ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2017 р.Справа № 922/3252/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ
до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків, м.Харків
про стягнення 391743,42грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-85 від 14.04.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №10010 від 29.12.2016

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (далі за текстом - відповідач) про стягнення 391743,42грн., що складаються з 328217,99грн. основного боргу, 34292,52грн. пені, 5584,99грн. 3% річних, 23647,92грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого природного газу згідно договору №00327/16-ТЕ(Т)-0-32 постачання природного газу від 11.10.2016.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у відзиві позовні вимоги в частині основного боргу визнав в повному обсязі, однак просить зменшити розмір пені на 90%.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представників сторін, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

11 жовтня 2016 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір №00327/16-ТЕ(Т)-0-32 постачання природного газу (далі за текстом - Договір), за умовами якого позивач зобов'язався поставити споживачеві у 2016 році природний газ (код ДК 016:2010-06.20.1 Газ природний, скраплений або в газоподібному стані (код ДК 021:2015 - 09123000-7 Природний газ. Природний газ (надалі - газ)), а споживач зобов'язався прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. Місце поставки: 64205, Україна, Харківська область, м.Балаклея, вул. Арсенальна б/н.

Згідно пункту 2.1 Договору позивач передає відповідачу з 01.10.2016 по 31.12.2016 (включно) природний газ обсягом до 60000куб.м.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

За умовами пункту 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно пункту 12.1 Договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 жовтня 2016 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (згідно ч.3 ст.631 ЦКУ).

З наданих позивачем матеріалів вбачається, що на виконання умов Договору відповідачу було поставлено природний газ на загальну суму 328217,99грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016 на суму 117564,25грн., від 30.11.2016 на суму 210653,74грн.

Дані акти підписано уповноваженими представниками сторін і скріплено їх печатками.

Відповідач за поставлений природний газ не розрахувався, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 328217,99грн.

Враховуючи непогашення відповідачем даної заборгованості у встановлений Договором строк, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 328217,99грн. основного боргу, 34292,52грн. пені, 5584,99грн. 3% річних, 23647,92грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно статті 526 ЦК України та частини 1 статті 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що відповідач своєчасно не розрахувався за поставлений природний газ згідно Договору та має заборгованість у розмірі 328217,99грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не оспорює обсяг отриманого природного газу та визнає суму основної заборгованості.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення 328217,99грн. основного боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2. Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Згідно пункту 10.3 строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п'ять років.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на свою користь пені в розмірі 34292,52грн.

Перевіривши розрахунок позивача щодо розміру пені, суд знаходить його таким, що відповідає матеріалам справи та вимогам законодавства.

Відповідач розміру штрафних санкцій та правильності здійсненого позивачем розрахунку не оспорив, однак подав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%.

Згідно пункту 3 статті 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно пункту 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд зазначає, що надані відповідачем докази, у тому числі довідка про залишок коштів на судовий збір та штрафні санкції в розмірі 0,00грн., баланс станом на 01.01.2017 та на 01.10.2017, звіт про результати фінансової діяльності звіт за 2016 рік, не свідчать про знаходження відповідача в скрутному фінансовому стані та не підтверджують факт наявності виключних обставин, які заважали йому своєчасно виконати свої зобов'язання за Договором. Також, в матеріалах справи відсутні докази вжиття відповідачем дій, направлених на отримання відповідного фінансування з державного бюджету на погашення заборгованості перед позивачем.

У зв'язку з цим, суд задовольняє вимоги про стягнення пені у повному обсязі.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної норми позивачем нараховано відповідачу 3% річних та інфляційні втрати.

Перевіривши надані позивачем розрахунки вищевказаних сум, суд визнає їх обґрунтованими, а тому задовольняє позовні вимоги про стягнення 5584,99грн. 3% річних та 23647,92грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків (61024, м.Харків, вул.Пушкінська, 61, код 07923280) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 328217,99грн. основного боргу, 34292,52грн. пені, 5584,99грн. 3% річних, 23647,92грн. інфляційних втрат, 5876,20грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 23.10.2017 р.

Суддя ОСОБА_3