УХВАЛА

12.10.2017 справа № 910/2526/14

За заявою публічного акціонерного товариства "Енергобанк"

до приватного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк"

за участю торгової біржі "Універсальний "Торговий Двір"

товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Інвест Холдинг"

про визнання результатів аукціону недійсними

За заявою публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до приватного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк"

(ідентифікаційний код 31175895)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника Потапенко С.Ю. - предст. за дов.,

від боржника не з'явились,

В судовому засіданні приймали участь: Бельмас А.О. - предст. за дов. ліквідатора боржника, Оснач О.П. - предст. за дов. ПАТ "ВіЕйБі Банк".

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.14 порушено провадження у справі № 910/2526/14.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 19.12.14 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 29.437.996, 68 грн. станом на 19.12.14.

Постановою господарського суду міста Києва від 24.06.15 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Степаненка М.М.

У зв'язку із закінченням строку повноважень судді господарського суду міста Києва Івченка А.М. справа передана на повторний автоматичний розподіл.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва призначено автоматичний розподіл справи.

Внаслідок вказаного розподілу справа № 910/2526/14 передана для розгляду судді Паську М.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.15 прийнято до провадження справу № 910/2526/14.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.03.16 затверджено реєстр вимог кредиторів станом на 17.03.16 на загальну суму 55.374.327, 85 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.08.16 продовжено строк ліквідаційної процедури у справі № 910/2526/14 та повноваження ліквідатора боржника до 18.11.16 та відкладено розгляд справи на 15.09.16.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.09.16 відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс" в задоволенні заяви про заміну кредитора у справі № 910/2526/14.

17.11.16 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури у справі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.16 ухвалу господарського суду м. Києва від 22.09.16 залишено без змін.

13.07.17 від Галічевої В.О. надійшла заява про залучення учасником провадження у справі № 910/2526/14.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.02.17 відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс" в прийнятті касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.12.16.

За резолюцією керівництва справу передано для розгляду судді Паську М.В.

Враховуючи, що через оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 22.09.16 подані у справі заяви і клопотання залишилися нерозглянутими, розгляд справи призначено на 20.04.17.

11.04.17 від публічного акціонерного товариства "Енергобанк" надійшла заява про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи № 910/2526/14.

Враховуючи викладене, розгляд заяви призначено на 01.06.17.

31.05.17 від ліквідатора боржника надійшли заперечення на заяву в межах справи № 910/2526/14.

31.05.17 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про закритий розгляд заяви в межах справи № 910/2526/14.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.06.17 відкладено розгляд заяви в межах справи № 910/2526/14.

14.06.17 від публічного акціонерного товариства "Енергобанк" надійшла заява про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

26.06.17 від ліквідатора боржника надійшли пояснення на подане клопотання про закритий розгляд заяви в межах справи № 910/2526/14.

27.06.17 від торгової біржі "Універсальний "Торговий Двір" надійшли заперечення на заяву в межах справи № 910/2526/14.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.06.17 відхилено клопотання ліквідатора боржника про закритий розгляд заяви в межах справи № 910/2526/14 та відкладено розгляд заяви на 08.08.17.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.17 ухвалу господарського суду м. Києва від 20.04.17 залишено без змін.

08.08.17 від публічного акціонерного товариства "Енергобанк" надійшли додаткові пояснення до заяви про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи № 910/2526/14.

За резолюцією керівництва справу передано для розгляду судді Паську М.В.

Враховуючи, що через оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 20.04.17 засідання, призначене на 08.08.17, не відбулося, а подані у справі заяви і клопотання залишилися нерозглянутими, розгляд заяви в межах справи призначено на 12.10.17.

12.10.17 від публічного акціонерного товариства "Енергобанк" надійшли уточнення до заяви в межах справи.

Представник публічного акціонерного товариства "Енергобанк", у судовому засіданні, заявив усне клопотання про відкладення розгляду заяви у зв'язку із відсутністю ліквідатора боржника.

Дослідивши матеріали заяви в межах справи, суд визнав за доцільне відхилити заявлене клопотання, оскільки відсутність ліквідатора боржника не перешкоджає розгляду заяви в межах справи.

Крім того, слід зазначити, що від імені ліквідатора боржника виступає його представник за дорученням, що не заборонено законом.

Представник ліквідатора боржника, у судовому, доповів по суті поданих ліквідатором боржника заперечень на заяву в межах справи та просив суд відмовити в її задоволенні.

У судовому засіданні, розглянувши заяву заяви публічного акціонерного товариства "Енергобанк" про визнання недійсними результатів аукціону в межах справи № 910/2526/14 та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Енергобанк" (далі - скаржник) в поданій заяві просить суд визнати недійсними результати аукціону по лоту № 100190916/1 з продажу цілісного майнового комплексу приватного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк", проведеного 19.09.16.

На думку заявника аукціон з продажу майна банкрута відбувся з порушеннями, оскільки порушено процедуру визначення організатора аукціону, не погоджено порядок реалізації заставного майна боржника, заставне майно реалізовано за заниженою вартістю, а ліквідатором боржника та організатором аукціону порушено вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На підтвердження своїх доводів заявник не надав суду жодних належних доказів.

Ліквідатор боржника арбітражний керуючий Степаненко М.М. надав суду обґрунтовані заперечення з додатковими поясненнями на заяву в межах справи № 910/2526/14, в яких зазначив про неможливість її задоволення, у з в'язку з її не обґрунтованістю та просив суд відмовити в її задоволенні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин заяви в межах справи № № 910/2526/14 в їх сукупності, суд вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною першою ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частини третьої статті 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Отже, підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Щодо визначення організатора аукціону та визнання його учасником провадження у справі, слід зазначити наступне.

Скаржник неправильно застосував положення ст. 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) та безпідставно зазначив, що організатор аукціону діє на підставі ухвали господарського суду про визнання його учасником провадження у справі про банкрутство.

Положеннями ст. 49 Закону не передбачено, що організатор аукціону повинен призначатися ухвалою суду і визначатися учасником у справі. Частиною 1 ст. 1 Закону до переліку учасників у справі про банкрутство не включено організатора аукціону. Законом не визначено, що організатор повинен діяти на підставі ухвали суду про визнання його Сучасником провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 2 ст. 44 Закону ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги.

Порядок визначення організатора аукціону врегульовано ч. 6 ст. 49 Закону, якою передбачається, що організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться в визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

Пунктом 33 Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.013 №01-06/606/2013 визначено, що чинним законодавством не передбачено ліцензування діяльності з проведення торгів,

тому організатором аукціону може бути особа, яка відповідно до установчих документів має право на здійснення такої діяльності.

З моменту офіційної публікації повідомлення про визнання боржника банкрутом, на адресу ліквідатора надійшли заяви на участь у конкурсі з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута від наступних бірж: товариство з обмеженою відповідальністю "Електронні торги України", торгова біржа "Компанія з продажу активів" та торгова біржа "Універсальний "Торговий двір".

За результатами відбору, ліквідатором боржника організатором аукціону було обрано торгову біржу "Універсальний "Торговий Двір", яка запропонувала найвигідніші умови для реалізації майна боржника.

Відтак, ліквідатором боржника було чітко дотримано вимоги ст. 49 Закону щодо призначення організатора аукціону з продажу майна банкрута, відносини щодо організації аукціону врегульовані договорами і Законом.

Крім того, щодо тверджень скаржника щодо відсутності у нього документів про проведення конкурсу для визначення організатора аукціону, слід зазначити, що на ліквідатора боржника не покладено обов'язку надавати документи про визначення організатора аукціону кредиторам, які не включено до складу комітету, для підтвердження його повноважень.

Отже, ненадання кредиторам документів про визначення організатора не є підставою для визнання останнього таким, що діє без повноважень під час реалізації майна боржника.

Щодо реалізації майна частинами та реалізацією його за заниженою ціною, слід зазначити наступне.

Скаржник, посилаючись на ч. 5 ст. 43 Закону, зазначає, що не було розпочато процедуру продажу майна боржника частинами з проведенням оцінки майна і безпідставно вказує, що такі дії ліквідатора призвели до продажу майна банкрута за заниженою ціною

Зазначені доводи скаржником доводи можуть бути підставою для визнання аукціону недійсним, так як ліквідатор при реалізації майна врахував усі положення Закону і провів її згідно вимог Закону.

Зокрема, ч. ст. 43 Закону передбачається, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Частиною 2 цієї ж статті передбачається, що під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Частиною 1 ст.57 Закону передбачається, що під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Ухвалою господарського суду м. Києва у справі № 910/2526/14 від 17.03.16 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 55.374.327, 85 грн.

Отже, початкова вартість майна на аукціоні була визначена відповідно до розміру вимог усіх кредиторів банкрута, які затверджено ухвалою суду, про що зазначено в договорі з організатором аукціону.

Частиною 5 ст. 44 Закону передбачається, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Пунктом 31 Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.13 №01-06/606/2013 визначено, що продаж майна боржника частинами здійснюється лише у випадку, коли не вдалося реалізувати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону, продаж майна боржника в проваджені у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому Законом про банкрутство, шляхом Проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Відповідно до ст. 66 Закону, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості.

З урахуванням викладених норм Закону реалізація майна банкрута відбувалася у формі торгів (аукціону), у вигляді цілісного майнового комплексу з початковою вартістю - 55.374.327, 85 грн. без можливості її зниження.

11.05.16 організатором аукціону опубліковане оголошення про продаж майна на сайті ВГСУ та 13.05.16 - на сайті МЮ України. Проведення аукціону було призначено на 13.06.16., а кінцевим днем для прийняття заявок від учасників визначено - 20.05.2016.

У зв'язку із відсутністю учасників на участь у першому аукціоні організатором аукціону у відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону було прийняте рішення про визначення аукціону таким, що не відбувся, про що 24.05.16 було опубліковано повідомлення № 31797.

Стаття 65 Закону передбачає, що якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону.

Частиною 2 ст. 66 Закону визначено, що повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

У відповідності до ст. ст. 65, 66 Закону для проведення повторного аукціону з продажу майна боржника між ліквідатором боржника та організатором аукціону було укладено договір про проведення повторного аукціону.

Із урахуванням положень ч. 1, 3 ст. 65, ч. 2 ст. 66 початковою вартістю повторного аукціону була визначена вартість в розмірі 44.299.462, 28 грн. (вартість зменшена на 20% від початкової вартості першого аукціону), про що також зазначено в договорі про проведення повторного аукціону з організатором торгів від 20.05.16.

25.05.16 організатором аукціону було опубліковане оголошення про продаж майна шляхом проведення повторного аукціону на сайті ВГСУ та на сайті МЮ України.

Проведення аукціону було призначено на 24.06.16, а кінцевим днем для прийняття «заявок від учасників визначено - 13.06.16.

У зв'язку із відсутністю учасників на участь у повторному аукціоні, організатором аукціону у відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону було прийняте рішення про визначення аукціону таким, що не відбувся, про що 14.06.16 було опубліковане повідомлення № 32536.

Частиною 2 ст. 65 Закону визначено, що якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон. Згідно ч. 3 ст. 65 Закону початкова вартість другого повторного аукціону є вартість зменшена на 20 відсотків від вартості попереднього повторного аукціону. Частиною 3 ст. 66 Закону передбачається, що якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий потворний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Частиною 4 ст. 66 Закону визначено, що під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Крім того, п. 33 Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.13 № 01-06/606/2013 Передбачається, що другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Із урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 65, ч. 3, 4 ст. 66 початкова вартість другого повторного аукціону була визначена в розмірі 35.439.569, 82 грн. (вартість зменшена на 20% від початкової вартості повторного аукціону), про що зазначено в договорі про проведення другого повторного аукціону від 24.06.16 в договорі між ліквідатором та організатором аукціону. Другий повторний Аукціон проводився із можливістю зниження початкової вартості.

30.06.16 організатором аукціону було опубліковане оголошення про продаж майна шляхом проведення другого повторного аукціону та сайті ВГСУ та на сайті МЮ України.

Проведення аукціону було призначено на 29.07.16, а кінцевим днем для прийняття заявок від учасників визначено - 15.07.16 (текст оголошення розміщений на сайтах ВГСУ та Мінюсту).

Частиною 1 ст. 54 Закону передбачається, що організатор аукціону має право відмовитися від проведення аукціону не пізніше, ніж за десять днів до його початку з негайним розміщенням повідомлення про це в друкованих ЗМІ, в яких публікувалося оголошення про проведення аукціону, із зазначенням причин.

Керуючись ч. 1 ст. 54 Закону, у зв'язку з технічними причинами організатором аукціону було прийняте рішення про скасування аукціону, призначеного на 29.07.16, про що опубліковано повідомлення № 33526.

18.08.16 організатором аукціону було опубліковане оголошення № 34566 про продаж майна шляхом проведення другого повторного аукціону на сайті ВГСУ та на сайті МЮ України. Проведення аукціону було призначено на 19.09.16, а кінцевим днем для прийняття заявок від учасників визначено - 02.09.16.

Для участі в другому повторному аукціоні було зареєстровано два учасника. Аукціон відбувся у зазначену в повідомленні дату - 19.09.16. Найвищу ціну, з урахуванням зниження початкової вартості на крок аукціону (354.395, 70 грн., що становить 1% від початкової вартості другого повторного аукціону), запропоновано учасником № 1 - 708.791, 22 грн. грн. (без ПДВ).

У відповідності до вимог ст. 69 Закону організатором торгів було складено протокол № 100190916/1 від 19.09.16.

22.09.16 було опубліковане оголошення № 35697 про результати проведення аукціону з продажу майна у справі № 910/2526/14.

Слід звернути увагу, що відомості про хід продажу майна банкрута відображено в оголошеннях, які публікувалися на офіційних сайтах Міністерства юстиції України та ВГСУ.

Частиною 5 ст. 51 Закону передбачається, що організатор аукціону опубліковує розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів.

Процедура офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство врегульована також Положенням про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, яке затверджене Постановою пленуму ВГСУ від 17.12.13 № 16 (далі - Положення). Пунктом 2.2 Положення передбачається, що офіційному оприлюдненню, крім іншого, підлягають: оголошення про проведення аукціону з продажу майна боржника; повідомлення про результати аукціону з продажу майна боржника; повідомлення про скасування аукціону з продажу майна боржника.

Відповідно до вказаного положення офіційне оприлюднення відомостей про аукціон з продажу майна банкрутів здійснюється на офіційному веб-сайті державного органу з питань банкрутства (сайт Міністерства юстиції України) та Вищого господарського суду України.

На виконання вимог Закону організатором аукціону розміщено всі необхідні публікації на офіційному сайті ВГСУ та на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ліквідатором боржника при реалізації майна боржника, в тому числі заставного, було дотримано положень ст. 43, 44, 49, 57, 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та із залученням товарної біржі проведено реалізацію майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу шляхом проведення першого, повторного та другого повторного аукціонів на якому і було визначено переможця торгів.

Отже, продаж майна частинами не відбувався у зв'язку з тим, що майно вдалося реалізувати у вигляді цілісного майнового комплексу, як це передбачено положеннями Закону.

В розумінні наведених положень Закону продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу передбачає продаж всіх активів банкрута одним лотом, і положення Закону про. банкрутство не містять окремої процедури продажу заставного майна, а приписи ч. 4 ст. 42 Закону стосуються для розподілу коштів, отриманих від продажу заставного майна банкрута, тому за наявності" згоди забезпеченого кредитора таке майно відчужується в порядку, передбаченому цим Законом.

Також, слід зауважити, що вартість майна визначена незалежним оцінювачем, що спростовую доводи скаржника щодо заниження вартості реалізованого майна боржника, оскільки вартість реалізованого майна становить 708.791, 22 грн., а його оціночна вартість становить 701.447, 97 грн.

Крім того, Законом про банкрутство не передбачено обов'язку ліквідатора визначати граничну межу, до якої на аукціоні може бути знижена початкова вартість майна у вигляді цілісного майнового комплексу, в тому числі і за вимогою заставного кредитора, про що також зроблено висновок у постанові ВГСУ від 23.08.16 у справі № 901/2968/13.

Щодо погодження реалізації майна боржника із заставним кредитором, слід зазначити наступне.

Скаржником безпідставно зазначається про те, що ліквідатором було порушено норми ч. 4 ст. 42 Закону та не було погоджено з ним, як заставодержателем витрат на реалізацію майна банкрута.

Частиною 4 ст. 42 Закону передбачається, що продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

На дотримання зазначеної вимоги Закону ліквідатором на адресу скаржника було надіслано лист вих. № 02-03/216 від 14.04.16 про надання згоди на продаж заставного майна банкрута у складі цілісного майнового комплексу шляхом проведення торгів у формі аукціону, визначення початкової вартості майна на першому аукціоні як суму всіх кредиторських вимог, з можливістю проведення в порядку визначеному ст. ст. 65, 66 Закону повторного та другого повторного аукціону.

Листом вих. № 1048/5 від 21.04.16 ПАТ скаржник надав згоду на продаж майна банкрута та вчинення дій ліквідатором боржника передбачених чинним законодавством України і необхідних для проведення ліквідаційної процедури банкрута.

Слід звернути увагу на те, що Законом не передбачено вимоги погоджувати з заставним кредитором витрати на реалізацію майна банкрута, а передбачається погодження продажу заставного майна банкрута.

Крім того, ч. 4 ст. 42 Закону передбачається, що кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних із утриманням, збереженням га продажом предмета забезпечення, підлягають включенню до ліквідаційної маси.

Тобто, вказаною нормою Закону передбачається, що кошти, отримані від продажу майна спрямовуються на покриття витрат, пов'язаних із утриманням, збереженням і продажом предмета забезпечення і на задоволення забезпечених вимог. Законом не передбачається, що покриття витрат, пов'язаних з продажом майна за рахунок коштів, отриманих від самого продажу, має відбуватися за погодженням із заставним кредитора.

Крім того, за аналогією слід зазначити положення ч. 3 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", які регулюють порядок покриття витрат, пов'язаних із продажом заставного майна. Зокрема, у разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

Законодавство про банкрутство не надає кредитору, вимоги якого забезпечені заставою майна, права встановлювати додаткові вимоги щодо початкової вартості майна, що продається, а також порядку її зниження про що також зроблено висновок у постанові ВГСУ від 19.04.16 у справі № 915/684/14.

Дозвіл заставного кредитора надається на реалізацію (майна боржника) в цілому, не на кожну окрему дію, спрямовану на реалізацію майна боржника (зокрема, не на проведення конкретного аукціону, а на продаж майна банкрута). Відповідної правової позиції дотримується ВГСУ у постанові від 17.09.15 у справі № 904/2578/14.

Крім того, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом (постанова ВГСУ 19.04.16 справа № 915/684/14).

Щодо порушення строків проведення аукціону, слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 52 Закону передбачається, що організатор аукціону повинен провести аукціон протягом двох місяців з дня укладення договору про проведення аукціону, якщо інше не встановлено законом або договором.

Скаржник безпідставно стверджує, що при проведенні аукціону з продажу майна боржника було порушено положення ст. 52 Закону, а саме продаж майна банкрута відбувся з порушенням двомісячного строку після дати укладення договору на проведення аукціону.

Потрібно зазначити, що продаж майна боржника відбувся на другому повторному аукціоні, який проводився 19.09.16.

Як вже зазначалося вище, між ліквідатором боржника та організатором аукціону укладено договір про проведення аукціону від 28.04.16 та в подальшому окремі договори та додаткові угоди до них.

Умови зазначених договорів організатором аукціону та ліквідатором порушено не було так само як і не порушено ч. 1 ст. 52, ст. 65 Закону,

Пунктом 8.3 Договору про проведення другого повторного аукціону від 24.06.16 передбачено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань.

Крім того, 15.07.16 між ліквідатором та організатором аукціону було укладено додаткову угоду № 1 до договору про проведення аукціону від 24.06.16. В якому сторонами було змінено п.2.1.10 вказаного Договору, а саме встановлено термін для проведення другого повторного аукціону не більше, ніж 3 місяці з моменту укладення Договору.

Другий повторний аукціон було проведено 19.09.16., що не порушує строки встановлені договором на проведення другого повторного аукціону.

Отже, доводи скаржника щодо порушення строків проведення аукціону є безпідставними.

Щодо порушення ліквідатором боржника вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", слід зазначити наступне.

Згідно довідки Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 34/05 47 від 05.04.17 та акту № 41/05-44 від 07.04.17, позаплановою невиїзною перевіркою діяльності арбітражного керуючого Степаненка М.М., порушень під час реалізації майна приватного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк" не виявлено.

Крім того, доводи скаржника спростовуються письмовими запереченнями ліквідатора боржника та наявними матеріалами справи.

Так, за приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви публічного акціонерного товариства "Енергобанк" про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи № 910/2526/14.

Крім того, враховуючи викладене вище, заява публічного акціонерного товариства "Енергобанк" про вжиття заходів щодо забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для накладення арештів на реалізоване майно.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити публічному акціонерному товариству "Енергобанк" в задоволенні заяви про визнання результатів аукціону недійсними в межах справи № 910/2526/14.

2.Заяву публічного акціонерного товариства "Енергобанк" про вжиття заходів щодо забезпечення позову - залишити без задоволення.

3.Копію ухвали надіслати сторонам та голові комітету кредиторів.

Суддя М.В. Пасько