ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа № 914/772/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Зварич О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Мокрій А.В.

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі ПАТ Укрзалізниця) в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця № Е- 6/1401 від 30.06.2017р. (вх. № 01-05/3208/17 від 11.07.2017р.)

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2017р.

у справі № 914/772/17 (суддя Галамай О.З.)

за позовом: ПАТ Укрзалізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства (далі ПП) Тювик, м. Сколе, Львівська область

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 101 252,00 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2- представник (довіреність у матеріалах справи);

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 - представники (довіреності у матеріалах справи).

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у звязку з чим хід судового засідання фіксується у протоколі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.07.2017р. у складі колегії суддів: головуючого судді Дубник О.П., суддів Гриців В.М. та Скрипчук О.С. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 23.08.2017р.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Гриців В.М. розпорядженням керівника апарату суду № 410 від 23.08.2017р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у даній справі.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.08.2017р. до складу колегії входять: головуючий суддя Дубник О.П., судді: Зварич О.В., Скрипчук О.С.

В разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений п. 3 ч. 5 ст. 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року N 1402-VIII принцип незмінності судді, слід починати з початку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строків вирішення спору.

Новим складом суду розпочато розгляд справи та завершено прийняттям постанови.

У судовому засіданні 23.08.2017р. у розгляді справи оголошено перерву до 11.10.2017р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.06.2017р. у справі №914/772/17 (суддя Галамай О.З.) позовні вимоги ПАТ Укрзалізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця до відповідача: ПП Тювик задоволено частково. Стягнуто з ПП Тювик на користь ПАТ Укрзалізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця 3 174,11 грн. 7% штрафу, 2085,84 грн. 0,1% пені та 83,12 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд керувався вимогами ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, ч. 1 ст. 612, ст.ст. 627, 631, ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 846, ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), ст. 193, ч. 1 ст. 216, ст. 218, ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України (надалі ГК України) та прийшов до висновку, що додатком №1 до договору сторони погодили та розмежували вартість робіт та вартість товару, які є базовими, а виходячи із змісту п.п. 8.3, 8.4 договору, в якості договірної базової ціни робіт для визначення штрафних санкцій має застосовуватися величина обумовлена в додатку №1 до договору від 07.12.2016р. № Л/Е-161487/НЮ, а саме, 45 344,41 грн. вартості робіт, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 3 174,00 грн. 7% штрафу та 2085,84 грн. 0,1% пені за період з 01.01.2017р. по 15.02.2017р. Щодо стягнення 14 890,00 грн. 2% штрафу, який передбачено п. 8.4. договору, суд зазначив, що відповідач фактично виконав передбачені умовами договору роботи із запізненням від запланованого графіку, що є підставою для покладення на нього відповідальності, передбаченої п. 8.3. договору, та відповідно виключає підстави для застосування санкцій, визначених п. 8.4 договору.

ПАТ Укрзалізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця не погоджується з ухваленим рішенням суду в частині відмови у стягненні з відповідача 95992,05 грн штрафних санкцій і вважає його незаконними, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, зокрема, що суд першої інстанції встановивши правову природу укладеного договору, як договору підряду, прийшов до помилкового висновку, що відповідно до додатку №1 до договору, сторони погодили та розмежували вартість робіт та вартість товару, оскільки умовами договору та додатками-1,2 визначено договірну ціну договору, та не передбачено придбання та передачу товарів, не визначено кількісних та вартісних показників устаткування, матеріалів обладнання. Стверджує, що штрафні санкції у розмірах, визначених у п.п. 8.3, 8.4 договору, повинні застосовуватись до відповідача за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, вартість яких визначена п. 3.1 договору та додатками-1,2 до договору. Просить скасувати оскаржуване рішення суду, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ Укрзалізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця задоволити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП Тювик просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, стверджуючи, зокрема, що договір від 07.12.2016р. № Л/Е-161487/НЮ є змішаним договором, за своєю правовою природою містить ознаки договорів купівлі-продажу та підряду. Наполягає на тому, що відповідач виконав весь обсяг робіт, а тому немає підстав для стягнення 2% штрафу від вартості невиконаних робіт, а мають бути застосовані штрафні санкції в розмірі 0,1% пені та 7% штрафу за прострочення виконання робіт.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, керуючись нормами ст. 101 ГПК України щодо меж перегляду справи в апеляційній інстанції, вважає, що є можливим прийняти за наслідками розгляду апеляційної скарги постанову в даному судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом на неї, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

Як вбачається з матеріалів справи, 7 грудня 2016 р. між ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця (замовник) та ПП Тювик (підрядник) було укладено договір № Л/Е-161487/НЮ (далі Договір), згідно якого замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати у встановлений строк будівельно-монтажні роботи обєкту Реконструкція тягової підстанції Турка (заміна трансформаторів струму), а замовник зобовязаний після затвердження акту здачі-приймання робіт, прийняти надані роботи і оплатити підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору (а.с. 13-19, т.1).

Згідно п. 1.2. Договору зміст та обсяги робіт по договору визначаються договірною ціною по обєкту Реконструкція тягової підстанції Турка (заміна трансформаторів струму), складеними у відповідності з вимогами ДСТУ (додаток №1).

Підрядник зобовязується виконати роботи власними силами та засобами, та за рахунок самостійно придбаного ним устаткування та обладнання (п. 1.3. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору сума цього договору становить 744 500,00 грн. у тому числі ПДВ 20% - 124 083,33 грн. Сума визначається договірною ціною та кошторисними розрахунками (додаток до договору №1).

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.2. Договору).

Відповідно до 5.1. Договору термін виконання робіт з моменту підписання сторонами договору і до 31.12.2016 р.

Згідно п. 5.2. Договору роботи виконуються з матеріалів підрядника.

У Додатку №1 до Договору від 07.12.2016р. № Л/Е-161487/НЮ договірна ціна складається з вартості будівельних робіт в розмірі 45 344,41 грн., в т.ч. 7 557,40 грн. ПДВ, та вартості устаткування в розмірі 699 155,59 грн., в т.ч. 116 525,93 грн. (а.с. 21-22, т.1).

16.02.2017 року між сторонами підписані акт приймання виконаних будівельних робіт №5 за лютий 2017 року (форма №КБ-2в), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року (форма КБ-3), відповідно до яких вартість виконаних будівельних робіт становить 20 827,68 грн. та вартість змонтованого устаткування становить 699 155,59 грн., в т.ч. ПДВ 116 525,93 грн., всього - 719 983,27 грн. в т.ч. ПДВ-119 997,21 грн. (а.с. 99-102, т.1)

За взаємною згодою сторін, у відповідності до положень договору була зменшена ціна договору, а саме на 24 516,73 грн. (45 344,41 20 827,88) в частині вартості виконаних робіт.

Згідно п. 8.3. Договору за несвоєчасне виконання робіт згідно з умовами цього договору підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% договірної базової ціни робіт за кожну прострочену добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Згідно п. 8.4. Договору за невиконання обсягів виконаних робіт підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 2% вартості невиконаних робіт.

ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ПП Тювик, у звязку із простроченням відповідачем виконання робіт, про стягнення із відповідача 101 252,00 грн. штрафних санкцій, з яких: 34 247,00 грн. пеня; 52 115,00 грн. 7% штрафу за прострочення виконання робіт понад 30 днів; 14 890,00 грн. 2 % штрафу за невиконання обсягів виконаних робіт.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 2 ст. 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 839 ЦК України підрядник зобовязаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 3 ст. 843 ЦК України ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Предметом договору № Л/Е-161487/НЮ від 07.12.2016 р. були роботи по обєкту Реконструкція тягової підстанції Турка (заміна трансформаторів струму). Згідно умов договору підрядник зобовязувався виконати роботи власними силами та засобами та за рахунок самостійно придбаного ним устаткування та обладнання (п. 1.3 Договору). Роботи виконуються з матеріалів підрядника (п. 5.2 Договору).

Згідно п. 11.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016р., а в частині розрахунків до повного виконання.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ч.1 ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Згідно 5.1. Договору термін виконання робіт з моменту підписання сторонами договору і до 31.12.2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач згідно умов договору № Л/Е-161487/НЮ від 07.12.2016р. зобовязувався завершити виконання робіт до 31.12.2016 р., проте роботи було виконано тільки 16.02.2017 року, що не заперечується відповідачем.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідачем роботи виконані не у визначений договором строк, позивач просив стягнути із відповідача 101 252,00 грн. штрафних санкцій, з яких: 34 247,00 грн. пеня; 52 115,00 грн. 7% штрафу за прострочення виконання робіт понад 30 днів; 14 890,00 грн. 2 % штрафу за невиконання обсягів виконаних робіт.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ст.230 ГК України, у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції ( неустойку, пеню, штраф).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно ч.2 ст.231 ГК у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Відповідно до п. 8.3. Договору за несвоєчасне виконання робіт згідно з умовами цього договору підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% договірної базової ціни робіт за кожну прострочену добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

У звязку із простроченням відповідачем виконання робіт, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі в сумі 34 247,00 грн. та штраф за прострочення понад 30 днів в сумі 52 115,00 грн.

Позивачем розраховано пеню та штраф за прострочення понад 30 днів, виходячи із суми договору, яка встановлена у п. 3.1. Договору та становить 744 500,00 грн.

Згідно п. 3.2 ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін

У Додатку №1 до Договору від 07.12.2016р. № Л/Е-161487/НЮ договірна ціна складається з вартості будівельних робіт в розмірі 45 344,41 грн., в т.ч. 7 557,40 грн. ПДВ, та вартості устаткування в розмірі 699 155,59 грн., в т.ч. 116 525,93 грн.

Тобто, додатком №1 до Договору сторони погодили та розмежували вартість робіт та вартість товару, які є базовими.

За вказаних обставин, виходячи із змісту п.п. 8.3, 8.4 договору, в якості договірної базової ціни робіт для визначення штрафних санкцій має застосовуватися величина обумовлена в додатку №1 до договору від 07.12.2016р. № Л/Е-161487/НЮ, а саме, 45 344,41 грн. вартості робіт. Таким чином, саме із суми 45 344,41 грн. вартості робіт має визначатися розмір пені та штрафу, визначені п.п. 8.3, 8.4. Договору.

Так, згідно п. 8.3. Договору підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% договірної базової ціни робіт за кожну прострочену добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Таким чином, розмір нені та штрафу має розраховуватись в залежності від договірної базової ціни робіт, а не від ціни договору встановленої у п. 3.1 Договору.

Отже, розмір штрафу та пені має бути розрахований виходячи з ціни робіт, а не загальної договірної ціни з урахуванням розділу 2 Устаткування.

Судом першої інстанції було здійснено перерахунок суми пені та штрафу з урахуванням вартості робіт виходячи із суми 45 344,41 грн. вартості робіт та встановлено, що розмір пені повинен становити 2085,84 грн. за період з 01.01.2017р. по 15.02.2017р., а розмір штрафу 3 174,11 грн. 7% штрафу

Судом апеляційної інстанції перевірено розрахунок розміру пені та штрафу, який є правильним.

У позовній заяві позивач також просив про стягнення 14 890,00 грн. 2% штрафу.

Згідно п. 8.4. Договору за невиконання обсягів виконаних робіт підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 2% вартості невиконаних робіт.

Таким чином, згідно п. 8.4. Договору, підставою для застосування штрафу у розмірі 2% вартості невиконаних робіт, є невиконання підрядником передбаченого обсягу робіт, тобто, повна або часткова відмова від виконання робіт. Однак, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано позивачем, відповідач виконав передбачені умовами договору обсяги робіт, що виключає підстави для стягнення 14 890,00 грн. 2% штрафу, визначеного п. 8.4. Договору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ПАТ Укрзалізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця до відповідача: ПП Тювик та стягнення з ПП Тювик на користь ПАТ Укрзалізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця 3 174,11 грн. 7% штрафу, 2085,84 грн. 0,1% пені та відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права та встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, у звязку із чим згідно із ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд справи в апеляційному порядку слід покласти на ПАТ Укрзалізниця.

Керуючись ст. ст. 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2017р. у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ПАТ Укрзалізниця.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 17.10.2017р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Скрипчук О.С.