ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" жовтня 2017 р. Справа № 05/142-50

Господарський суд Волинської області в складі судді Якушевої І.О., при секретарі судового засідання Хомич О.В., за участю представників:

від заявника (боржника):, ОСОБА_1

від стягувача:н/з,

розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про відстрочку виконання рішення суду від 28.10.2009 р.

у справі № 05/142-50

за позовом акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі Луцької філії

до підприємця ОСОБА_1

про стягнення 251 630,82 грн.,

в с т а н о в и в:

рішенням господарського суду Волинської області від 28.10.2009р. у справі № 05/142-50 позовні вимоги Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі Луцької філії задоволено. Постановлено стягнути з підприємця ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Укрінбанк" в особі Луцької філії 251 630,82 грн., в тому числі 200 000,00 грн. заборгованості по кредитній угоді, 26 305,31 грн. - заборгованості по відсотках, 23 652,55 грн. - пені по несплаченій простроченій заборгованості по кредиту, 1 672,96 грн. пені по несплачених прострочених відсотках за користування кредитом та 2 516,31 грн. витрат по оплаті держмита і 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення господарського суду Волинської області від 28.10.2009р. видано наказ №05/142-1 від 12.11.2009р.

12.10.2017р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Волинської області із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 28.10.2009р. по справі № 05/142-50 до завершення кримінального провадження № 0000017 від 22.02.2017р., порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України.

На обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду заявник посилається на те, що на підставі його заяви слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області відкрите кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 22.02.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України. В цьому кримінальному провадженні ОСОБА_1 визнаний потерпілим. В кримінальному провадженні розслідується факт шахрайських дій щодо оформлення кредиту на ім'я ОСОБА_1 та укладення кредитної угоди № 520 від 13.11.2007р. з ПАТ «Укрінбанк».

Ухвалою суду 12.10.2017р. заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду від 28.10.2009р. було прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 20.10.2017р., було зобов'язано стягувача, Другий відділ ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області подати суду письмові пояснення на заяву про відстрочку виконання рішення суду.

Стягувач письмових пояснень на заяву не подав, уповноваженого представника до суду не направив. З огляду на належне повідомлення стягувача заяву розглянуто за його відсутності.

В судовому засіданні 20.10.2017р. заявник заяву про відстрочку виконання рішення суду підтримав, просив її задовольнити.

Заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з огляду на таке.

У відповідності із ч. 4 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання рішення господарського суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Із змісту норми ст. 121 Господарського процесуального кодексу України випливає, що задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України в п.п. 7.1.1, 7.2. постанови №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно із ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського кодексу України є документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право відстрочити виконання рішення.

Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Обов'язковою умовою надання розстрочки чи відстрочки є, зокрема, не тільки обставини, підтверджені належними доказами щодо об'єктивної неможливості виконати рішення суду у строк, які, до того ж, мають бути винятковими, але й реальна можливість виконання такого рішення в подальшому.

Заявником не доведено винятковості обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду в даний час (банкрутство, стихійне лихо, відсутність майна тощо), і жодним чином не обґрунтовано термін, на який він просить відстрочити виконання судового рішення, тобто, не обґрунтовано і не подано доказів на підтвердження реальної можливості проведення розрахунків із стягувачем в майбутньому, оскільки відстрочка виконання рішення повинна забезпечити його виконання, а не ухилення від його виконання на певний час.

Наведені заявником в заяві та в судовому засіданні підстави для відстрочки виконання судового рішення, зокрема, факт відкриття кримінального провадження не є тією виключною обставиною, яка унеможливлюює примусове виконання судового рішення в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», та дає підстави для відстрочки виконання судового рішення, яке не виконане.

При цьому, як роз'яснено в п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати також наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

З огляду на викладене, вказані в заяві підстави для відстрочки виконання судового рішення заявником не є виключними обставинами, оскільки фактів настання стихійного лиха або інших надзвичайних ситуацій, обставин, фактичне настання яких зробило б неможливим виконання рішення вчасно боржником у заяві про відстрочення не наведено, а це не дає суду можливості для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

у х в а л и в:

заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 12.10.2017р. про відстрочку виконання судового рішення від 28.10.2009р. по справі №05/142-50 до завершення кримінального провадження № 0000017 від 22.02.2017р., порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Суддя І. О. Якушева