ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р.Справа № 916/1980/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства „Нібулон

до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі регіональної філії „Одеська залізниця

про стягнення 123063,05грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №586 від 30.12.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 27.10.2016р.

В судовому засіданні 17.10.2017р. приймали участь представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №586 від 30.12.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 27.10.2016р.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення з ПАТ „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця на користь ТОВ СП „Нібулон 123063,05грн. вартості нестачі вантажу.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, подав письмові пояснення від 07.09.2017р. за вх.№19291/17, від 13.09.2017р. за вх.№19691/17, в їх обґрунтування зазначає, що за залізничною накладною №44109924 від 12.03.2017р. ТОВ СП „Нібулон, яке є вантажовідправником та вантажоодержувачем, було відвантажено насипом вантаж (насіння сої) у вагони №№95357406, 95377933. 18.03.2017р. на станції Миколаїв-вантажний складено комерційні акти №№415207/26, 415207/25 про нестачу вантажу у вищевказаних вагонах у кількості 5350кг та 5450кг, які позивачем підписано із зауваженнями щодо технічної несправності вагону. Обставини нестачі та технічної несправності вагонів, на думку позивача, також підтверджуються актом експертизи РТПП Миколаївської області №120-378 від 18.03.2017р. та протоколом огляду місця події від 18.03.2017р., складеним слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, складеними позивачем актами переважування від 18.03.2017р. Позивач, з посиланням на належне ним завантаження вантажу, вважає винною у нестачі вантажу залізницю. За розрахунком позивача вартість нестачі у вагонах №№95357406, 95377933 становить 123063,05грн.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 07.09.2017р. за вх.№19294/17, де вказує, що відповідно до залізничної накладної №44109924 завантаження вагонів №№95357406, 95377933 проводилося засобами і силами відправника вантажу, ним же самостійно було визначено масу вантажу перед відправленням вагонів, без участі представника залізниці, вагони з вантажем прибули на станцію Миколаїв-вантажний у технічно справному стані, зі справними ЗПУ, що відображено у комерційних актах №№415207/25, 415207/26 від 18.03.2017р. Зазначені обставини, на думку відповідача, вказують на те, що залізниця прийняла по залізничній накладній №44109924 вантаж масою та у стані, у якому він був переданий до перевезення, доставила і видала вантаж у схоронному стані, з підстав чого відповідач вважає себе невинним у нестачі вантажу.

Клопотання позивача про долучення документів до справи від 13.09.2017р. за вх.№19692/17 було судом задоволено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне:

12.03.2017р. ТОВ СП „Нібулон, що є вантажовідправником та вантажоодержувачем, завантажив у вагони №№95357406, 95377933 насипом вантаж насіння сої, та передав залізниці для перевезення, що відображено у залізничній накладній №44109924. ОСОБА_3 вантажу визначена вантажовідправником на статичних вагонних вагах у кількості 64900кг та 61000кг.

На станції Миколаїв-вантажний 18.03.2017р. складено комерційний акт №415207/25 про те, що у вагоні №95377933, супроводжуваному залізничною накладною №44109924, за результатами комісійного переваження на 150-титонних електронних вагах виявлено нестачу вантажу у кількості 5450кг. Також комерційним актом встановлено, що вагон у технічному стані справний, прибув зі справними 7-ма ЗПП відправника, вагон технічно справний, на момент огляду вагону люки щільно закриті, течі вантажу не має. Позивачем комерційний акт підписано із наступними зауваженнями: у вагоні №95377933 виявлено здир верхнього металевого шару в місці зєднання кришки і бункеру середнього розвантажувального люка завдовжки 25см, що свідчить про технічне пошкодження вагону та можливість доступу до вантажу в процесі перевезення; навантаження у вагоні нерівномірне, між 1-м і 2-им від сходів люками наявне поглиблення вантажу у вигляді воронки завглибшки до 1 м з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерною для стікаючого вантажу.

Крім того, працівниками станції Миколаїв-вантажний за участю вантажоотримувача 18.03.2017р. складено комерційний акт №415207/26 про те, що у вагоні №95357406, супроводжуваному залізничною накладною №44109924, за результатами комісійного переваження на 150-титонних електронних вагах виявлено нестачу вантажу у кількості 5350кг. Також комерційним актом встановлено, що вагон у технічному стані справний, прибув зі справними 7-ма ЗПП відправника, вагон технічно справний, на момент огляду вагону люки щільно закриті, течі вантажу не має. Позивачем комерційний акт підписано із наступними зауваженнями: у вагоні №95357406 виявлено зазори завдовжки 10 см, 20 см в місці зєднання кришки і бункера першого та другого (середнього) розвантажувальних люків, в яких є затиснуте насіння сої, здир верхнього металевого шару в місці зєднання кришки і бункеру першого та середнього розвантажувальних люків, що свідчить про течію (виникнення нестачі) вантажу під час його перевезення; навантаження у вагоні нерівномірне, між 1-м і 2-им від сходів завантажувальними люками наявне поглиблення вантажу у вигляді воронки завглибшки до 1 м з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерною для стікаючого вантажу.

Також, про нестачу вантажу у вагонах №№95357406, 95377933 працівниками ТОВ СП „Нібулон складено акти від 18.03.2017р.

Відповідачем подано до справи акти про технічний стан вагону №16 від 18.03.2017р., №15 від 18.03.2017р., із яких вбачається, що вагони технічно справні, втрата вантажу неможлива.

Відповідно до акту експертизи №120-378, складеного Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області 18.03.2017р., при зовнішньому огляді вагонів встановлено: у вагоні №95357406 з протилежної сторони від штурвалів в нижній частині кутів першого та середнього розвантажувальних люків, в місці зєднання кришки і бункера виявлені зазори завдовжки близько 10см, 20см, в яких є затиснуте насіння сої, також є свіжі сліди від механічного пошкодження незначний здир верхнього металевого шару; у вагоні №95377933 з протилежної сторони, від штурвалів в нижній частині середнього розвантажувального люка, в місці зєднання кришки і бункера виявлений свіжий слід від механічного пошкодження здир верхнього металевого шару, завдовжки близько 25 см. При знятті пломб у присутності експерта на верхніх завантажувальних люках, при огляді поверхні і місткості вантажу через верхні завантажувальні люки, виявлено: у вагоні №95357406 між 1-м та 2-им люками від сходів є поглиблення вантажу воронка (порожнина) завглибшки до 1 м, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу, у бік середнього розвантажувального люка з протилежної сторони від штурвалів та наявного зазору з затиснутим насінням сої, та свіжого механічного здиру; у вагоні №95377933 між 1-м та 2-им люками від сходів є поглиблення вантажу з оголенням металевого ребра жорсткості вагону, є воронка (порожнина) завглибшки до 1 м, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерна для стікаючого вантажу у бік середнього розвантажувального люка з протилежної сторони від штурвалів та наявного свіжого механічного здиру; візуально вільний простір у вагонах дозволяє поміститися недоліку вантажу.

Згідно акту експертизи №120-378 від 18.03.2017р., зважування і огляд вагонів здійснювались комісійно з представниками: станції Миколаїв-вантажний начальника ОСОБА_4, комерційного агента ОСОБА_5; ТОВ СП „Нібулон прийомоздавач ОСОБА_6, вагар ОСОБА_3; слідчого Заводського відділу поліції.

Як вбачається із протоколу огляду місця події, складеного 18.03.2017р. Слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7, за результатами проведення огляду вагонів №№95357406, 95377933 виявлено механічні ушкодження розвантажувального люку в місці зєднання кришки і бункера, а також в зазорах між кришкою і бункером затиснуто роздавлені зерна сої.

Позивач звернувся до відповідача із претензією №5593/3-17/27 від 25.04.2017р. про повернення вартості нестачі вантажу у вагонах №№95357406, 95377933, у задоволенні якої відповідач відмовив листом №М-10/1356 від 06.06.2017р. із посиланням на те, що заявником претензії подано копію довідки про вартість вантажу, тоді як слід було подати оригінал, як того вимагають положення ст.130 Статуту залізниць України, а також вказав про комерційну та технічну справність вагонів, цілісність пломб ЗПП.

Згідно довідки ТОВ СП „Нібулон №5662/3-17/27 від 26.04.2017р. станом на 12.03.2017р. вартість однієї тони сої, що перевозилась у вагоні №95346359 складала 12100грн.

Проаналізувавши подані сторонами документи, правові позиції в їх сукупності, суд вбачає підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог з врахуванням наступних положень законодавства.

Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно п.п.1, 2, 3 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною 2 ст.306 ГК України визначено, що субєктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Відповідно до ч.3 ст.308 ГПК України вантажовідправник зобовязаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 918 ЦК України передбачено, що завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (ст.129 Статуту Залізниць України).

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (ч.ч.2, 3 ст. 308 ГК України).

Статтею 924 Цивільного кодексу України визначено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частиною 3 ст.32 Статуту Залізниць України визначено, що відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно ст.110 Статуту Залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

Відповідно до ст.113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин.

Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці; контейнерів, цистерн та бункерних напіввагонів відправником (абз.5 ст.31 Статуту залізниць України).

Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення (п.а ст.111 Статуту залізниць України).

Як вбачається із поданих до справи додатків №1 до комерційних актів №№415207/25, 415207/26 від 18.03.2017р., акту експертизи Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області №120-378 від 18.03.2017р., мала місце нестача вантажу у вагоні №95377933 у кількості 5450кг, у вагоні №95357406 у кількості 5350кг, за наявності характерних поглиблень у вантажу, механічних ушкоджень розвантажувального люку в місці зєднання кришки і бункера, а також зазорів між кришкою люка і бункером, що спричинило доступ до вантажу та можливість його просипання.

При цьому суд враховує, що вантаж, завантажений засобами вантажовідправника у вагони №№95357406, 95377933, залізниця прийняла до перевезення без зауважень, до моменту прибуття вагонів на станцію Миколаїв-вантажний жодних зауважень чи то повідомлень з приводу неправильного визначення вантажу вантажовідправником залізницею зроблено не було.

Одночасно, зазначення у комерційних актах та актах про технічний стан вагонів про технічну справність вагонів не відповідає дійсності, так як встановлені при комісійному огляді експертом, слідчим та представниками вантажоотримувача механічні ушкодження та зазори між кришкою розвантажувального люка та кришкою не можуть вважатись технічною справністю вказаних вагонів, оскільки таке не відповідає Технічним умовам 24.05.491-81 „Вагон для зерна модель 19-752, про що вказано у листі ПАТ „Крюківський вагонобудівний завод №50-01-36/1337 від 28.07.2016р.

Таким чином, вище проаналізовані докази у сукупності вказують на несправність вагонів у технічному та комерційному відношеннях, що не дозволяє схоронне транспортування вантажу насіння сої, із чого суд вбачає підстави для покладення відповідальності за нестачу вантажу у вагонах №№95357406, 95377933 загалом у кількості 10800кг на перевізника, за умови ще й того, що перевізник не надав суду жодних доказів того, що під час перебування у нього вантажу позивача вжив достатніх та необхідних заходів для його збереження, хоча доведення такого є обовязком перевізника - ПАТ „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 р. норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, становить: 0,5% маси, зазначеної в перевізних документах для інших вантажів.

Надана позивачем довідка №5662/3-17/27 від 26.04.2017р. про вартість однієї тони насіння сої узгоджується з вимогами ст.115 Статуту залізниць України, яка визначає, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, так як ТОВ СП „Нібулон є вантажовідправником даного вантажу.

Отже, вартість нестачі у вагоні №95357406 з огляду на те, що вартість 1 тони насіння сої, відвантаженої у вказаний вагон складає 12100грн. (у т.ч. ПДВ), за вирахуванням 324,50кг норми природної втрати та граничного розходження, складає: 12100*5,0255=60808,55грн. Вартість нестачі у вагоні №95377933, з огляду на те, що вартість 1 тони насіння сої, відвантаженої у вказаний вагон складає 12100грн. (у т.ч. ПДВ), за вирахуванням 305кг норми природної втрати та граничного розходження, складає: 12100*5,145=62254,50грн. загалом вартість нестачі в обох вагонах складає 123063,05грн.

Таким чином, як було встановлено вище, відповідальність за нестачу вантажу у вагонах №№95357406, 95377933 несе ПАТ „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з ПАТ „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця на користь ТОВ СП „Нібулон 123063,05грн. вартості нестачі насіння сої підлягають задоволенню в повній мірі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд повністю задовольняє позовні вимоги, внаслідок чого стягненню з ПАТ „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця підлягає 123063,05грн. вартості нестачі вантажу.

Згідно ст.49 ГПК України судові витрати, а саме, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1845,95грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ТОВ СП „Нібулон повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (03680, м.Київ, вул.Тверська,5, ) в особі Регіональної філії „Одеська залізниця (65012, м.Одеса, вул. Пантелеймонівська,19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства „Нібулон (54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск,1, ) 123 063 (сто двадцять три тисячі шістдесят три) грн. 05коп. вартості нестачі вантажу, 1845 (одну тисячу вісімсот сорок пять) грн. 95 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2017 р.

Суддя І.А. Малярчук