ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Справа № 906/497/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Вовка І.В., Могил С.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 р.
у справі№906/497/16
господарського судуЖитомирської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд"
простягнення суми

за участю представників від:
позивачаХашко О.М.
відповідачаЧертков В.О.

В С Т А Н О В И В :

Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд" про стягнення боргу.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 07.02.2017 р. (суддя Гансецький В.П.) позов задоволено Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд" про стягнення 109999 грн. 95 коп.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 р. (судді: Петухов М.Г., Гулова А.Г., Маціщук А.В.) рішення господарського суду Житомирської області від 07.02.2017 р. у справі № 906/497/16 скасовано в частині стягнення 72480 грн. 68 коп. боргу за поставлений товар та 1087 грн. 18 коп. судового збору за подання позовної заяви. Прийнято в цій частині нове рішення. В позові в частині стягнення 72480 грн. 68 коп. боргу за поставлений товар відмовлено. В частині стягнення 37519 грн. 27 коп. боргу за поставлений товар та 562 грн. 82 коп. судового збору за подання позовної заяви рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою та рішенням судів попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 04.01.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд" (покупець) було укладено Договір поставки № 0045-11 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов'язався в обумовлений даним договором строк поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар (продукти харчування) в асортименті відповідно Специфікації постачальника (Додаток №1) та накладних, на умовах та в порядку, визначених даним договором.

В пункті 2.1. Договору сторони погодила, що асортимент, кількість та ціна товару у кожній конкретній партії визнаються сторонами у замовлені та вказується в накладних.

Згідно з п. 5.1. Договору поставка здійснюється з застосуванням правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р., в обсягу необхідному для виконання умов цього Договору за домовленістю сторін.

Право власності на товар, а разом з ним і ризик його випадкової загибелі переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент отримання товару (п. 5.5. Договору).

Згідно із п. п. 6.1., 6.5. Договору передача товару покупцю здійснюється виключно при наявності довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. Здача товару постачальником і приймання його покупцем по найменуванню, кількості і ціни здійснюється на підставі товарної накладної і відповідно до погодження сторонами замовлення.

Відповідно до п. 10.1 Договору, даний договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31 грудня 1012 року.

Згідно п.10.6 Договору, якщо за один місяць до закінчення строку, вказаного у п.10.1 договору жодна зі сторін не попередить у письмовій формі про свій намір припинити дію договору, даний договір вважається пролонгованим на той самий строк і на тих же умовах. При цьому сторони зобов'язуються надати документ, що підтверджує реквізити сторін.

Матеріали справи не містять доказів наміру позивача чи відповідача про припинення дію Договору, а тому він вважається пролонгованим до 31.12.2014 р.

На протязі 2013-2015 років позивач здійснював поставку товару, а відповідач приймав та оплачував товар, який надходив від позивача, що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними, довіреностями на отримання ТМЦ відповідача, усними та письмовими поясненнями представників сторін.

При цьому позивач стверджує, що відповідач заборгував 109 999,95 грн. за отриманий товар.

Задовольняючи повністю позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 04.01.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд" (покупець) укладено Договір поставки № 0045-11, згідно якого постачальник зобов'язався в обумовлений даним договором строк поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар (продукти харчування) в асортименті відповідно Специфікації постачальника (Додаток №1) та накладних, на умовах та в порядку, визначених даним договором. Позивачем було здійснено поставку товару відповідачу у спрощений спосіб згідно видаткових накладних, а відповідач не розрахувався за поставлений товар.

Скасовуючи частково рішення суду, апеляційний господарський суд зазначив, що поставка товару за видатковими накладними № 2-322 від 18.02.2015 р. на суму 64529 грн. 19 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, однак матеріали справи не містять доказів відносно факту поставки товару по накладній № 2-825 від 23.05.2014 р. на суму 72480 грн. 68 коп.

Вищий господарський суд України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

В силу дії ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Як убачається із встановлених обставини у даній справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі укладення Договору поставки №0045-11 від 04.01.2011р.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В той же час, як вказувалося з висновку експерта, що за умови поставки товару за видатковими накладними № 2-825 від 23.05.2014 р. та № 2-322 від 18.02.2015 р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" становить 109 999 грн. 93 коп.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи та вірно встановлено апеляційним судом, копій видаткових накладних № 2-322 від 18.02.2015 р. на суму 64529 грн. 19 коп. та № 2-825 від 23.05.2014 р. на суму 72480 грн. 68 коп., їх не було підписано уповноваженим представником та на них відсутні печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд".

В той же час, в товарно-транспортній накладній № 2-318 від 18.02.2015 р. складеної на вантаж відповідно до видаткової накладної № 2-322 від 18.02.2015 р., стоїть підпис уповноваженої особи про отримання товару та печатка ТОВ "Маркет-Трейд". Також наявна довіреність № 00000024 від 19.02.2015 р., видана ОСОБА_7 на отримання від ТОВ "Асканія Тейдінг" цінностей за видатковою накладною № 2-322 від 18.02.2015 р.

Як вбачається з матеріалів справи, оригінали видаткових накладних № 2-825 від 23.05.2014 р. та № 2-322 від 18.02.2015 р., товарно-транспортної накладної № 2-318 від 18.02.2015 р. та довіреності № 00000024 від 19.02.2015 р. оглянуті та досліджені колегією суддів апеляційної інстанції у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Як вказувалося вище, згідно із п.п. 6.1., 6.5. Договору передача товару покупцю здійснюється виключно при наявності довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. Здача товару постачальником і приймання його покупцем по найменуванню, кількості і ціни здійснюється на підставі товарної накладної і відповідно до погодження сторонами замовлення.

Тобто, поставка товару по накладній № 2-322 від 18.02.2015 р. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема копією товарно-транспортної накладної № 2-318 від 18.02.2015 р. та довіреністю № 00000024 від 19.02.2015 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до обґрунтованого висновку, що позивач поставив товар по видатковій накладній № 2-322 від 18.02.2015 р. на суму 64529 грн. 19 коп.

Поруч з тим, поставка товару по накладній № 2-825 від 23.05.2014 р. на суму 72480 грн. 68 коп. не підтверджується матеріалами справи. Наявність лише довіреності № 00000127 від 27.05.2014 р., не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту поставки товару.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що поставка товару видаткових накладних № 2-322 від 18.02.2015 р. на суму 64529 грн. 19 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, однак матеріали справи не містять доказів відносно факту поставки товару по накладній № 2-825 від 23.05.2014 р. на суму 72480 грн. 68 коп.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому її слід залишити без змін, таку як ухвалену при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.111-5, 111-7, 111-9, 111-11 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 р. у справі № 906/497/16 залишити без змін.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді І. В. Вовк

С. К. Могил