РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017Справа №910/13700/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд"

до Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк"

третя особа 1 яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб"

про визнання договорів припиненим

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Делідон І.М. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи 1: Ковалик В.В. (довіреність)

від третьої особи 2: Музичук Л.В. (довіреність)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" (відповідач) в якому просить суд:

визнати іпотечний договір № 08/01/101/07-КЛТ від 04 січня 2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" - припиненим;

визнати іпотечний договір № 08/01/102/07-КЛТ від 04 січня 2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" - припиненим.

В обґрунтування заявлених вимог позивач стверджує, що іпотечний договір №08/01/і01/07-КЛТ від 04 січня 2007 року та іпотечний договір № 08/01/і02/07-КЛТ від 04 січня 2007 року припинили свою дію, посилаючись на те, договір купівлі-продажу прав вимоги укладений 27.09.2013 між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" не передбачає переходу прав вимоги за іпотечними договорами № 08/01/і01/07-КЛТ та №08/01/і02/07-КЛТ, а основне зобов'язання за кредитним договором було у повному обсязі виконано Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" шляхом сплати останнім загальної купівельної ціни на виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13700/17, залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та призначено справу до розгляд на 07.09.2017.

07.09.2017 через відділ діловодства суду від третьої особи ПАТ "Дельта Банк" надійшов відзив на позовну заяву, в якому третя особа позовні вимоги заперечила.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 відкладено розгляд справи №910/13700/17 на 21.09.2017.

15.09.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що перехід прав вимоги за іпотечними договорами від первісного кредитора до нового кредитора, у відповідності до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" не є переходом права власності на предмет іпотеки. Також відповідачем зазначено, що ПАТ "Дельта Банк" здійснило оплату коштів виключно за договором купівлі - продажу прав вимоги від 27.09.2013 та жодних платежів у погашення заборгованості ТОВ "Ковельрембуд" по кредитному договору №08/01/07- КЛТ від 04.01.2007 не здійснювало.

18.09.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшла телеграма про відкладення розгляду справи.

21.09.2017 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли клопотання про залучення третьої особи та клопотання про долучення доказів по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2017 залучено до участі у справі № 910/13700/17 третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державну організацію "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", розгляд справи № 910/13700/17 відкладено на 12.10.2017.

06.10.2017 через відділ діловодства від відповідача надійшло повідомлення, в якому відповідач позовні вимоги позивача заперечив та просив суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

09.10.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

12.10.2017 через відділ діловодства суду від третьої особи 2 надійшли письмові пояснення по справі, в яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що зобов'язання за кредитним договором не припинені.

В судовому засіданні 12.10.2017 розглянувши заяву позивача про уточнення позовних вимог, судом встановлено наступне.

В пункті 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що статтею 22 ГПК України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

В заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначає, що в прохальній частині позовної заяви було допущено помилку та невірно вказано номери іпотечних договорів, у зв'язку із чим просить суд:

визнати іпотечний договір № 08/01/і01/07-КЛТ від 04 січня 2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" - припиненим;

визнати іпотечний договір № 08/01/і02/07-КЛТ від 04 січня 2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" - припиненим.

Судом встановлено, що матеріально-правова вимога, обраний спосіб захисту порушеного права, обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, викладені у позові, залишились незмінними.

Таким чином, суд розглядає даний спір в межах заявлених позовних вимог, але з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог щодо невірних номерів іпотечних договорів.

Представник позивача в судовому засіданні 12.10.2017 надав суду пояснення по суті позовних вимог, підтримав вимоги з підстав викладених в позові, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи 1 надав пояснення по суті своїх заперечень.

Представник третьої особи 2 надав пояснення по суті своїх заперечень.

В судовому засіданні 12.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.01.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" (позичальник) укладено кредитний договір № 08/01/07-КЛТ (надалі - кредитний договір), у відповідності до умов якого банк надає позичальнику кредити (транші) в межах загальної суми 2 000 000,00 доларів США забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 04.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 08/01/і01/07-КЛТ, посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н.С. і зареєстрований в реєстрі за № 16.

Також з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 04.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 08/01/і02/07-КЛТ, посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н.С. і зареєстрований в реєстрі за №14.

27.09.2013 між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги.

Відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу прав вимоги продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну.

Відповідно до п.1.1. договору купівлі-продажу прав вимоги, "Права вимоги" означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, що надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Згідно з додатком № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 року (перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги), та у відповідності до Акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 року з додатком, ПАТ "Дельта Банк" передано право вимоги щодо кредитних договорів, укладених між ПАТ "Кредитпромбанк" та ТОВ "Ковельрембуд", в тому числі, щодо кредитного договору №08/01/07КЛТ від 04.01.2007 року (з додатковими угодами до нього).

У відповідності до меморіального ордеру №66818687 від 27.09.2013 ПАТ "Дельта Банк" здійснено сплату на користь ПАТ "Кредитпромбанк" суму загальної купівельної ціни за договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу прав вимоги укладений 27.09.2013 між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" не передбачає переходу прав вимоги за іпотечними договорами № 08/01/і01 /07-КЛТ та № 08/01/і02/07-КЛТ, а основне зобов'язання за кредитним договором було у повному обсязі виконано Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" шляхом сплати останнім загальної купівельної ціни на виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, у зв'язку зі чим, іпотечні договори №08/01/і01/07-КЛТ від 04.01.2007 та № 08/01/і02/07-КЛТ від 04.01.2007 припинили свою дію.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов'язань - способи або види забезпечення виконання зобов'язань.

Нормами статті 546 Цивільного кодексу України, визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №08/01/07-КЛТ від 04.01.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд" було укладено наступні договори:

іпотечний договір № 08/01/і01/07-КЛТ від 04.07.2007, посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н.С. і зареєстрований в реєстрі за № 16.

іпотечний договір № 08/01/і02/07-КЛТ від 04.07.2007, посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н.С. і зареєстрований в реєстрі за №14.

Іпотека в силу ст. 575 ЦК України є окремим видом застави нерухомого майна.

Відповідно до ст. 576 ЦК України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003 визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі:

припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

визнання іпотечного договору недійсним;

знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач стверджує, що основне зобов'язання за кредитним договором №08/01/07-КЛТ від 04.01.2007 було у повному обсязі виконано третьою особою - Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" шляхом сплати останнім купівельної ціни за договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 у сумі 2 868 115 813,48 грн.

Як підтверджено матеріалами справи між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, у відповідності до умов якого Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" передано право вимоги до ТОВ "Ковельрембуд" по кредитному договору №08/01/07КЛТ від 04.01.2007 року з додатковими угодами до нього.

У відповідності до умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 загальна купівельна ціна становить ,48 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, ПАТ "Дельта Банк" здійснено сплату на користь ПАТ "Кредитпромбанк" 2 868 115 813,48 грн., що підтверджується меморіальним ордером №66818687 від 27.09.2013 з призначенням платежу: перерахування коштів згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013.

Як підтверджено матеріалами справи, сума коштів у розмірі 2 868 115 813,48 грн. була сплачена ПАТ "Дельта Банк" на користь ПАТ "Кредитпромбанк" саме на виконання договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, а не в погашення зобов'язань ТОВ "Ковельрембуд" по кредитному договору №08/01/07КЛТ від 04.01.2007.

Докази погашення заборгованості та виконання зобов'язань за кредитним договором № 08/01/07КЛТ від 04.01.2007 в матеріалах справи відсутні.

За поясненнями ПАТ "Дельта Банк", останнім не було здійснено жодних платежів щодо погашення заборгованості ТОВ "Ковельрембуд" перед ПАТ "Кредитпромбанк" по кредитному договору № 08/01/07КЛТ від 04.01.2007. Протилежне позивачем не доведено.

При цьому, згідно із розрахунком заборгованості, наданим ПАТ "Дельта Банк", станом на 04.09.2017 у позивача існує заборгованість (за кредитом та відсотками) перед ПАТ "Дельта Банк" по кредитному договору № 08/01/07КЛТ від 04.01.2007 у розмірі 3 390 707,64 доларів США.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, доводи позивача про те, що основне зобов'язання по кредитному договору №08/01/07КЛТ від 04.01.2007, яке забезпечувалось іпотечними договорами № 08/01/і01/07-КЛТ від 04.07.2007 та № 08/01/і02/07-КЛТ від 04.07.2007, було виконане Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" є необґрунтованим та не відповідає дійсним обставинам справи.

Разом з тим, підстави припинення зобов'язань встановлені главою 50 Цивільного кодексу України. Однак, заміна кредитора у зобов'язанні не призводить до припинення зобов'язання, а тому доводи позивача про те, що у зв'язку виконанням Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" обов'язків за договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 у сумі 2 868 115 813,48 грн. в частині сплати купівельної ціни припинилося основне зобов'язання, забезпечене іпотекою, не ґрунтується на приписах норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Докази того, що позивачем було покладено на Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" виконання зобов'язань по кредитному договору №08/01/07КЛТ від 04.01.2007 в матеріалах справи відсутні.

Також згідно із п. 2.1. іпотечних договорів № 08/01/і01/07-КЛТ від 04.07.2007 та № 08/01/і02/07-КЛТ від 04.07.2007 дані договори набувають чинності з моменту їх нотаріального посвідчення та діють до повного виконання іпотекодавцем зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором.

Оскільки встановленими судом обставинами підтверджено відсутність виконання зобов'язань по кредитному договору №08/01/07КЛТ від 04.01.2007, то твердження позивача про припинення дії іпотечних договорів є безпідставними.

У відповідності до ст. 24 Закону України "Про іпотеку", відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Однак, відсутність в матеріалах справи відомостей щодо укладення ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Кредитпромбанк" окремих договорів про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами № 08/01/і01/07-КЛТ від 04.07.2007 та № 08/01/і02/07-КЛТ від 04.07.2007 не свідчить про наявність обставин щодо припинення зобов'язань за вказаними іпотечними договорами.

У відповідності до приписів ст. 1 ГПК України, завданням господарського судочинства є захист підприємств, установ, організацій, інших суб'єктів господарювання від порушень їх прав, свобод та охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України, господарські суди вирішують господарські спори в порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України.

Іпотечними договорами № 08/01/і01/07-КЛТ від 04.07.2007 та № 08/01/і02/07-КЛТ від 04.07.2007 не встановлено іншого способу захисту, зокрема такого, як "вимога про визнання припиненим договору іпотеки".

Визначений статтею 16 Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України спосіб захисту "припинення правовідношення" та "установлення, зміна і припинення господарських правовідносин" не є тотожними обраному позивачем способу захисту, а саме "визнання припиненим договору іпотеки".

З урахування вищенаведеного, аналізуючи зміст заявлених позивачем вимог, можна дійти висновку, що позивач під час звернення до суду обрав неналежний спосіб захисту права.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи встановлені судом обставини, заявлені позивачем вимоги про визнання іпотечного договору № 08/01/і01/07-КЛТ від 04 січня 2007 року та іпотечного договору №08/01/і02/07-КЛТ від 04 січня 2007 року припиненими не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельрембуд".

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір, відповідно до ст. ст. 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2017.

Суддя С.О. Турчин