ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.10.2017 Справа № 920/830/17

за позовом Сумського міського центру зайнятості, м. Суми,

до відповідача ОСОБА_1 управління Національної поліції в Сумській області, м. Суми,

про стягнення 18 257 грн. 84 коп.,

СУДДЯ Резніченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 07/182 від 31.01.2017);

Від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 135/26/01-2017);

У засіданні брала участь секретар судового засідання Мудрицька С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 18 257 грн. 84 коп., що виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_4, у зв'язку з поновленням останнього на роботі за рішенням суду відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Позивач підтримує позовні вимоги повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву № 634/26/03-2017 від 17.10.2017, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 у справі № 818/549/17 скасовано постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2017.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи підприємці (ст. 4 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону, право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Статтею 7 цього Закону передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю.

Відповідно до п. 6 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", фонд має право, в тому числі стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Пунктом 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Виходячи з положень вказаних норм, умовами для утримання допомоги по безробіттю з роботодавця є факт її виплати безробітному та поновлення цього безробітного на роботі за рішенням суду.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Сумській області № 434 о/с від 05.01.2017 ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції з 30.12.2016 відповідно до п.4 (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з заявою ОСОБА_4 від 01.02.2017, останьому було надано статус безробітного у Сумському міському центрі зайнятості з 01.02.2017 та призначено допомогу по безробіттю з 08.02.2017.

ОСОБА_4 перебував на обліку у центрі зайнятості з 01.02.2017 по 12.07.2017.

За даними персональної картки ОСОБА_4 № 00011 та додатку № 4 до персональної картки, з 13.07.2017 центром зайнятості припинено виплату допомоги по безробіттю, у звязку з поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Зокрема, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 у справі № 818/549/17 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 управління Національної поліції в Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ ОСОБА_1 управління Національної поліції в Сумській області № 434 о/с від 29.12.2016 «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_4, поліцейського роти поліції особливого призначення, підпорядкованого ОСОБА_1 управлінню Національної поліції в Сумській області, зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_4 на посаді поліцейського роти поліції особливого призначення підпорядкованого ОСОБА_1 управлінню Національної поліції в Сумській області. Стягнуто з ОСОБА_1 управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2016 по 29.06.2017 у розмірі 30556,80 грн. В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Наказом № 267 о/с від 13.07.2017 на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 по справі № 818/549/17 ОСОБА_4 поновлено на службі в посаді поліцейського роти поліції особливого призначення, підпорядкованого ОСОБА_1 управлінню Національної поліції в Сумській області.

Разом з цим, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 у справі № 818/549/17 скасовано постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 у справі № 818/549/17 та залишено без розгляду позов ОСОБА_4.

На підставі викладеного, оскільки постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 у справі № 818/549/17 скасовано та позов залишено без розгляду, правові підстави для стягнення з відповідача 18 257 грн. 84 коп., що виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_4, у зв'язку з поновленням останнього на роботі за рішенням суду відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", відсутні, у звязку з чим суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 20.10.2017

СУДДЯ О.Ю. РЕЗНІЧЕНКО