ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 жовтня 2017 року Справа № 904/6981/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач у справі)
Погребняка В.Я.,
Полякова Б.М.,
розглянувши матеріали касаційної скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "Рівне Агро Плюс" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Котика С.Ю., смт. Гоща Рівненської області (м. Луцьк)
на ухвалу від 27.07.2017 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 904/6981/17 господарського суду Дніпропетровської області
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне Агро Плюс", смт. Гоща Рівненської області
до товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Новофарм", с. Кільчень Новомосковського району Дніпропетровської області
простягнення 30 780 грн. 91 коп.

ВСТАНОВИВ:

Подана товариством з обмеженою відповідальністю "Рівне Агро Плюс" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Котика С.Ю. (далі - ТОВ "Рівне Агро Плюс") касаційна скарга від 21.08.2017 № 266 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Так, згідно норм ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір".

Так, розмір ставки судового збору, що сплачується при зверненні із касаційною скаргою та ухвалу апеляційного суду визначений приписами пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1600 грн. 00 коп.

Однак, заявником в порушення названих норм до касаційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у вказаних розмірі та порядку. При цьому в касаційній скарзі викладене та до скарги додане клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

За приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, слід зазначити, що за приписами норм ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення у сплаті судового збору є правом суду, а відповідне клопотання розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Виходячи з наведених приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір", єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

При цьому відстрочення сплати судового збору може мати місце на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ст. 1118 ГПК України такий строк не може перевищувати одного місяця з моменту прийняття касаційної скарги до провадження. Враховуючи ж норми п. 2 ч. 1 ст. 107 ГПК України, а також те, що предметом касаційного оскарження визначена ухвала апеляційного суду, строк розгляду касаційної скарги ТОВ "Рівне Агро Плюс" у даній справі, за нормами ст. 1118 ГПК України, не може перевищувати п'ятнадцяти днів.

У той же час заявник у порушення вимог ст. 33 ГПК України не надав жодних доказів, які б давали підстави стверджувати про поліпшення його матеріального стану та спроможність сплатити судовий збір у повному обсязі протягом вищезазначеного п'ятнадцятиденного строку.

Клопотання ж заявника касаційної скарги зводиться до апелювання щодо скрутного матеріального становища через перебування ТОВ "Рівне Агро Плюс" у процедурі ліквідації у справі банкрутство та щодо відсутності коштів на оплату судового збору за подання касаційної скарги у господарської справи.

Однак, колегія суддів зазначає, що ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником касаційної скарги є юридична особа - суб'єкт господарювання, який здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Обставина ж, пов'язана з порушенням провадження у справі про банкрутство не свідчить про матеріальний стан, а лише встановлює факт його неплатоспроможності. Тому така обставина сама по собі не може вважатися підставою для звільнення або відстрочення від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги вищевикладене та оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що в порушення норм ст.ст. 33, 34, 36 ГПК України скаржником не було додано до клопотання належних доказів на підтвердження обставин, що унеможливлюють сплату судового за подання касаційної скарги у даній справі до її подання та підтверджують таку можливість протягом строку, встановленого нормами 1118 ГПК України.

Враховуючи викладене та з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір" колегія суддів Вищого господарського суду України не знаходить правових підстав для задоволення клопотання ТОВ "Рівне Агро Плюс" про відстрочення сплати судового збору.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, касаційна скарга ТОВ "Рівне Агро Плюс" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у даній справі не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених в пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

При цьому клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги не розглядається.

Керуючись ст. 129 Конституції України, нормами ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. 42 Господарського кодексу України та ст.ст. 41, 42, 43, 33, 86, 106, 107, 111, 1111, п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 1113, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Рівне Агро Плюс" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Котика С.Ю. у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у справі № 904/6981/17.

2. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне Агро Плюс" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Котика С.Ю. на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у справі № 904/6981/17 повернути заявнику.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді В.Я. Погребняк

Б.М. Поляков