Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" жовтня 2017 р. Справа № 906/686/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. від 05.09.2017

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Кемікалс" (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (с. Радулін Баранівського району Житомирської області)

про стягнення 588 058,90 грн

Позивач звернувся з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" про стягнення 588 058,90 грн, з них: передоплату в розмірі 438375,00 грн за договором № 04/15 від 28.04.2015 та проценти згідно ч.3 ст. 693 ЦК України за період з 01.09.2015 по 11.07.2017 в сумі 149683,90 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив покладені на нього зобов'язання відповідно до договору на поставку сільськогосподарської продукції № 04/15 від 28.04.2015.

18.10.2017 від відповідача до суду надійшли документи на підтвердження погашення суми заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про зменшення позовних вимог від 19.10.2017, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача 149683,90 грн процентів. Зазначив, що відповідачем було повністю повернуто суму попередньої оплати в розмірі 438375,00 грн.

Враховуючи, передбачені ст.22 ГПК України права позивача, суд прийняв зазначену вище заяву до розгляду. Розгляд справи здійснюється в межах заяви про зменшення позовних вимог від 19.10.2017.

Відповідач вимоги суду виконав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про судовий розгляд повідомлений належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.04.2015 між сторонами укладено договір на поставку сільськогосподарської продукції № 04/05 (а.с. 8-9).

Згідно п. 1.2, 4.1.1 та 5.3 договору, постачальник зобов'язався здійснити поставку 250 т ріпака по ціні 8307 грн за 1 т, що еквівалентно 370 дол.США до 31.08.2015, а покупець - здійснити передоплату в розмірі 50% вартості продукції до 15.05.2015.

Так, на виконання умов договору, позивачем було перераховано відповідачу 1038375,00 грн (а.с. 12-14).

Згідно даних позивача, відповідач не здійснив поставку продукції та повернув частину попередньої оплати в сумі 600000,00 грн (а.с. 11).

Відтак, на момент звернення з позовом до суму заборгованість відповідача з попередньої оплати складала 438375,00 грн, яка на момент прийняття рішення повністю погашена відповідачем (а.с. 86-87).

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Так, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 149683,90 грн процентів за користування передоплатою по договору № 04/15 від 28.04.2015.

Відповідно п.6.1 договору, у випадку порушення зобов'язання, що виникає з цього договору, стороа несе відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством.

Як вбачається з ч. 2, 3 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Тобто, покупець має право вимагати від продавця або передання оплаченого товару та нарахувати санкції у виді пені за прострочення поставки товару, або повернення йому суми попередньої оплати та нарахувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (за умови встановлення договором такого обов'язку).

Договором № 04/15 від 28.04.2015 сторони не передбачили такої відповідальності.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як па підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч.1 ст.43 ГПК України).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення процентів не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 22, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.10.17

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід.)