ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 року Справа № 904/10956/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменка І.М., - доповідача

суддів: Кузнецова В.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Учасники процесу у судове засідання не з'явились.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року у справі № 904/10956/16

за позовом: ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

до: відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет",

м. Кривий Ріг

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Дніпропроект",

м.Кривий Ріг

відповідача-3: приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу

Рукавіцина І.А., м. Кривий Ріг

відповідача-4: Виконавчого комітету Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг,

відповідача-5: публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг", м.Кривий Ріг

про визнання рішення загальних зборів учасників товариства та правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017р. у справі № 904/10956/16 (суддя Ярошенко В.І.) у задоволенні позову в частині визнання недійсним рішення загальних зборів Учасників ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" про продаж комплексу будівель та споруд ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" за адресою: АДРЕСА_1, ТОВ "НВФ "Дніпропроект" за 650000 грн. в т.ч. ПДВ, та надання права підпису договору купівлі-продажу та підписання всіх необхідних для здійснення угоди документів директору Товариству Малихіну Андрію Олександровичу, оформленого протоколом № 3 від 28.01.2013, з моменту його прийняття відмовлено.

У задоволенні позовних вимог про:

- визнання недійсним попереднього договору від 16.03.2012, укладеного між ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" та ТОВ "НВФ "Дніпропроект", посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 16.03.2012, та зареєстрованого в реєстрі за № 562, з моменту його укладення;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель та споруд від 29.01.2013, укладеного між ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" та ТОВ "НВФ "Дніпропроект", посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 29.01.2013, та зареєстрованого в реєстрі за № 110, з моменту його укладення;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 162085 від 29.01.2013, прийнятого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А.;

- скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: ), а саме: реєстрацію права власності за ТОВ "НВФ "Дніпропроект" (), номер запису про право власності: 56059 - відмовлено.

Провадження у справі в частині:

- визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ТОВ "НВФ "Дніпропроект" та ПАТ "АрселоМіттал Кривий Ріг", посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 29.07.2013, та зареєстрований в реєстрі за № 1276, з моменту його укладання;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексацій ний номер 4497863 від 29.07.2013, прийняте приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А.;

- скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: ), а саме: реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 1896403, іпотекодержатель: ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" () припинено.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017р. у справі № 904/10956/16 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на те, що:

- твердження суду першої інстанції щодо можливості дізнатися про час та дату проведення загальних зборів та прийняття на них рішення про відчуження активів підприємства, спростовується Порядком надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

- комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 був проданий майже за балансову вартість, відтак позивач стверджує про недобросовісність та неприбутковість правочину про відчуження майна ТОВ «Холдінг Компанія «Інтермет»;

- суд першої інстанції не вказав з яких підстав припинено розгляд справи в частині скасування рішень про державну реєстрацію та реєстрації права власності;

- судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання щодо призначення експертизи для визначення оцінки комплексу будівель та споруд що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та витребування відповідача - 1 книги протоколів загальних зборів учасників товариства.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.17р. апеляційну скаргу призначено до розгляду на 27.02.17р. Учасників провадження у справі зобов'язано надати письмові пояснення по апеляційній скарзі, оригінали документів в обґрунтування своїх доводів та заперечень, а також, забезпечити явку повноважних представників у судове засідання.

22.05.17р. призначено у справі №904/10956/16 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, надано експертам для проведення експертизи матеріали справи №904/10956/16. До проведення експертизи провадження у справі №904/10956/16 - зупинено.

На вирішення експертизи поставлено наступне питання: Яка ринкова вартість комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, який складається з адміністративної будівлі літ. "Д-1", загальною площею 121,8 кв.м., складу металу літ. "Е-1" загальною площею 1420,4 кв.м., погрузочно-розгрузочної рампи літ. "З" загальною площею 172,0 кв.м., естакади літ "К" загальною площею 70.6 кв.м., гаражу "Л" загальною площею 63,7 кв.м.. гаражів під №№1-5 загальною площею 108,1 кв.мю на момент продажу?

Зазначена ухвала Дніпропетровського апеляційного господарського суду залишена експертною установою без виконання, оскільки кошти на оплату проведення експертизи, від позивача, не надійшли.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.10.17р. провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017р. у справі № 904/10956/16 - поновлено, слухання справи призначено на 10.10.2017р. о 10 год. 00 хв.

Виконавчий комітету Криворізької міської ради надав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому зазначено, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та зауважено, що за доцільне залучати Виконавчий комітету Криворізької міської ради до участі у справі в якості третьої особи, а не як відповідача.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет" та публічним акціонерним товариством "Арселорміттал Кривий Ріг" надано відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в яких зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просять залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасників провадження у справі не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи відповідно до ч. 1ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи по апеляційній скарзі по суті; апеляційний господарський суд обмежений певними процесуальними строками розгляду апеляційної скарги, які спливають, будь-які клопотання від учасників процесу про продовження строків розгляду апеляційної скарги, відкладення розгляду справи не надходили, враховуючи факт належного сповіщення учасників провадження у справі про час та місце судового засідання, що підтверджується ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.05.2012року ( а.с.107; т.3) зі штампом канцелярії суду про розсилку згідно з Інструкцією з діловодства в господарських судах України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути по суті в цьому судовому засіданні за наявними матеріалами, за відсутності повноважних представників сторін, скаржника. (ст.ст.75,99 ГПК України)

В судовому засіданні 10.10.2017р. прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні уповноважених представників сторін, колегією суддів встановлено наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет" утворене шляхом перетворення Відкритого акціонерного товариства "Холдінг компанія "Інтермет", зареєстрованого Виконкомом Криворізької міської ради 26.04.2006, реєстраційний номер 2000460 на підставі рішення установчих зборів засновників протокол № 1 від 08 червня 2001 року і діє на підставі чинного законодавства України та цього Статуту і внутрішніх документів Товариства (п. 1.1 Статуту Товариства в редакції 2011 року, арк. с. 19 том 1).

Згідно зі Статуту ТОВ "Холдінг компанія "Інтермет", зареєстрованого Виконавчим комітетом Криворізької міської ради 10.06.2011, номер запису: 0012538 (арк. с. 107 том 1), затвердженого рішенням Установчих зборів засновників ТОВ "Холдінг компанія "Інтермет" від 08.06.2011, та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 27.07.2016, ОСОБА_1 є учасником ТОВ "Холдінг компанія "Інтермет", який володіє часткою у розмірі 700 грн., що становить 7 часток та відповідає 70 голосам при голосуванні та 3,5% статутного капіталу товариства.

З матеріалі справи вбачається, що 28.01.2013 відбулися загальні збори учасників ТОВ "Холдінг компанія "Інтермет", на порядок денний яких винесено наступні питання:

1. Розгляд питання про продаж технічної бази (далі - комплекс будівель та споруд) ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" за адресою АДРЕСА_1 ТОВ "НВФ "Дніпропетроект".

2. Про укладення договору купівлі продажу та визначення уповноваженої особи на підписання всіх необхідних для здійснення угод документів.

На зазначених вище загальних зборах були присутні такі учасники Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет": ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відсутні - ТОВ "Торговий дім "Метизи", ОСОБА_9,, ОСОБА_10, ОСОБА_1

За наслідками проведення загальних зборів присутніми учасниками товариства ухвалено рішення, оформлене протоколом № 3 від 28.01.2013 (арк. с. 48), а саме:

- по першому питанню порядку денного: продати технічну базу далі комплекс будівель та споруд ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" за адресою АДРЕСА_1 ТОВ "НВФ "Дніпропетроект" за 650000 грн., в т.ч. ПДВ;

- по другому питанню порядку денного: надати право підпису договору купівлі-продажу та підписання всіх необхідних для здійснення угоди документів директору товариства Малихіну Андрію Олександровичу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджує, що він не був повідомлений про місце, час та порядок денний загальних зборів учасників ТОВ "Холдінг компанія "Інтермет", які відбулись 28.01.2013, йому стало відомо про їх проведення лише на початку квітня 2016 року.

16.03.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВФ Дніпропроект" (далі - покупець) було укладено попередній договір купівлі-продажу техбази з передплатою (далі - попередній договір), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. та зареєстровано у реєстрі за № 562 (арк. с. 209-210 том 1).

Пунктом 1 попереднього договору встановлено, що у строк до 15.05.2012 продавець зобов'язуються передати у власність покупця за договором купівлі-продажу (далі - основний договір), а покупець зобов'язується прийняти нежилі приміщення техбази, а саме: адміністративна будівля під літ. "Д-1", розміром 24,60 х 6,37 м; склад металу під літ. "Е" розміром 61,00 х 23,70 м; погрузочна-розгрузочна рампа під літ. "З" розміром 21,50 х 8,00 м; естакада під літ. "К" розміром 12,60 х 6,60 м та гаражі під літ. "Л" розміром 9,80 х 6,50 м., гаражі 1-5, що знаходиться в АДРЕСА_1 - (надалі - "майно").

Відповідно до пункту 2 попереднього договору, майно, що має бути відчужено за основним договором, є власністю продавця.

Згідно з п. 3 попереднього договору, сторони домовились про такі істотні умови основного договору:

- продаж майна буде вчинено за 650000 грн., в тому числі ПДВ;

- порядок проведення розрахунків за основним договором - безготівковий;

- витрати, пов'язані з нотаріальним посвідченням основного договору; включаючи вартість довідок та витягів з єдиних реєстрів Міністерства юстиції України, сторони оплачують за домовленістю;

- витрати, пов'язані з оплатою збору до Пенсійного фонду України, сплачуються покупцем.

При укладанні попереднього договору покупець сплачує продавцю, шляхом внесення на банківський рахунок продавця, в день підписання та посвідчення цього договору, передплату у вигляді авансу в розмірі 150000 грн., у тому числі ПДВ (п. 6 попереднього договору).

29.01.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет" (далі - продавець) в с особі директора Малихіна Андрія Олександровича, діючого на підставі Статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВФ Дніпропроект" (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель та споруд (далі - договір купівлі-продажу), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. та зареєстровано у реєстрі за № 110 (арк. с. 211-213 том 1).

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу, продавець в особі представника передав у власність (продав), а покупець в особі представника прийняв у власність (купив) об'єкт нерухомості, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав як комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - об'єкт).

Пунктом 3 договору купівлі-продажу встановлено, що відчужувальний об'єкт має наступний опис: комплекс будівель та споруд. а саме: адміністративної будівлі літ. "Д-1", загальною площею 121,8 кв. м, складу металу літ. "Е-1" загальною площею 1420,4 кв. м, погрузочно-розгрузочної рампи літ. "З" загальною площею 172,0 кв. м, естакади літ. "К" загальною площею 70,6 кв. м, гаражу "Л" загальною площею 63,7 кв. м, гаражів під №№ 1-5 загальною площею 108,1 кв. м.

Ціна об'єкту, що відчужується, становить 650000 грн., з яких 150000 грн. покупець вніс раніше на банківський рахунок продавця, у вигляді передплати, згідно умов попереднього договору, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 16.03.2012 за реєстровим № 562, а решту грошей у розмірі 500000 грн., в тому числі ПДВ, покупець вніс на банківський рахунок продавця, до підписання та посвідчення цього договору (п. 4 договору купівлі-продажу).

На підставі договору купівлі-продажу комплексу будівель та спору від 29.01.2013, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ "НВФ "Дніпропроект" на комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: , індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 162085 від 29.01.2013 року, номер запису про право власності: 56059). Опис об'єкта нерухомого майна: адміністративна будівля літ. "Д-1", загальною площею 121,8 кв.м, склад металу літ. "Е-1" загальною площею 1420,4 кв.м, погрузочно-розгрузочна рампа літ. "З" загальною площею 172,0 кв.м, естакада літ. "К" загальною площею 70,6 кв.м, гараж "Л" загальною площею 63,7 кв.м, гаражі під №№ 1-5 загальною площею 108,1 кв.м (арк. с. 55 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет", станом на 16.03.2012 (дата укладення попереднього договору) та 29.01.2013 (дата укладання договору купівлі-продажу), вважає вищевказані договори такими, що укладені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, статей 92, 98, 203, 215, 235, 241 Цивільного кодексу України, ст. 88 Господарського кодексу України та ст. 10 Закону України "Про господарські товариства".

Попередній договір від 16.03.2012 та договір купівлі-продажу від 29.01.2013 оспорюється позивачем як такі, що не відповідають приписам ч.1 ст. 92, ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України. Позивач вважає, що вищевказані договори не є прибутковими та укладені не в інтересах товариства та його учасників.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, правом звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, наділені підприємства, - установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу (ст. 21 ГПК України).

За змістом положень п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

З огляду на наведені вище приписи ч. 2 ст. 1 та ст.12 ГПК України, справи, що виникають з корпоративних відносин, підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, ст. 167 Господарського кодексу України сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Зміст корпоративних прав та корпоративних відносин визначено статтею 167 ГК України.

Корпоративними правами, згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України, є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних нрав.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 володіє часткою у статутному капіталі ТОВ «ХК «Інтермет» в розмірі 3,5%.

Також Позивач не є стороною спірного договору іпотеки, укладеного 29.07.2013 року між ТОВ «НВФ «Дніпропроект» та ПАТ «АМКР», посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1276.

Оскільки спір в частині вимог позивача про визнання недійсним договору іпотеки не є корпоративним, є безпідставними доводи позивача про підвідомчості спору в цій частині господарським судам, рівно як і похідних від вказаних вимог вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 29.07.2013 року індексний номер 4497863, та вимоги про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - іпотеки щодо спірного майна за іпотекодержателем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Відповідно до ч 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 вважає себе заінтересованою особою, що заперечує дійсність оспорюваного правочину, а тому вказана особа має звертатися з такими вимогами до суду з урахуванням визначеної чинним законодавством підвідомчості спорів.

Отже, з огляду на наведені вище приписи чинного законодавства, спір щодо визнання недійсним правочину - договору іпотеки, укладеного 29.07.2013 року між ТОВ «НВФ «Дніпропроект» та ПАТ «АМКР» не є корпоративним спором, а враховуючи суб'єктний склад сторін спору - позивачем у справі є фізична особа, спір не підлягає вирішенню господарськими судами України та має вирішуватися загальними судами в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного, є правомірним рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року щодо припинення на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 29.07.2013 року між ТОВ «НВФ «Дніпропроект» та ПАЇ' «АМКР», посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1276; про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 29.07.2013 року індексний номер 4497863, та про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - іпотеки щодо спірного майна за іпотекодержателем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Крім того, колегія суддів зауважує, що позивач, пред'являючи вимоги про визнання неправомірним договору іпотеки та реєстрації вказаного обтяження, жодним чином не вказує на правові підстави вказаних вимог, а їх нормативне обґрунтування як у позовній заяві, так і у апеляційній скарзі відсутнє.

Так, згідно змісту позовної заяви позивачем лише констатується факт укладення між ТОВ «НВФ «Дніпропроект» та ПАТ «АМКР» 29.07.2013 року договору іпотеки, предметом якого є спірне нерухоме майно, однак які права позивача були порушені внаслідок укладання між Відповідачам 2 та Відповідачем 5 вказаного договору, або в чому полягають неправомірні дії Відповідача 2 та Відповідача 5 при його укладанні та які підстави для визнання вказаного правочину недійсним, ОСОБА_1 не зазначає.

В силу припису ст. 204 Цивільного кодексу України (ЦК України) правомірність правочину презюмується.

При цьому, в п. 2.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» №11 від 29.05.2013року (далі - Постанова Пленуму ВГСУ №11) роз'яснено, що обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним покладається на позивача.

Як вже вказувалось вище, жодних правових підстав для визнання недійсним договору іпотеки від 29.07.2013 року позивач не наводить, що свідчить про необґрунтованість вказаних позовних вимог.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму ВГСУ №11 визначено, що правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені ст.215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України.З

Зокрема, ч. 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

А частинами 2 та 3 ст. 215 ЦК України розмежовано недійсні правочини на нікчемні (недійсність яких встановлена законом і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається) та оспорювані (недійсність яких прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом і такий правочин може бути визнаний судом недійсним).

З цього приводу слід зазначити, що не має правових підстав для визнання укладеного між Відповідачем 2 та Відповідачем 5 договору іпотеки від 29.07.2013 року недійсним.

Так, вказаний договір був укладений між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Іпотекодержатель) та ТОВ «НВФ Дніпропроект» (Іпотекодавець) з метою забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань, що випливають з укладеного між вказаними особами договору №279S13 від 11.07.2013 року. Зазначений договір №279S13 від 11.07.2013 року за своїм характером є договором поставки, в якому ПАТ «АМКР» виступає постачальником, а ТОВ «НВФ Дніпропроект» покупцем металопродукції, а договір іпотеки від 29.07.2013 року був укладений з метою забезпечення виконання покупцем обов'язків по оплаті поставленої ПАТ «АМКР» продукції та є дозволеним законодавством способом забезпечення виконання зобов'язань.

Вказаний договір іпотеки від 29.07.2013 року був укладений між Відповідачем 5 та Відповідачем 2 з додержанням всіх вимог матеріального права України, зокрема ч.1-3, 5 та 6 ст. 203, ст.ст. 546-548, 572-593 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» №898-ІV від 05.06.2003 року, з наступними змінами та доповненнями, доказів протилежного позивач не надав, а тому підстав для визнання вказаного договору недійсними в судовому порядку не має.

Таким чином, вимоги позивача про визнання недійсними договору іпотеки від 29.07.2013року, рівно як і похідні від вказаних вимог вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 29.07.2013 року індексний номер 4497863, та вимоги про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - іпотеки щодо спірного майна за іпотекодержателем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що господарський суд Дніпропетровської області правомірно відмовив у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1 у зв'язку зі спливом позовної давності, тобто судом вірно було застосовано норми статей 257, 261, ч.3 ст. 267 ЦК України враховуючи наявність в матеріалах справи заяв від кількох Відповідачів, про застосування позовної давності до вимог позивача.

Відповідно до статті 257 ЦК України, позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 даного Кодексу, частина перша якої пов'язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в даному випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов'язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Як встановлено оскаржуваним судовим рішенням та підтверджено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 28.11.2016 року, тобто поза межами встановленого трирічного строку.

У позовній заяві Позивач вказував, що про прийняття загальними зборами ТОВ «Холдінг компанія «ІНТЕРМЕТ» 28.01.2013 року рішення про продаж комплексу будівель та споруд йому стало відомо лише у квітні 2016 року. Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження вищенаведених обставин Позивачем до матеріалів справи не надано.

Окрім цього, господарським судом враховано, що суть і призначення строку позовної давності полягає у забезпеченні стабільності цивільних правовідносин, у гарантуванні принципу правової визначеності між сторонами таких відносин. Ставити під сумнів після спливу значного періоду часу певні обставини, що склалися, суперечить основним засадам розумності, добросовісності і справедливості, та завдає значного негативного впливу як цивільному обігу, так і правам учасників правовідносин. Законом надано достатній час (три роки) протягом якого особа має змогу визначитися з характером порушеного права, суб'єктом порушення та звернутися до суду з позовом про захист своїх прав.

Так, судом прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 09.01.2013 року у справі "Олександр Волков проти України" зазначалось, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог.

Також, на думку судової колегії, господарським судом Дніпропетровської області під час розгляду даної справи правомірно було відмовлено у задоволенні клопотань позивача про витребування доказів та про призначення по справі судової експертизи для визначення оцінки спірного майна, оскільки доказів наявності обставин, з якими закон пов'язує необхідність їх задоволення, Позивач не навів.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017р. у справі №904/10956/16 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов