ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2017 р. Справа № 922/1868/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників:

позивача -ОСОБА_1 (довіреність №17/17 від 10.03.2017 року);

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2700Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 15.08.2017 року у справі №922/1868/17,

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Чичельник, Вінницька область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Транс", м. Харків,

про стягнення 155820,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 - звернувся з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Асканія Транс" - про стягнення заборгованості в сумі 155820,00 грн., мотивуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором №01-09-16/Е від 01.09.2016 р. Окрім того, позивач просить Суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2337,30 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.08.2017 року у справі №922/1868/17 (суддя Суярко Т.Д.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.08.2017 року у справі №922/1868/17 та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 року апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 02.10.2017 року.

Ухвалою суду від 02.10.2017 року клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено, та відкладено розгляд справи на 23.10.2017 року.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду апеляційної скарги, не реалізував своє право на участь у судовому процесі та не забезпечив явку представника в судове засідання.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представника відповідача не була визнана обов'язковою, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначеного представника за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні уповноваженого представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2016 р. між позивачем (як виконавцем) та відповідачем (як замовником) було укладено договір №21/09/16 на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів (далі - договір на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів).

Відповідно до п. 1.1 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, даний договір врегульовує взаємовідносини сторін при виконанні виконавцем доручень замовника з організації перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом.

Замовник планує та організовує, а виконавець здійснює міжнародне перевезення та доставляє вантаж із пункту завантаження в пункт вивантаження відповідно до заявок замовника (п. 1.2 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів).

Згідно з п. 4.1 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, всі види послуг оплачуються замовником по договірним цінам (ставкам), зазначеним в заявці. Валюта платежу - гривня. Дата оплати - день зарахування грошових коштів на рахунок виконавця.

В п. 4.3 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів сторони домовились, що оплата здійснюється в строк до 7 банківських днів з моменту отримання замовником оригіналу CMR (ТТН) та оригіналу рахунка. В разовому замовленні можуть бути вказані інші строки оплати, які мають пріоритет перед умовами договору.

Згідно з п. 8.5 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, умови заявки мають пріоритет перед умовами даного договору.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами було підписано Заявку №21/09/16 до договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, відповідно до якої перевізник (позивач) за замовленням відповідача здійснює автотранспортну перевозку вантажу (медикаменти, 14 паллет/ 4 тони). Зазначено водієм ОСОБА_3 та автомобіль ДАФ НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 за маршрутом Вишневий (Україна)-Казахстан; дата завантаження - 22.09.2016 р.; адреса завантаження - "Дельта Медикал" брокер ОСОБА_4, м. Вишневий, Києво-Святошинський район, вул. Чорновола, 43; адреса розмитнення - Алмати 2, Караганда 1; вантажоодержувач - згідно CMR.

В заявці сторони домовились про наступний порядок розрахунків за договором: загальна сума фрахту становить 9800 дол. США; 40% (3800 дол.США) сплачується відповідачем як передплата, решта (6000 дол.США) сплачується відповідачем після отримання скану CMR та повного пакету документів впродовж 3-5 днів (згідно НБУ на момент завантаження).

Згідно CMR №0646774 ТОВ "Галаксі Фарм" через перевізника ОСОБА_3 поставило "Amanat" Ltd (місто Казахстан) товар в кількості 14 паллет.

Згідно CMR №0210284 ТОВ "Галаксі Фарм" через перевізника ОСОБА_3 поставило Kazakh Pharmaceutical Company Medservise (місто Алмати) товар в кількості 12 паллет.

Позивач стверджує, що вказане перевезення було здійснено на виконання ним своїх зобов'язань за договором на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів та заявкою №21/09/16.

На оплату наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунок №82 від 20.10.2016 р. (арк.с. 20).

Позивач стверджує, що відповідач частково розрахувався за надані за договором на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів послуги в сумі 93974,00 грн. (на підтвердження чого надає прибутково-касовий ордер №1 від 23.09.2016 р. на суму 93974,00 грн.) а.с. 109, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 160577,08 грн. та зумовило звернення з позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд зазначив позивачем не доведено факту виконанням ним своїх зобов'язань за договором №21/09/16 на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів від 21.09.2016 р. та Заявкою №21/09/16

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Отже, перевезенням вважається доставлення вантажу з одного чітко визначеного пункту до іншого чітко визначеного пункту; учасниками правовідносин з перевезення вантажу є одержувач (конкретно визначена особа, яка безпосередньо отримує товар), перевізник (конкретно визначена особа, яка здійснює перевезення вантажу) та відправник (конкретно визначена особа, яка передає вантаж для його перевезення та оплачує перевезення такого вантажу).

Оскільки за укладеним з відповідачем договором позивач зобов'язався здійснити саме міжнародне перевезення та доставку вантажу з пункту завантаження згідно із заявками відповідача (п. 1.2 договору), суд дійшов висновку, що укладеним договором сторони врегулювали саме відносини з перевезення (а не транспортного експедирування), за якими перевізником визначено позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Договором сторони не визначали обов'язок позивача особисто виконати перевезення, зміст зобов'язання за договором про неможливість виконання обов'язків перевізника іншою особою також не свідчить.

Разом з тим, колегією суддів встановлено та вбачається зі змісту заявки до договору, що перевізником вказано ФОП ОСОБА_2, замовником - ТОВ "Асканія Транс".

В п. 8.5 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, сторони домовились, що умови заявки мають пріоритет перед умовами даного договору.

Заявкою №21/09/16 сторони наступним чином врегулювали умови перевезення вантажу: перевізник (ФОП ОСОБА_2.) повинен здійснити автотранспортну перевозку довірений відправником ("Дельта Медикал") вантажу (14 паллет/4 тони медикаментів) в пункти призначення: Алмати 2 і Караганда 1 та видати його одержувачу (згідно даних міжнародної товарно-транспортної накладної).

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що між сторонами склалися відносини з договору міжнародного перевезення, а не транспортного експедирування.

Згідно з ч. 2 ст. 908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За приписами п. 47 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 р. N 401, чинного на даний момент, вантажовідправник повинен подати перевізнику товарно-транспортні накладні. Товарно-транспортні накладні і акти заміру (зважування) є основними транспортними документами, які визначають взаємовідносини між вантажовідправниками, вантажоодержувачами та перевізником. Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в товарно-транспортних документах. Автотранспортні підприємства і організації (тобто перевізник) мають право перевіряти правильність цих відомостей.

Отже, з огляду на положення ст. 909 ЦК України, п. 47 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 р. N 401, та ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, належним доказом виконання позивачем перед відповідачем своїх зобов'язань за договором є - міжнародна товарно-транспортна накладна, яка містить всі погоджені сторонами в заявці та договорі відомості, за якими перевізник (позивач особисто чи залучений ним перевізник ОСОБА_3.) доставив завантажені відправником ("Дельта Медикал") 14 паллет/4 тони медикаментів в пункти призначення: Алмати 2 і Караганда 1 та видав їх одержувачу (згідно даних міжнародної товарно-транспортної накладної).

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано міжнародні товарно-транспортні накладні №№ 0646774 та 0210284 (арк.с. 96, 97).

В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності у позивача чи водія (ОСОБА_3.) зауважень щодо правильності заповнення вказаних міжнародних товарно-транспортних накладних, хоча як зазначалось вище, п. 47 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 р. N 401, надає перевізнику право перевіряти правильність заповнення відомостей в міжнародних товарно-транспортних накладних.

Зміст міжнародної товарно-транспортної накладної №0646774 свідчить, що перевізник (ОСОБА_3.) доставив довірений відправником (ТОВ "Галаксі Фарм") вантаж (14 паллет) та видав його одержувачу (ТОВ "+Аманат"). Розмитнення товару відбулось на митному посту №39851804. (а.с.96).

Зміст міжнародної товарно-транспортної накладної №0210284 свідчить, що перевізник (ОСОБА_3.) доставив довірений відправником (ТОВ "Галаксі Фарм") вантаж (12 паллет) та видав його одержувачу (ТОВ "Медсервис Плюс"). Розмитнення товару відбулось на митному посту №55302. (а.с.97).

Аналізуючи зміст домовленості сторін згідно умов договору, заявки №21/09/16 та зміст наданих позивачем міжнародних товарно-транспортних накладних (МТТН) №№0646774 та 0210284 (арк.с. 96, 97), суд першої інстанції дійшов правомірних висновків, що:

1) МТТН свідчать про здійснення перевезення вантажу від вантажовідправника ТОВ "Галаксі Фарм", замість, як то передбачено заявкою №21/09/16 - "Дельта Медикал";

2) МТТН свідчать про здійснення перевезення вантажу в кількості 26 паллет, замість, як то передбачено заявкою №21/09/16 - 14 паллет;

3) МТТН свідчать про розмитнення товару на митних постах №39851804 та 55302, замість, як то передбачено заявкою №21/09/16 - Алмати 2, Караганда 1.

Інших доказів виконання договору та заявки №21/09/16 позивачем, в порушення вимог ст. 909 ЦК України та ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що міжнародні товарно-транспортні накладні №№0646774 та 0210284 з достовірністю не підтверджують факту виконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем саме за договором та заявкою №21/09/16.

Позиція позивача з приводу доведеності правового зв'язку між договором, заявкою №21/09/16 та міжнародними товарно-транспортними накладними (МТТН) №№ 0646774 та 0210284 (арк.с. 96, 97) у зв'язку з тим, що і в заявці і в МТТН адреса завантаження є м. Вишневий, Києво-Святошинський район, вул. Чорновола, 43 - є безпідставною.

В заяві відправником є одна особа ("Дельта Медикал"), а в МТТН - інша (ТОВ "Галаксі Фарм"). При цьому, як вірно вказано місцевим судом, що ідентифікувати юридичну особу лише за адресою реєстрації - є неможливим.

Твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що відповідач (ТОВ "Асканія Транс") є особою, яка безпосередньо подала заявку на перевезення за замовленням основного клієнта - швейцарської компанії Delta Medical Promotions, яка доручила відправлення товару ТОВ "Галаксі Фарм" - по-перше, матеріали справи не підтверджують; по-друге, не свідчать про наявність правового зв'язку між погодженим сторонами в наявній в матеріалах справи заявці відправником товару "Дельта Медикал" та відправником товару згідно CMR ТОВ "Галаксі Фарм".

Як вже було досліджено сужом першої інстанції та правломірно зазначено, що заявка Delta Medical Promotions від 19.09.2016 р. на отримання товару, відповідно до якої відправником є ТОВ "Галаксі Фарм", завантажувачем - Pharmaceutical products, а контактними особами - Amanat Ltd, Medservice Plus, Viva Pharm LLP - з достовірністю не підтверджує обставин здійснення позивачем перевезення за МТТН №№ 0646774 та 0210284 на виконання договору та заявки №21/09/16.

Отже, оскільки доказування не може базуватись на припущеннях, позивачем не доведено факту виконання зобов'язань саме в межах договору та заявки №21/09/16, які визначені ним як підстави позову.

Окрім того, статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В заявці та договорі сторони погодили, що остаточна оплата послуг з перевезення здійснюється відповідачем на користь позивача після отримання скану CMR та повного пакету документів впродовж 3-5 днів.

Втім, позивачем, в порушення вимоги ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів отримання відповідачем скану CMR та повного пакету документів. Надані позивачем поштовий чек про здійснення поштового відправлення (арк.с.22) про відповідні обставини не свідчить, оскільки не встановлює вмісту поштового відправлення. Опис вкладення до цінного листа від 22.02.2017 р. (арк.с.80) не містить відомостей про направлення повного пакету документів та МТТП № 0646774. Надана позивачем експрес-накладна №3645 взагалі не свідчить про здійснення кур'єрської доставки відповідачу, а також не містить відомостей про вміст такої доставки.

Отже позивачем не доведено не тільки факту надання відповідачу послуг з перевезення згідно умов договору та заявки, але й не доведено настання строку виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Твердження позивача про те, що факт здійснення відповідачем часткового розрахунку згідно прибутково-касового ордеру від 23.09.2016 (арк.с. 109) свідчить про визнання відповідачем своїх зобов'язань за договором та заявкою - є помилковим, оскільки прибутково-касовий ордер з достовірністю не свідчить про здійснення позивачем перевезення та здійснення відповідачем часткової оплати саме згідно МТТН №№ 0646774 та 0210284 (арк.с. 96, 97).

В судовому засіданні 23.10.2017 року представником позивача було надано клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів (вх.№10703), а саме копії відповіді ТОВ "Галаксі Фарм" на адвокатський запит відповідно до якого ТОВ "Галаксі Фарм" повідомляє, що відправлення вантажу здійснювалось за розпорядженням та на замовлення власника вантажу - компанії Delta Medical Promotions AG, на підставі договірних відносин між їхніми компаніями.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Представником позивача жодним чином не було обґрунтовано неможливості подання даного доказу до суду першої інстанції, за таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги даний лист від ТОВ "Галаксі Фарм".

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалам справи.

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до вимог статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З огляду на викладене, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційний скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Харківської області від 15.08.2017 року у справі №922/1868/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.08.2017 року у справі №922/1868/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 23.10.2017 року.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.