РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017Справа №910/14145/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в особі філії «Центральна дирекція «Українське радіо»

До Державного підприємства «Державний академічний оркестр «Радіобенд Олександра Фокіна»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву

Про стягнення 362 258,79 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Михайленко А.Д.

Від відповідача: Журавель Р.О.

Від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в особі філії «Центральна дирекція «Українське радіо» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Державний академічний оркестр «Радіобенд Олександра Фокіна» (далі - відповідач) про стягнення 362 258,79 грн., з яких: 325 513,77 грн. основного боргу, 24 073,61 грн. пені, 2906,00 грн. 3% річних, 9765,41 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.17. порушено провадження у справі № 910/14145/17, залучено третю особу та призначено справу до розгляду на 20.09.17.

18.09.17. третьою особою через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

20.09.17. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

За результатами судового засідання 20.09.17. розгляд справи було відкладено на 10.10.17., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

22.09.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

Відповідач в судовому засіданні 10.10.17. заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, проти задоволення якого позивач заперечував.

Врахувавши доказове наповнення матеріалів справи, підстави для відкладення розгляду справи, встановлені приписами ст. 77 ГПК України, обставини того, що суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знайшов підстав для повторного відкладення розгляду справи та відмовив в задоволенні вказаного клопотання.

В судовому засіданні 10.10.17. позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 10.10.17. проти позову заперечував та в усному порядку просив зменшити розмір штрафних санкцій.

Третя особа в судове засідання 10.10.17. не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Зважаючи на те, що неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, суд вважає за можливе прийняти рішення у справі № 910/14145/17.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/14145/17.

В судовому засіданні 10.10.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.13. між третьою особою (далі - Орендодавець) та відповідачем (далі - Орендар) укладено Договір № 6371 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення апаратної та студії літературно-драматичного блоку загальною площею 306,00 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Л.Первомайського 5-а на другому поверсі триповерхової адміністративної будівлі Будинку звукозапису далі - Майно), що перебуває на балансі Національної радіокомпанії України (далі - Балансоутримувач).

Щодо доводів, викладених у відзиві судом встановлено наступне.

25.08.15. наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення № 201 припинено діяльність Національної радіокомпанії України шляхом приєднання до Національної телекомпанії України.

27.10.15. наказом Національної телекомпанії України № 218 вирішено створити філію Національної телекомпанії України "Центральна дирекція "Українське радіо".

03.12.15. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. зареєстровано положення про філію НТКУ "Центральна дирекція "Українське радіо".

Згідно з п. 1.1. статуту Національної телекомпанії України НТКУ є правонаступником майна, прав і обов'язків, в т.ч., Національної радіокомпанії України.

15.01.16. наказом Національної телекомпанії України № 56 наділено філію НТКУ "Центральна дирекція "Українське радіо" усіма правами та обов'язками відповідно до передавального акта Національної радіокомпанії України, затвердженого наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 15.01.16. № 29.

15.01.16. наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України № 29 затверджено передавальний акт Національної радіокомпанії України. Вирішено подати передавальний акт в установленому порядку державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення зазначеної юридичної особи, оформити передачу Національній телекомпанії України майна Національної радіокомпанії України шляхом укладання акту приймання-передачі. Закріплено майно Національної радіокомпанії України, відображене у передавальному акті, за Національною телекомпанією України на праві оперативного управління.

Наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України № 177 від 30.09.16. встановлено припинити діяльність Національної телекомпанії України шляхом перетворення у Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

Постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 28.12.16. затверджено Статут Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», в пункті 1 якого вказано, що Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» є правонаступником майна, прав та обов'язків Національної телекомпанії України, що припинила свою діяльність.

Наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України № 3 від 17.01.17. затверджено зведений передавальний акт необоротних активів, оборотних активів та зобов'язань Національної телекомпанії України до Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

Наказом Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» № 7 від 24.01.17. затверджено положення, зокрема, філії Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Центральна дирекція «Українське радіо».

Наказом Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» № 8 від 24.01.17. наділено філії, в тому числі філію «Центральна дирекція «Українське радіо», усіма правами та обов'язками відповідно до зведеного передавального акта необоротних активів, оборотних активів та зобов'язань Національної телекомпанії України до Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що позивача наділено усіма правами та обов'язками Національної радіокомпанії України, , в т.ч., у правовідносинах з відповідачем за Договором.

За актом приймання-передачі від 31.01.13. Майно за Договором було передано в оренду відповідачу.

Згідно з п. 2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний в Договорі, але не раніше підписання сторонами Договору та акта приймання-передачі Майна.

Як встановлено п. 3.1 Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць оренди липень 2012 р. 31 019,91 грн. Орендна плата за перший базовий місяць січень 2013 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2012 року, січень 2013 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 3.2 Договору).

Орендна плата за кожний наступний місяць коригується на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 3.6 Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутрримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Строк дії Договору положеннями пункту 10.1 встановлено з 31.01.13. до 30.01.16. включно.

При цьому, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.16. у справі № 910/19943/16, яке набрало законної сили встановлено, що зважаючи на припинення Договору оренди № 6371 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.01.13. на підставі заяви № 30-06/1206 від 04.02.16, з якою позивач звернувся до відповідача, приймаючи до уваги те, що об'єкт оренди позивачу не повернуто, суд дійшов висновку, що строк повернення орендарем майна, отриманого у користування на підставі зазначеного договору настав.

Обставини, встановлені у справі № 910/14145/17 під час провадження у даній справі суд вважає такими, що відповідно до приписів ст. 35 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.

Судом в межах даної справи враховано, що станом на день прийняття рішення доказів повернення відповідачем Майна за Договором до матеріалів справи не подано, а за приписами пункту 3.11 Договору у разі розірвання за згодою сторін договору Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передачі включно.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач не виконав свої зобов'язання по сплаті орендної плати за користування приміщенням за Договором за період з грудня 2016 року по липень 2017 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, що зумовило нарахування пені, 3% річних та штрафу і звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своє правовою природою Договір є договорами оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 289 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно - правовими актами (ст. 2, ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Приписами ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначається, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.2 Договорів).

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте відповідач свого обов'язку по сплаті орендної плати в повному обсязі не виконав, доказів повної оплати заборгованості до матеріалів справи не надав.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість зі сплати орендної плати за Договором в розмірі 325 513,77 грн. за період з грудня 2016 року по липень 2017 року, з огляду на що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Далі, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 2906,00 грн. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Судом здійснено перерахунок 3% річних, враховано, що прострочення орендної плати за кожний місяць наступало з одинадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим, а не з десятого, як те зазначає в розрахунку позивач, та встановлено, що з відповідача підлягає стягненню 2905,60 - 3% річних. 3% річних в розмірі 0,40 грн. нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежах, позивач просить суд на підставі пунктів 3.7, 3.8 Договору стягнути з відповідача 24 073,61 грн. пені, 9765,41 грн. штрафу.

Оскільки судом встановлено, що відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Приписами ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному в п. 3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.7 Договору).

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості (п. 3.8 Договору).

В силу приписів п. 18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" № 01-8/344 від 11.04.2005 р. з огляду на вимоги частини 1 статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого нарахування сум штрафних санкцій, річних, збитків від інфляції, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Таким чином, судом здійснено перерахунок пені, штрафу та встановлено, що з відповідача підлягає стягненню 24 073,61 грн. пені, 9765,41 грн. штрафу, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Щодо усного клопотання відповідача про зменшення розміру штрафник санкцій, суд відзначає наступне.

Нормами чинного законодавства України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням господарського суду (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України, пункт 3 статті 83 ГПК).

У вирішенні пов'язаних з цим питань господарському суду слід враховувати викладене в підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", а також в абзацах першому - четвертому пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (п. 2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.13. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Згідно з п. 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Разом з тим, відповідачем не подано суду жодних належних доказів на підтвердження обставин його тяжкого фінансового стану, та того, що фінансування останнього покращиться та буде здійснюватись без затримки, а результати господарської діяльності будуть позитивними, що у майбутньому надасть можливість боржнику акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення, як не подано відповідачем доказів на вжиття заходів до виконання зобов'язання чи негайного добровільного усунення порушення. При цьому, судом враховано значне прострочення виконання основного зобов'язання зі сплати орендної плати. Також суд відзначає, що зменшення розміру неустойки у виняткових випадках є правом, а не обов'язком суду.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Державний академічний оркестр «Радіобенд Олександра Фокіна» (01023, м. Київ, вул. Л. Первомайського, 5-а; ідентифікаційний код 33403283) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (04119, м. Київ, вул. Мельникова, б. 42; ідентифікаційний код 23152907) в особі філії «Центральна дирекція «Українське радіо» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 26; ідентифікаційний код 40088562) 325 513 (триста двадцять п'ять тисяч п'ятсот тринадцять) грн. 77 коп. основного боргу, 24 073 (двадцять чотири тисячі сімдесят три) грн. 61 коп. пені, 2 905 (дві тисячі дев'ятсот п'ять) грн. 60 коп. 3% річних, 9 765 (дев'ять тисяч сімсот шістдесят п'ять) грн. 41 коп. штрафу, 5 433 (п'ять тисяч чотириста тридцять три) грн. 88 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.17.

Суддя Т.М. Ващенко