ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 жовтня 2017 року Справа № 905/2065/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Іванової Л.Б.,
Губенко Н.М.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 22.02.2017
у справі№ 905/2065/16 господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж"; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой"; 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд"; 5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком" Інвест-Строй"; 6. Публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр"; 7. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дар"; 8. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ"; 9. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой"; 10. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой"; 11. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія"; 12. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект"
просолідарне стягнення 290 055 270,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 03.04.2017 було повернуто касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" подану на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі № 905/2065/16 на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.07.2017 було повторно повернуто касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" подану на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі № 905/2065/16 на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Подана 07.08.2017 (відповідно до вхідного штампу суду апеляційної інстанції) втретє Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" (надалі - скаржник) касаційна скарга на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі № 905/2065/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

До поданої втретє касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" додано докази надіслання копії скарги лише Товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", проте не додано доказів надіслання копії касаційної скарги іншим сторонам у справі.

Скаржник за змістом касаційної скарги зазначає, що: "Станом на 4 серпня 2017 року ТОВ "ДОРСТРОЙ" змінило юридичну адресу та перереєструвалось в м. Васильків Київської області, що унеможливлює виконання вимог Вищого господарського суду України, щодо вручення чи направлення копії скарги на адресу відповідачів, зареєстрованих в м. Донецьку, оскільки згідно до інформації УДППЗ "УКРПОШТА", що розміщена за електронною адресою http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)9C72344BD415E108C2257D9D00475E6E?OpenDocument&year=2014&month=11& призупинено приймання до пересилання поштових відправлень до/з певних населених пунктів Донецької області, зокрема м. Донецька. Таким чином, позивач не має об'єктивної можливості направити копію касаційної скарги на адресу Відповідачів, що знаходяться у м. Донецьку".

Разом з тим, скаржником до касаційної скарги не додано навіть доказів надіслання копії скарги сторонам, які знаходяться за межами міста Донецька, а саме: Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" та Публічному акціонерному товариству "Тельманівський кар'єр", що є порушенням вимог ч. 4 ст. 111 ГПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Дослідивши подану втретє Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що скаржником не виконані вимоги ухвал Вищого господарського суду України від 03.04.2017 і 12.07.2017 та втретє не додано доказів сплати судового збору, що, відповідно до наведеного, є підставою для повернення касаційної скарги скаржникові без розгляду.

При цьому, у тексті касаційної скарги скаржник зазначає, що підприємство на даний час знаходиться у важкому фінансовому стані. Приймаючи до уваги значний розмір судового збору за подання даної скарги він не має змоги його сплатити. Проте, жодного разу при зверненні до Вищого господарського суду України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", не подано клопотання про звільнення чи відстрочення сплати судового збору з відповідним обґрунтуванням та з додаванням до нього, відповідно до ст. 32 ГПК України, належних доказів.

Крім того, згідно зі ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що у клопотанні про відновлення пропущеного строку повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за клопотанням сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Клопотання про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 22.02.2017 обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України, касаційна скарга може бути подана повторно. На даний час строк для касаційного оскарження зазначеної ухвали суду сплив, але при цьому скаржник не мав жодної можливості раніше звернутись до суду із даною повторною скаргою.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Стаття 129 Конституції України визначає, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень ст. 107 ГПК України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття касаційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наведені вище порушення подання касаційної скарги, що призводять до повернення її без розгляду, вже допускалися скаржником, про що Вищим господарським судом України було винесено відповідні ухвали, проте, при даному (третьому) зверненні скаржника до суду із касаційною скаргою, вказані порушення так і не були ним усунуті, що свідчить про зловживання Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" процесуальними правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, та призводить до навмисного затягування розгляду даної справи.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не вбачає підстав для відновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 53, ст. 86, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" у відновленні строку на подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі № 905/2065/16.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі № 905/2065/16 повернути скаржнику без розгляду.

3. Справу № 905/2065/16 повернути до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Л.Б. Іванова

Н.М. Губенко