РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017Справа №910/13230/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімеко-Трейдінг"
до Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку"
про зобов'язання вчинити дії.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Почкіна О.М. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімеко-Трейдінг" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" (далі - Банк) про визнання права власності на майнові права, боргові зобов'язання фізичних осіб за кредитними договорами, що належали відповідачу у кількості 15 одиниць, а саме:

- ОСОБА_2 - договір № 92-Ф07 від 28.09.2007 року;

- ОСОБА_3 - договір № 963 від 15.12.2006 року;

- ОСОБА_4 - договір № 962 від 15.12.2006 року;

- ОСОБА_5 - договір № 973 від 15.12.2006 року;

- ОСОБА_6 - договір № 94-Ф07 від 28.09.2007 року;

- ОСОБА_7 - договір № 972 від 15.12.2006 року;

- ОСОБА_8 - договір № 971 від 15.12.2006 року;

- ОСОБА_9 - договір № 964 від 15.12.2006 року;

- ОСОБА_10 - договір № 93-Ф07 від 28.09.2007 року;

- ОСОБА_11 - договір № 95-Ф07 від 28.09.2007 року;

- ОСОБА_12 - договір № 99 -Ф07 від 09.10.2007 року;

- ОСОБА_13 - договір № 88-Ф07 від 24.09.2007 року;

- ОСОБА_14 - договір № 87-Ф07 від 24.09.2007 року;

- ОСОБА_15 - договір № 89-Ф07 від 24.09.2007 року;

- ОСОБА_12 - договір № 961 від 12.12.2006 року.

Крім того, позивач просить визнати себе іпотекодержателем за наступними договорами іпотеки:

- Договір іпотеки посвідчений „12" грудня 2006 року за реєстровим № 820, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: десять земельних ділянок загальною площею 1,1527 га , що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „19" грудня 2006 року за реєстровим № 871, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: десять земельну ділянку загальною площею 0,3837 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „24" вересня 2007 року за реєстровим № 3894, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 1.000 га, що знаходиться за адресою: м. Судова Вишня, Мостиського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „24" вересня 2007 року за реєстровим № 3889, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 1,000 га, що знаходиться за адресою: м. Судова Вишня, Мостиського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „24" вересня 2007 року за реєстровим № 3891, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 1,000 га., що знаходиться за адресою: м. Судова Вишня, Мостиського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „16" грудня 2006 року за реєстровим № 857, відповідно до якого відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,0996 га., що знаходиться за адресою с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „28" вересня 2007 року за реєстровим № 1082, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,0837 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „28" вересня 2007 року за реєстровим № 1084, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,0986 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „28" вересня 2007 року за реєстровим № 1086, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,1536 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „28" вересня 2007 року за реєстровим № 1091, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,0900 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „09" жовтня 2007 року за реєстровим № 1131, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,1156 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „04" жовтня 2007 року за реєстровим № 1133, відповідно до якого в іпотеку Банк передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,1169 га, що знаходиться ю адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, земельна ділянка загальною площею 0.0792 га та земельна ділянка загальною площею, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „16" грудня 2006 року за реєстровим № 853, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме маймо, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: с Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „16" грудня 2006 року за реєстровим № 851, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме земельна ділянка загальною площею 0,1018 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „28" вересня 2007 року за реєстровим № 1088, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,1536 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „16" грудня 2006 року за реєстровим № 855, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 1,0000 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „16" грудня 2006 року за реєстровим № 859, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,1004 га, що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області;

- Договір іпотеки посвідчений „16" грудня 2006 року за реєстровим № 861, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,0976 га., що знаходиться за адресою: с. Сокільники Пустомитівського району Львівської обл.

Також, позивач просить зобов'язати Банк в особі ліквідатора ОСОБА_16 передати оригінали всіх документів, які стосуються майнових прав, боргових зобов'язань фізичних осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_17, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_10. ОСОБА_19, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_12 за кредитними договорами № 92-Ф07 від 28.09.2007 року, № 963 від 15.12.2006 року, № 962 від 15.12.2006 року, № 973 від 15 12.2006 року, № 94-Ф07 від 28.09.2007 року, № 972 від 15.12.2006 року, № 971 від 15.12.2006 року, № 964 від 15.12.2006 року, № 93-Ф07 від 28.09.2007 року, № 95-Ф07 від 28.09.2007 року, № 99-Ф07 від 09.10.2007 року, № 88-Ф07 від 24.09.2007 року, № 87-Ф07 від 24.09.2007 року, № 89-Ф07 від 24.09.2007 року, № 961 від 12.12.2006 року та забезпечувальними правочинами згідно вказаних кредитних договорів, зокрема, але не виключно: оригінали кредитних договорів, додаткових угод та додатків до кредитних договорів; виписки з особових рахунків, на яких обліковуються кредити та проценти; інші документи, що супроводжують договори забезпечення та додаткові угоди до вказаних договорів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача було визнано переможцем електронних торгів з реалізації належного відповідачу нерухомого майна, що були оформлені відповідним протоколом. На виконання визначених у протоколі умов позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 469 526, 40 грн. за реалізоване майно та звернувся до останнього із пропозицією укласти договір купівлі-продажу майна. Втім, відповідач станом на день звернення до суду не підписав повний текст договору купівлі-продажу, а також не передав документи, які підтверджують право власності на придбане майно, зокрема, оригінали кредитних договорі та додатків; виписки з особових рахунків, на які обліковуються кредити та проценти; оригінали договорів забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів та всі документи, що їх супроводжують. Таким чином, вважаючи, що позивач вчинив всіх необхідних для переходу до нього права власності на це майно дій, а саме - підписав протокол електронних торгів, перерахував грошові кошти відповідачу та звернувся до останнього із пропозицією укласти відповідний договір купівлі-продажу, позивач просив суд визнати за ним право власності на реалізоване майно, а також вчинити інші вищезазначені дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 року порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.09.2017 року за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.09.2017 року продовжив строк розгляду спору на 15 днів та відклав розгляд справи на 20.10.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні 20.10.2017 року наполягав на задоволенні позову та надав усні пояснення по справі. Усно заявив про збільшення розміру позовних вимог, втім, на вказаному клопотанні не наполягав.

Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, відзив на позов не надав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 20.10.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2013 року Українською універсальною товарною біржею (далі - Біржа) був проведений аукціон з продажу майнових прав, боргових зобов'язань фізичних осіб за кредитними договорами, що належали Банку у кількості 15 одиниць.

Аукціон проводився Біржею згідно "Порядку проведення аукціонів на Українській універсальній товарній біржі з продажу майна Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" в процесу ліквідації" (далі - Порядок) затвердженого генеральним директором Біржі, погоджено брокерською конторою № 12 ПП "Марва" та ліквідатором Банку Євсієнко І.Є.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного Порядку ліквідатором було опубліковано оголошення про проведення аукціону: 14.03.2013 в газеті «Голос України» № 48, 11.06.2013 року в газеті «Голос України» № 107 та 26.06.2013 року в газеті «Голос України» № 117.

Згідно з п. 2.2 Порядку позивачем, на аукціон що був оголошений в газеті «Голос Україан» 26.06.2013 року була подана заявка на участь в аукціоні, а також сплачено суму застави в розмірі 46 032, 00 грн.

Пунктом 3.2.13 Порядку передбачено, що торги по цьому лоту закінчуються разом з ударом молотка і проголошення ліцитатором слова "Продано". Коли після триразового оголошення чергової ціни не буде запропоновано більш високу ціну. Переможцем торгів визнається покупець, аукціонний номер якого ліцитатор назвав останнім.

Після закінчення торгів кожному лоту ліцитатор оголошує про продаж цього лота, називає ціну продажу, аукціонний номер покупця і викликає переможця для підписання протоколу, який фіксує наслідки аукціону (п. 3.2.15 Порядку).

Товариство стало переможцем аукціону, ціна продажу без ПДВ 469 526, 40 грн., що підтверджується протоколом № 1 про хід торгів на аукціоні з продажу від 11.07.2013 року (далі - Протокол).

Умови оплати та передачі майна зазначаються в договорі купівлі-продажу, укладеного між продавцем та покупцем (п. 4.6 Порядку).

Після проведення аукціону та підписання Протоколу, сторони погодили умови та порядок проведення плати та передачі майна, відповідно до яких оплату за майно позивач має здійснити на рахунок відповідача в вересні 2013 року, майно буде передано Банком позивачу після повної оплати його вартості.

На виконання вказаних умов позивач перерахував у вересні 2016 року на рахунок відповідача 423 494, 40 грн. а саме: 150 000, 00 грн. - 09.09.2013 року, 163 500, 00 грн., 109 994, 40 грн. - 27.09.2013 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Сума застави, у розмірі 46 032, 00 грн., що була сплачена позивачем Біржі в порядку п 2.4 Порядку, відповідно до п 4.5 Порядку зарахована в суму оплати за придбаний об'єкт.

Товариство, у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на придбане майно, звернулося до відповідача з вимогою № 1 від 04.04.2017 року про підписання проектів договорів купівлі-продажу майнових прав, боргових зобов'язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами та проектів договорів про передачу прав за визначених в кредитних договорах забезпечувальними правочинами, а також про передачу разом із підписаними договорами всіх документів, які стосуються майнових прав, зобов'язань фізичних осіб за кредитними договорами та відповідних забезпечувальних правочинів. Однак, поштова кореспонденція, яка була направлена на юридичну адресу Банку, повернулася з поштовою відміткою «закінчився термін зберігання».

Відтак, позивач зазначає, що на виконання вимог п. 4.1 Порядку підписав Протокол, перерахував у вересні 2013 року на рахунок відповідача 469 526, 40 грн., та звернувся до відповідача із проханням підписати відповідний договір купівлі-продажу майна. Таким чином, до позивача, на його думку, перейшло право власності на зазначене майно.

Разом із цим, ч. 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно, тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову.

У зв'язку з цим, суд має встановити, з яких саме передбачених законом підстав та у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт, та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.

З наведених приписів Порядку вбачається, що до переможця торгів право власності на реалізоване майно переходить після виконання останнім умов, а саме: підписання Протоколу, укладенням між ним та Банком договору купівлі-продажу, який підлягає обов'язковому посвідченню нотаріусом.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, відповідний договір купівлі-продажу із відповідачем, укладений не був, тобто до позивача право власності на вказане нерухоме майно не перейшло, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин ст. 392 ЦК України. Доказів протилежного, а саме набуття позивачем права власності на зазначене майно та оспорювання відповідачем цього права матеріали справи не містять, як не містять і доказів втрати позивачем правовстановлюючих документів.

Ураховуючи викладене, оскільки до позивача внаслідок не укладення договору купівлі-продажу із відповідачем право власності на таке майно не перейшло, у суду відсутні підстави для визнання на нього права власності за позивачем на підставі ст. 392 ЦК України, що зумовлює суд у задоволенні позову відмовити.

Одночасно, суд вважає за необхідне наголосити, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України за умови відсутності в останнього права власності на відповідне майно, не є належним.

Одним із способів установлення господарських правовідносин з купівлі-продажу товарів чи майна є укладення відповідного договору. Поряд із цим, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед способів захисту прав та законних інтересів суб'єктів господарювання передбачає, зокрема, установлення господарських правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, що кореспондується із ч. 1 ст. 20 ГК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу. Суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімеко-Трейдінг" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 25.10.2017 р.

Суддя Ю.О.Підченко