РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"17" жовтня 2017 р. Справа № 902/422/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Василишин А.Р. ,

суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

за участю представників сторін:

прокурора- Марщівська О.П. (посвідчення №019161 від 30.07.2013р.);

ОСОБА_1 (посвідчення №026887 від 01.07.2014р.);

ОСОБА_2 (посвідчення №027216 від 02.07.2014р.);

позивача 1- ОСОБА_3 (довіреність №06-14/43 від 20.01.2017р.;

позивача 2- не зявився;

відповідача 1- не зявився;

відповідача 2- ОСОБА_4 (директор, наказ №1 від 01.01.2000р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським су-дом Вінницької області апеляційну скаргу Прокуратури Вінницької області на рішення госпо-дарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17

за позовом Першого заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах дер-жави, в особі 1. Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області м.Вінниця

2. Вінницької обласної державної адміністрації м.Вінниця

до 1. Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області

м.Шаргород Вінницької обл.

2. Приватного підприємства «Маяк» с.Перепільченці Шаргородського р-ну Вінницької обл.

про скасування розпоряджень органу виконавчої влади,

- визнання недійсним договору оренди та

- повернення земельної ділянки,-

Представникам розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.22, 28 ГПК України. Заяви про відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 (головуючий суддя Колбасов Ф.Ф., суддя Білоус В.В., суддя Нешик О.С.) (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 06.06.2017р.) відмовлено у задоволенні позову Першого заступни-ка керівника Жмеринської місцевої прокуратури (надалі в тексті Прокурор) в інтересах держа-ви, в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (надалі в тексті Держгеокадастр) та Вінницької обласної державної адміністрації (надалі в тексті Облдерж-адміністрація) до Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області (надалі в тексті Райдержадміністрація) та Приватного підприємства «Маяк» надалі в тексті Підпри-ємство) про скасування розпоряджень органу виконавчої влади, визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки, нормативно-грошова оцінка якої становить 67 830 грн. 62 коп.(т.2, арк.справи 67-83).

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що порушень законодавства при прийнятті розпорядження №397 від 15.11.2004р. з боку Шаргородської районної державної не було, а тому в цій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації №402 від 15.11.2005р. прийнято Райдержад-міністрацією з порушенням ст.35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації». Крім того, оспорюваний договір оренди земельної ділянки не відповідає вимо-гам Цивільного кодексу, оскільки укладений на підставі незаконного розпорядження від 15.11. 2005р. №402, тому існують підстави для визнання цього договору недійсним та повернення зе-мельної ділянки. Разом з тим, при зверненні до суду з даним позовом Прокурор пропустив строку позовної давності, а тому в позові відмовлено в повному обсязі.(т.2, арк.справи 76-82).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Прокурор подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у даній справі та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.(т.2, арк.справи 93-98).

Прокурор вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосу-ванням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням усіх істотних обс-тавин справи. Зазначає, що суд безпідставно не врахував, що Прокурор не пропустив строк по-зовної давності, оскільки Держгеокадастр не є правонаступником Державного агентства земе-льних ресурсів. Крім того, на час укладення оспорюваного договору Держгеокадастр не мав функцій контролю у земельній сфері, а отримав такі функції лише у липні 2016 року. Крім того, зазначає, що розпорядженням №397 від 15.11.2004р. Шаргородська районна державна адмініст-рація розпорядилася земельною ділянкою прибережної захисної смуги площею 1,9736 га для посадки саду, проте не мала таких повноважень.(т.2, арк.справи 96-97).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.08.2017р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Прокурора, справу призначено до слухання.(т.2, арк.справи 90).

На адресу суду 18.09.2017р. надійшов відзив ПП «Маяк», у якому останнє просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.(т.2, арк.справи 119-125).

21.092017р. поштою надійшов відзив Облдержадміністрації, у якому остання підтримує апеляційну скаргу Прокурора в повному обсязі та клопотання про проведення судового засідан-ня без участі представника.(т.2, арк.справи 127, 129).

22.09.2017р. поштою надійшли пояснення Держгеокадастру, у яких останній підтримує апеляційну скаргу Прокуратури і просить її задоволити.(т.2, арк.справи 131-133).

Ухвалою від 25.09.2017р. відкладено розгляд справи та задоволено клопотання Підпри-ємства про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з господарським судом Вінницької області.(т.2, арк.справи 135, 137-138).

В судових засіданнях апеляційної інстанції 25.09.2017р. та 17.10.2017р. Прокурори та представник Позивача-1 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та надали пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Представник ПП «Маяк» заперечив проти доводів та ви-мог апеляційної скарги та надав свої пояснення.

Позивач-2 та Відповідач-1 не забезпечили явку своїх представників у призначене на 17.10.2017р. судове засідання, хоч про час та місце розгляду скаргу були повідомлені в установ-леному порядку.(т.2, арк.справи 139-146). Разом з тим, така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк явка представників не визнавалась обовязковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.(т.2, арк.справи 137-138).

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм мате-ріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, розпорядженням Шаргородської районної державної ад-міністрації від 15.11.2004р. №397 «Про надання дозволу приватному підприємству «Маяк» с.Перепільчинці на виготовлення технічної документації щодо відводу земельної ділянки резер-вного фонду Перепільчинецької сільської ради з наступною зміною цільового призначення та надання в оренду», за результатами розгляду заяви директора ПП «Маяк» про надання в оренду земельної ділянки та рішення 16 сесії 4 скликання Перепільчинецької сільської ради від 11.09. 2004р. «Про погодження надання в оренду земельної ділянки із земель резервного фонду сіль-ської ради», надано дозвіл ПП «Маяк» на виготовлення технічної документації щодо відводу земельної ділянки площею 30 га із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) зі зміною її цільового призначення з наступним наданням в оренду для посадки саду.(т.1, арк.справи 35).

До вказаного розпорядження №397 Шаргородський районний відділ земельних ресурсів видав пояснювальну записку, в якій зазначається, що для передачі в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 30 га із подальшою зміною цільового призначення необхідно провести відведення земельної ділянки і для реалізації розпорядження №397 необхідно лише проект від-ведення.(т.1, арк.справи 61).

Матеріали справи містять, виготовлений на замовлення ПП «Маяк» Командитним това-риством «Земреформа» у 2005 році проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду (пасовища) в оренду в межах земель Перепільчинецької сільської ра-ди для посадки саду.(т.1, арк.справи 51-76; т.2, арк.справи 2-35).

З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку Вінницького обласного головного управління земельних ресурсів державної експертизи землевпорядної документації від 01.04. 2005р. №256 експертиза документації була здійснена шляхом огляду матеріалів спеціалістами експертного підрозділу на замовлення ПП «Маяк». Висновок погоджено при умові виправлення зауважень зазначено, що при розробці даного виду робіт цільове призначення земель не змі-нюється, тому належить внести зміни до документації згідно зазначених зауважень.(т.1, арк. справи 41).

Матеріалами справи стверджено, що розпорядженням Шаргородської районної держав-ної адміністрації №402 від 15.11.2005р. «Про затвердження технічної документації із землеуст-рою щодо відведення земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) з наступним наданням в оренду ПП «Маяк» с.Перепільченці для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва», за результатами розгляду технічної документації із земле устрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду (пасовища) Перепільчинецької сільської ради з наступним наданням в оренду приватному підп-риємству «Маяк» с.Перепільчинці для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарсь-кого виробництва, розробленої командитним товариством «Земреформа», враховуючи погод-ження установ і організацій, які здійснюють контроль за використанням та охороною земель затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зе-мель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища), що передається в оренду ПП «Маяк» для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з визначеною загальною площею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га. А також надано в оренду ПП «Маяк» земельну ділянку із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) ягельною площею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га, терміном на 30 років для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(т.1, арк.справи 36).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпоряджень №397 та №402, Шаргород-ська райдержадміністрація-орендодавець та ПП «Маяк»-орендар уклали договір оренди землі від 24.06. 2009р. (надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначен-ня для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Перепільчинецької сільської ради.(т.1, арк.справи 37-39).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 23,8552 га пасовищ, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га із земель резервного фонду Перепільчи-нецької сільської ради.(п.2 Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 67 830 грн. 62 коп. Договір ук-ладено строком на 30 років. Земельна ділянки передана в оренду для посадки саду, відповідно, цільовим призначенням земельної ділянки є ведення товарного сільськогосподарського вироб-ництва.(п.п. 5, 8, 15, 16 Договору).

За умовами п.18 Договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розроб-ленням проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди.

Договір підписано уповноваженим представниками, скріплено відтисками печаток сто-рін, а також 13.05.2010р. зареєстровано Вінницькою регіональною філією ДП «Центр державно-го земельного кадастру при Держкомземі України» у Державному реєстрі земель про що вчине-но запис №04:10:056:00032.(т.1, арк.справи 39).

Вбачається, що виконання умов Договору, після державної реєстрації вказаного Дого-вору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділян-ку загальною площею 23,8552 га пасовищ, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради, нормативною грошо-вою оцінкою 67 830 грн. 62 коп., про що свідчить акт приймання-передачі від 13.10.2010р.(т.1, арк. справи 187).

Крім того, матеріали справи містять:

- наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.03.2017р. №27-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, ви-користанням та охороною земель усіх категорій власності», яким зокрема заплановано здійсни-ти державний контроль за дотриманням земельного законодавства ПП «Маяк» щодо земельної ділянки загальною площею 23,8552 га пасовищ, в тому числі: під прибережною захисною сму-гою 1,9736 га із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради.(т.1, арк.справи 42).

- акт перевірки дотримання вимого земельного законодавства від 28.03.2017р. №26, з якого вбачається, що ПП «Маяк» порушило вимоги земельного законодавства в частині задис-кування прибережної смуги загальною площею 0,55 га.(т.1, арк.справи 43).

- протокол про адміністративне правопорушення №2 від 12.04.2017р. та припис від 12.04. 2017р., складені інспектором Держгеокадастру у Вінницькій області, якими зафіксовано пору-шення земельного законодавства ПП «Маяк», яке полягає у дискування 0,55 га прибережної смуги.(т.1, арк.справи 44, 45).

- постанову Держгеокадастру у Вінницькій області №2 від 19.04.2017р., якою накладено на директора ПП «Маяк» ОСОБА_5 адміністративний штраф за порушення земельного за-конодавства.(т.1, арк.справи 46).

- копію квитанції від 19.04.2017р. про сплату ПП «Маяк» через ОСОБА_5 340 грн. штрафу.(т.1, арк.справи 47).

Вважаючи, що розпорядження №397 та №402 прийняті Шаргородською районною дер-жавною адміністрацією із порушенням норм земельного законодавства і, як наслідок, укладення договору оренди земельної ділянки без дотримання вимог закону Прокурор звернувся до суду із позовом про визнання незаконними та скасування розпоряджень органу державної влади, а також про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки за актом приймання-передачі.(т.1, арк.справи 4-15, 154-164).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні оскаржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задово-ленню, з огляду на наступне:

Предметом даного спору є визнання недійсними розпоряджень та договору оренди земе-льної ділянки.

Згідно з ч.1 ст.124 ЗК України (надалі в тексті ЗК України)(в редакції, яка діяла на час прийняття розпорядження №397) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у дер-жавній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу вико-навчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земель-ної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведен-ня в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Згідно з ст.84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти юридично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозміню-ючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав і обовязків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обовязки; на-буття земельних прав та обовязків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт повязує виник-нення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 Циві-льного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (надалі в тексті Закон), оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділян-кою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Зако-ном, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.(ст.2 Закону).

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.16 Закону (в редакції, яка діяла на час прийняття розпоряджен-ня №397) розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у по-рядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі зміни цільового призначення земе-льної ділянки надання її в оренду здійснюється за проектом відведення в порядку, встановле-ному законом.

В силу приписів ч.3 ст.122 ЗК України (в редакції, яка діяла на час прийняття розпоряд-жень та укладення Договору) районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільсь-когосподарського використання, ведення лісового і водного господарства, будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культу-ри, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Як вбачається з матеріалів справи розпорядженням Райдержадміністрації від 15.11.2004 року №397 за результатами розгляду заяви директора ПП «Маяк» та рішення 16 сесії 4 скли-кання Перепільчинецької сільської ради від 11.09.2004р. надано дозвіл ПП «Маяк» на виготов-лення технічної документації щодо відводу земельної ділянки площею 30 га із земель резервно-го фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) зі зміною її цільового призначення з наступним наданням в оренду для посадки саду.(т.1, арк.справи 35).

Матеріалами справи стверджено, що до земельної ділянки на розроблення документації щодо відводу якої ввійшла частина земель водного фонду прибережної смуги.

У звязку з чим, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.58 ЗК України, до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж мо-рів, річок та навколо водойм. При цьому, прибережні захисні смуги є природоохоронною тери-торією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, розорювання земель (крім підго-товки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.(стаття 61 ЗК Ук-раїни).

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інс-танції, що розпорядженням Райдержадміністрації від 15.11.2004р. №397 прийнято в межах пов-новажень із дотриманням вимог законодавства, оскільки Земельним кодексом України заборо-нено садівництво на прибережних смугах. Попри те, надаючи дозвіл на розробку технічної до-кументації щодо відводу земельної ділянки площею 30 га зі зміною її цільового призначення з наступним наданням в оренду для посадки саду, Райдержадміністрація не врахувала, що час-тина такої земельної ділянки є саме прибережною смугою. Таким чином розпорядження Шар-городської районної державної адміністрації від 15.11.2004р. №397 «Про надання дозволу при-ватному підприємству «Маяк» с.Перепільчинці на виготовлення технічної документації щодо відводу земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради з наступною змі-ною цільового призначення та надання в оренду» прийняте із порушенням земельного законо-давства та підлягає визнанню недійсним.

Матеріалами справи також стверджено, що на виконання вказаного рішення ПП «Маяк» виготовило проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду (пасовища) в оренду в межах земель Перепільчинецької сільської ради для посадки саду. (т.1, арк.справи 51-76; т.2, арк.справи 2-35). Разом з тим, згідно висновку Вінницького обласно-го головного управління земельних ресурсів державної експертизи землевпорядної документа-ції від 01.04.2005р. №256 експертиза документації була здійснена шляхом огляду матеріалів спеціалістами експертного підрозділу на замовлення ПП «Маяк». Висновок погоджено при умо-ві виправлення зауважень зазначено, що при розробці даного виду робіт цільове призначення земель не змінюється, отже належить внести зміни в документації згідно зазначених зауважен-ня.(т.1, арк.справи 41).

Розпорядженням Райдержадміністрації №402 від 15.11.2005р. затверджено технічну до-кументацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду Пе-репільчинецької сільської ради (пасовища), що передається в оренду ПП «Маяк» для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з визначеною загальною пло-щею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га. А також надано в оренду ПП «Маяк» земельну ділянку із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) загальною площею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною сму-гою 1,9736 га, терміном на 30 років для посадки саду та ведення товарного сільськогоспо-дарського виробництва.(т.1, арк.спра-ви 36).

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів приймає до уваги, що наказом Дер-жавного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004р. №391 затверджено Методику проведення державної експертизи землевпорядної документації, яка вступила в силу з 01.01. 2005р. (надалі в тексті Методика). Так, відповідно до п.4.1 Методики, до відання Державного комітету України по земельних ресурсах належить організація та проведення державної експер-тизи. При цьому п.4.2.1 Методики встановлено, що обовязкова державна експертиза (первин-на, повторна та додаткова) проводиться стосовно проектів землеустрою щодо відведення земе-льних ділянок, крім земельних ділянок (у тому числі тих, цільове призначення яких змінює-ться) із особливо цінних земель, земель природоохоронного призначення, оздоровчого та рекре-аційного призначення, земель водного та лісового фондів, історико-культурного призначення.

Крім того, відповідно до ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягали обовязко-вій державній експертизі землевпорядної документації. Згідно зі ст.35 даного Закону позитив-ні висновки державної експертизи щодо обєктів обовязкової державної експертизи, є підста-вою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого са-моврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною до-кументацією. Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документа-цією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами та документацією дер-жавного земельного кадастру щодо обєктів обовязкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забо-роняється.

Разом з тим, висновок державної експертизи від 01.04.2005р. №256 здійснено не Дер-жавним комітетом України по земельних ресурсах, а Вінницьким обласним головним управлін-ням земельних ресурсів. Крім того, в п.1 ч.3 (зауваження та пропозиції до проектних матеріа-лів) зазначено про те, що «при розробці даного виду робіт цільове призначення земельної ділян-ки не змінюється, отже внести зміни в документації згідно зазначеного зауваження». Підсум-кова оцінка «Погоджено при умові виправлення зауважень». Разом з тим, матеріали справи не містять доказів виправлення заува-жень експертизи.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що державна експерти-за технічної документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки виготовле-на не лише некомпетентним органом, а також замовник ПП «Маяк» не виправив зауважень проведеної експертизи у технічній документації.

Разом з тим, матеріалами справи стверджено, що розпорядженням №402 Райдержадмініс-трації затверджено зазначену технічну документацію із землеустрою щодо відведення земель-ної ділянки та вирішено передати в оренду ПП «Маяк» терміном на 30 років земельну ділянку із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) загальною площею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га, для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, при тому, що прибережна захисна сму-га не може використовуватися для садівництва, як вже зазначалося вище.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що розпорядження Шаргород-ської районної державної адміністрації №402 від 15.11.2005р. «Про затвердження технічної до-кументації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки резервного фонду Перепільчи-нецької сільської ради (пасовища) з наступним наданням в оренду ПП «Маяк» с.Перепільченці для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва» прийнято без на-лежного висновку дер-жавної експертизи технічної документації із землеустрою, крім того пере-дано для садівництва прибережну смугу, а тому таке розпорядження належить визнати недійс-ним як прийняте із порушен-ням вимог земельного законодавства.

Крім того, звертаючись із позовом прокурор заявив вимогу про визнання недійсним До-говору оренди землі від 24.06.2009р.

Розглядаючи зазначену вимогу, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовя-заний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сто-рін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені за-коном як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 Господарського кодексу України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов дого-вору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділово-го обороту, вимог розумності і справедливості.(ст.627 ЦК України). Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному законодавством. Правове регулювання визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» право-чин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Так, підставою недійсності правочину, відповідно до ст.215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст.203 ЦК України. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо недійсність правочину прямо не вста-новлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспо-рюваний правочин).

Господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб-єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визна-но судом не-дійсним повністю або в частині.(ч.1 ст.207 ГК України).

Враховуючим викладене, колегія суддів дійшла висновку, що фактично оспорюваний До-говір укладено Райдержадміністрацією без належної державної експертизи технічної документа-ції щодо відведення земельної ділянки. При цьому, задоволення судом вимоги про скасування роз поряджень №397 та №402 свідчить, що єдина підстава для укладення оспорюваного догово-ру оренди відсутня, відтак договір є недійсним з моменту укладення.

Крім того, Прокурор заявив вимогу про повернення земельної ділянки. Оскільки право-вим наслідком визнання договорів оренди недійсними є приведення сторін у попередній стан вказана вимога обґрунтована і також підлягає задоволенню.

При цьому, враховуючи зміни у земельному законодавстві щодо розпорядників земель та відповідно до статті 122 ЗК України в чинній редакції 23,8552 га пасовищ, з яких 1,9736 га прибережної смуги належить повернути за актом приймання-передачі Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області та Вінницькій районній державній адміністрації.

Матеріалами справи також стверджено, що під час провадження у суді першої інстанції Відповідач-2 подав письмову заяву про застосування строків позовної давності.(т.2, арк.справи 61).

Згідно із вимогами ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтере-су. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Вирішуючи питання пропуску позовної давності, колегія суддів приймає до уваги, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наяв-ності порушення права особи.

Відповідно до п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05. 2013р. №10 перш ніж застосовувати позовну давність, суду слід зясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтова-ності. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійс-но порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку зі спливом позовної давності за відсутності наведених пози-вачем поважних причин її пропущення. Згідно п.4.1 зазначеної постанови Пленуму початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передба-чених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позива-чем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може пору-шуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

У разі коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор (частина друга статті 29 ГПК України), позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор.

Дослідивши, наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів не погоджується із вис-новком суду першої інстанції, що Прокурором пропущено строк позовної давності з огляду на те, що ні Прокурор, ні Позивачі не були стороною оспорюваного Договору оренди, тому були позбавлені можливості під час укладання перевірити його відповідність чинному законодавству. Договір оренди не реєструвався територіальними органами Держгеокадастру, оскільки був за-реєстрований Він-ницькою регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України». Держгеокадастр у Вінницькій області не є ні структурним підрозді-лом Шаргородської районної державної адміністрації, ні правонаступником в частині розпо-рядження землями, оскільки є окремою юридичною особою. Крім того, договір оренди землі укладені до 24.06.2009р., а Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) як центральний орган виконавчої влади почав діяти з 27.01.2015р. (постанова КМУ від 14.01.2015р. №15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та ка-дастру».) При цьому, повноваження із здійснення державного нагляду (контролю) в агропро-мисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охоро-ни земель усіх категорій і форм власності, родючості земель, в тому числі й відповідності чин-ному законодавству договорів оренди землі державної власності, Дергеокадастру надано поста-новою Кабінету Міністрів України №910-р від 30.11.2016р., а Прокуратура звернулася до суду з позовом у травні 2017 року.

Крім того, Прокуратура звернулася до суду і в інтересах Вінницької обласної державної адміністрації.

При цьому, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що Обл-держадміністарція була обізнана або повинна бути обізнана про існування оспорюваних роз- поряджень та договору в силу закону.

Обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність ра-йонних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю. Голови районних державних адміністрацій регулярно інформують про свою діяльність голів обласних державних адміністрацій, щорічно та на вимогу звітують перед ними. Голови обласних державних адмі-ністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду Украї-ни, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адмініст-рацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.(стаття 33 Закону Украї-ни «Про місцеві державні адміністрації».)

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, за-конам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є не-доцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, ска-совуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної ад-міністрації вищого рівня або в судовому порядку.(ст.43 зазначеного Закону).

Однак, висновок суду першої інстанції щодо непроведення Вінницькою обласною дер-жавною адміністрацією перевірок дотримання вимог законодавства при прийнятті розпоряджень не підтверджується жодним доказом. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звітуван-ня Райдержадміністрації перед Облдержадміністрацією або повідомлення Прокуратури за пері-од після прийняття 15.11.2004р. оспорюваного розпорядження №397, а також жодних доказів оскарження до Облдержадміністрації розпоряджень Райдержадміністрації.

На припущеннях ґрунтуєтьтся і висновок про пропущення Облдержадміністрацією і Про-курором строку позовної давності, що зумовило відмову в задоволенні позову.

За наслідками дослідження матеріалів справи та з мотивів, викладених вище, колегією суддів встановлено, що позов обґрунтований і порушене право держави підлягає захисту, при цьому ні Прокурор, ні Позивачі при зверненні до суду не пропустили строку позовної давності.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання акта державного чи іншого органу протиправним та про його скасування за своєю правовою природою тотожні вимогам відповідно про визнання його незаконним та про визнання його недійсним, а тому зазначені по-зовні вимоги підлягають розглядові господарським судом. Такої ж позиції дотримується Вищий господарський суд України, що відображено у чинному Інформаційному листі від 14.08.2007р. №01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального ко-дексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому пів-річчі 2007 року».

Отже, з вищевикладених мотивів колегія суддів вважає, що розпорядження Шаргород-ської районної державної адміністрації №397 від 15.11.2004р. «Про надання дозволу Приватно-му підприємству «Маяк» на виготовлення технічної документації щодо відводу земельної ділян-ки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради з наступною зміною цільового призна-чення та надання в оренду», розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації №402 від 15.11.2005р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведен-ня земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) з наступ-ним наданням в оренду Приватному підприємству «Маяк» для посадки саду та ведення товар-ного сільськогосподарського виробництва» та договір оренди землі від 24.06.2009р., укладений Шаргородською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством «Маяк», яким передано в оренду 23,8552 га пасовищ, з яких 1,9736 га прибережної смуги із земель ре-зервного фонду необхідно визнати недійсними, а Приватному підприємству «Маяк» належить повернути за актом приймання-передачі 23,8552 га пасовищ, з яких 1,9736 га прибережної смуги Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області та Вінницькій районній держав-ній адміністрації, що не було враховано судом першої інстанції, тому рішення підлягає скасу-ванню.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому про-цесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволен-ня апеляційної скарги в повному обсязі та скасування рішення суду першої інстанції з підстав п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.104 ГПК України через визнання судом першої інстанції встановленими обста-вин, що мають значення для справи, які не були доведеними, неправильного застосування норм матеріального права та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Крім того, враховуючи задоволення позову та апеляційної скарги у відповідності до ст. 49 ГПК України та Закону України «Про судовий збір», колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ПП «Маяк» на користь Прокуратури Вінницької області витрат зі сплати судового збору за розгляд справи у першій та апеляційній інстанції.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Прокуратури Вінницької області на рішення господарського суду Він-ницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 задоволити.

2. Рішення суду першої інстанції скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов задово-ити.

3. Визнати недійсним розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації №397 від 15.11.2004р. «Про надання дозволу Приватному підприємству «Маяк» на виготовлен-я технічної документації щодо відводу земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради з наступною зміною цільового призначення та надання в оренду».

4. Визнати недійсним розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації №402 від 15.11.2005р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відве-дення земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) з нас-тупним наданням в оренду Приватному підприємству «Маяк» для посадки саду та ведення то-варного сільськогосподарського виробництва».

5. Визнати недійсним договір оренди землі від 24.06.2009р., укладений Шаргородською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством «Маяк», яким передано в оренду 23,8552 га пасовищ, з яких 1,9736 га прибережної смуги із земель резервного фонду.

6. Приватному підприємству «Маяк» повернути за актом приймання-передачі земельну ді-лянку площею 23,8552 га пасовищ, з яких 1,9736 га прибережної смуги Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області та Вінницькій обласній державній адміністрації.

7. Стягнути з Приватного підприємства «Маяк» (Вінницька обл., Шаргородський р-н, с.Перепільченці, вул.Героїв Майдану, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 13339705) на користь Прокуратури Вінницької області (21050, Вінницька обл., м.Вінниця, вул.Монастирська, 33, ідентифікаційний код юридичної особи 02909909) 6 176 грн. витрат зі сплати судового збо-ру та 6 793 грн. 60 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Надати місцевому господарському суду доручення про видачу відповідного наказу.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касацій-ному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

10. Справу №902/422/17 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.