ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2017 р.Справа № 915/628/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.

суддів: Головея В.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 18.10.2017:

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_1, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2017

по справі № 915/628/17

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України

про стягнення 2254,99 грн.,

У судовому засіданні 18.10.2017 згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі також ГУ ПФУ в Миколаївській області, Управління, позивач) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (далі також ПАТ Державний ощадний банк України, ОСОБА_2, відповідач) про стягнення з останнього суми безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 2254,99 грн.

У правове обґрунтування позову Управління послалось на ст.ст. 509, 526, 629, 1212 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2017 по справі № 915/628/17 (суддя Коваль С.М.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано необґрунтованістю позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Управління звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Так, скаржник зазначив, що, оскільки смерть пенсіонера є підставою для припинення виплати йому пенсії, то кошти, перераховані на картковий рахунок одержувача після його смерті, підлягають поверненню на рахунки органу Пенсійного фонду України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив відхилити апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Миколаївській області, рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2017 залишити без змін.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав свою правову позицію щодо оскаржуваного рішення суду.

ГУ ПФУ в Миколаївській області, будучи належним чином повідомлене про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується долученим до матеріалів справи поштовим повідомленням з відміткою підприємства поштового звязку про вручення поштового відправлення, не зявилось, а отже, не скористалось своїм процесуальним правом прийняти учать у засіданні суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що 01.09.2009 між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області (Фонд) та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (ОСОБА_2), назву якого у подальшому змінено на Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України, в особі начальника філії Миколаївського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір № 1 (далі також Договір), відповідно до якого ОСОБА_2 виконує функції виплати пенсій пенсіонерам з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, а також іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), допомоги на поховання та недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю зазначених пенсіонерів, а також одноразової грошової допомоги членам сімей померлих пенсіонерів, що виплачується згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (із змінами та доповненнями) та інші допомоги та виплати.

Згідно параграфу 2 статті 1 ОСОБА_2 виконує функції, зазначені у параграфі 1 статті 1 цього ОСОБА_2, в Миколаївській області.

У параграфі 3 статті 8 вказаного ОСОБА_2 сторони погодили, що суми пенсій, що зараховані на поточний (картковий) рахунок одержувача разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи Банку повертають Фонду, за умови наявності цих сум на поточному (картковому) рахунку одержувача, у містах - не пізніше одного банківського дня, а в сільській місцевості - не пізніше трьох банківських днів, після дня отримання письмового розпорядження від Фонду про повернення коштів.

Правовідносини між Банком та ОСОБА_3 були врегульовані договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), з умовами якого остання погодилась, підписавши 25.02.2016 заяву про приєднання №472064 до вказаного договору.

За твердженням позивача, 01.06.2016 Управління отримало відомості про смерть ОСОБА_3, тому позивач звернувся до відповідача із розпорядженням від 02.06.2016 №1964/03 про повернення коштів, перерахованих на виплату пенсії за період з 01.06.2016 по 30.06.2016 в сумі 2260,00 грн. з нарахованими на неї відсотками з карткового рахунку ОСОБА_3 у звязку із її смертю.

Вказане розпорядження отримано Банком 09.06.2016, про що свідчить відмітка у відтиску штемпеля вхідної кореспонденції ПАТ Державний ощадний банк України.

У той же день, 09.06.2016, відповідачем повернуто позивачу кошти в сумі 05,01 грн., що підтверджується відповідним меморіальним ордером №74494758 від 09.06.2016, та листом від 10.06.2016 № 26-02/12-769 повідомлено, що пенсія за період з 01.06.2016 по 30.06.2016 ОСОБА_3 повернута не в повному розмірі у звязку з тим, що кошти в сумі 2260,00 грн. були зняті 07.06.2016, що підтверджується відповідною випискою по картковому рахунку даної пенсіонерки.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За положеннями частин 1, 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 1067 УК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Пунктом 7.1.2 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів (ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, встановлено, що власник рахунку в банку - особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому.

Питання виплати пенсій та грошової допомоги органами Пенсійного фонду регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (далі також Порядок).

Згідно п. 2 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами.

Установи уповноважених банків здійснюють відкриття поточних рахунків, проводять операції із зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до цього Порядку, угод, укладених ними з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, управліннями праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій, виконкомів міських, районних у місті рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) або центрами з нарахування і виплати пенсій та допомоги - у регіонах, де функціонують такі центри (п. 4 Порядку).

У відповідності до пункту 13 Порядку у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення.

Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З наведених положень чинного законодавства слідує, що відповідач не був набувачем пенсійних коштів ОСОБА_3, а лише вчиняв дії по обслуговуванню рахунку даної особи.

Розглянувши спір по суті, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що твердження позивача стосовно безпідставного отримання відповідачем спірних грошових коштів у сумі 2254,99 грн. є необґрунтованими та, врахувавши, що ОСОБА_2 при поверненні на вимогу Управління залишку коштів з рахунку пенсіонерки ОСОБА_3 у сумі 05,01 грн. діяв згідно вищевикладених приписів чинного законодавства та умов ОСОБА_2 № 1, цілком правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи Управління, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним.

Враховуючи наведене, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 103, 105 ГПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2017 по справі № 915/628/17залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 23.10.2017.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: В.М. Головей

Суддя: Я.Ф. Савицький