-продажу, права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця та з урахуванням інших зобовязань продавця та покупця, зобовязання продавця передати права вимоги за кредитами є виконаним з моменту підписання акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття.

Відповідно до п. 1.8 додаткової угоди до договору сторони виклали в новій редакції п.3 додатку ІІІ (форма акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами) продавець цим передає (відступає) права вимоги за кредитами покупцю (зазначені в додатку І до договору та деталізовані в додатку І до цього акту), та покупець цим приймає права вимоги за кредитами. Продавець та покупець визнають, що передача прав вимоги за кредитами набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього акту, як передбачено статтею 2.2 (Передача прав вимоги за кредитами та закриття) договору.

19.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» підписали акт приймання-передачі прав вимоги.

19.12.2011 року ПАТ «Дельта Банк» сплатило ПАТ «УкрСиббанк» 512 708 543,25 грн. на виконання договору від 08.12.2011 року.

Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору від 31.03.2008 року станом на 31.01.2017 року заборгованість за кредитом становить 297 550,77 дол.США, за відсотками 486 211,82 дол.США, пеня 5 837 241,94 грн.

Частиною першою статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦУК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи встановлені вище обставини, вбачається, що на користь ПАТ «Дельта Банк» відбулося відступлення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31.03.2008 р. та за договором поруки № 192506 від 31.03.2008 р., який укладено між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Дар».

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що вимогою від 05.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» звернулося до ОСОБА_5, до директора ТзОВ « Дар» ОСОБА_6 про дострокове повернення кредиту та процентів у звязку з неналежним виконанням умов договору споживчого кредиту № 0 від 31.03.2008 року. заборгованість просив сплатити протягом 31 календарного дня з моменту отримання вимоги. Вимога отримана 06.10.2009 року.

Верховний суд України у справі №6-990цс15 (постанова від 27 січня 2016 року) навів правову позицію та вказав, що предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя ? протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Крім цього, Верховний суд України у постанові від 02.11.2016 року у справі №6-1174цс16 звертає увагу, що якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права (ч.1 ст.11128 ГПК України).

Сторони в договорі про надання споживчого кредиту № 0 узгодили, що позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 30.03.2029 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 1 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14.

Відтак, АКІБ «УкрСиббанк», звернувшись з вимогою про дострокове повернення кредиту 05.10.2009 року, змінив строк виконання кредитного договору № 0 з 30.03.2029 року на 07.11.2009 року. Відповідно, заперечення апелянта в тій частині, що судом безпідставно визнано строк виконання кредитного договору таким, що настав, не відповідають обставинам справи, не підтверджується наявними у справі доказами та судовою практикою Верховного суду України.

Арбітражним керуючим ОСОБА_4 до матеріалів справи долучено фотокопію рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2010 року у справі №2-657/2010, яким задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТзОВ «Дар», стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ТзОВ «ДАР» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами № 0 від 31.03.2008 р. у розмірі 3 045 500,22 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами № 0 від 20.04.2007 р. у розмірі 650 841,52 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТзОВ «Дар» на користь ПАТ «УкрСиббанк» сплачений судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Вказане рішення залишене без змін судом апеляційної інстанції 01.12.2011 року. Також до матеріалів справи долучено фотокопію виконавчого листа від 20.12.2010 року, виданого на виконання вказаного рішення, зі строком предявлення до виконання три роки, та фотокопію ухвали апеляційного суду Львівської області від 01.12.2011 року, якою залишено без змін рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2010 року. Наведеними документами арбітражний керуючий стверджує, що строк предявлення виконавчого документа сплив 12.01.2014 року, у матеріалах справи відсутні докази відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, що свідчить про те, що АКІБ «УкрСиббанк» втратив право стягувати відповідну заборгованість. Також арбітражний керуючий зазначив, що рішення у справі №2-657/2010 винесене на користь АКІБ «УкрСиббанк», а не на користь ПАТ «Дельта Банк», і в матеріалах справи відсутні будь-які докази заміни стягувача.

Місцевий суд взяв до уваги наведені твердження арбітражного керуючого при винесенні оскаржуваної ухвали. Колегія суддів звертає увагу, що вказані обставини не можуть бути підставою для відмови у визнанні заявлених вимог ПАТ «Дельта Банк», виходячи з наступного. По-перше, предявлення виконавчого документа до виконання є правом стягувача, тобто лише за його волевиявленням і бажанням може бути відкрито виконавче провадження. По-друге, з описаних вище обставин справи вбачається належним чином здійснене відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» в грудні 2011 року, тобто, до вказаного часу кредитором законно виступав АКІБ «УкрСиббанк» і рішення суду виносилось саме на його користь. По-третє, заміна кредитора у зобовязанні можлива на будь-якій стадії виконання зобовязання, а відсутність доказів заміни стягувача повязана відсутністю відкритого виконавчого провадження. Відтак, заперечення апелянта стосовно того, що у банку відсутнє право предявлення до виконання виконавчого листа є обгрунтованими. Проте, в сукупності зібраних у справі доказів такі заперечення не спростовують кінцевих висновків суду про відсутність підстав для визнання вимог ПАТ «Дельта Банк» з тих підстав, що строк звернення з вимогами до поручителя вже минув.

З матеріалів справи також вбачається, що 28.11.2014 року у справі № 450/2502/14 Пустомитівський районний суд Львівської області виніс рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки з тих підстав, що при вирішенні даного спору підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким предмет іпотеки не може бути примусово стягнутий (відчужений без згоди власника), при цьому наявні всі умови для застосування цього Закону. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 07.06.2016 року у справі № 450/2502/14 апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.11.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні позовних вимог з інших підстав - е підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення його вимог у спосіб, який визначено останнім, а саме шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки, оскільки такий спосіб є позасудовим способом врегулювання такого питання.

Проте, колегія суддів не вважає рішення у справі № 450/2502/14 таким, що має вплив на вирішення спору в даній справі про банкрутство, адже у справі № 450/2502/14 ТзОВ «Дар» не брало участі і предметом спору не був договір поруки № 192506 від 31.03.2008 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.33 ГПК України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції враховує факт звернення банку з вимогою дострокового погашення кредиту у 2009 році, враховує правову позицію Верховного суду України, наведену вище, та приходить до висновку, що звернення до поручителя (ТзОВ «Дар») з грошовими вимогами 22.02.2017 року в даній справі про банкрутство є поза межами допустимого (шестимісячного строку з моменту настання прострочення) строку, що має наслідком відмову у визнанні таких вимог.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Колегія суддів зазначає про відсутність підстав для скасування ухвали від 11.07.2017 року, оскільки не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи (п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України»).

Наведені в апеляційній скарзі твердження, описані та досліджені судом вище, не спростовують висновків місцевого суду про відсутність підстав для визнання вимог ПАТ «Дельта Банк». У відповідності до ст. 103 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а ухвала суду від 11.07.2017 року є законною та підлягає залишенню без змін.

Сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за скаржником.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дельта Банк вих.№23.1/457 від 26.07.2017 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 11.07.2017 року у справі № 914/21/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 17.10.2017 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Костів Т.С.