ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. Справа № 917/608/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І. В.;

за участі секретаря судового засідання Кладька А.С.,

за участі представників сторін:

позивача не зявився,

відповідача ОСОБА_1 (дов.№5 від 03.01.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (вх.№2890П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.09.2017 у справі №917/608/16,

за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" про розстрочку виконання рішення суду у справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", м.Лубни, Полтавська область,

про стягнення 9997052,15 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.09.2017 (суддя Безрук Т.М.) заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" про розстрочку виконання рішення суду від 27.02.2017 у справі № 917/608/16 - задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Полтавської області від 27.02.2017 у справі №917/608/16 шляхом сплати належних до стягнення сум помісячно за графіком, викладеним у резолютивній частині ухвали суду. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Позивач з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.09.2017 у справі №917/608/16. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги.

Також, апелянт зазначив, що повний текст апеляційної скарги буде надіслано до суду одразу після ознайомлення зі змістом оскаржуваної ухвали.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.09.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, її розгляд призначено на 17.10.2017 на 11:30 год.

17.10.2017 від відповідача до суду надійшов відзив (вх.№10489) на апеляційну скаргу, в якому просить - ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.09.2017 у справі №917/608/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання 17.10.2017 апелянт не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами оскарження ухвали господарського суду Полтавської області у даній справі (а.с.156, том 2). На день розгляду апеляційної скарги повного розширеного тексту апеляційної скарги суду не надав.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечувала та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Господарським судом Полтавської області у справі №917/608/16 прийнято рішення від 27.02.2017 про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 276148,32 грн 3% річних, 2909940,80 грн інфляційних, 47791,34 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору (а.с.61-68, том 4).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 вказане рішення господарського суду Полтавської області залишено без змін (а.с.185-203, том 4).

На виконання рішення господарського суду Полтавської області від 27.02.2017 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ від 13.06.2017 №917/608/16 (а.с.212, том 4).

Постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2017 рішення господарського суду Полтавської області від 27.02.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі №917/608/16 залишено без змін (а.с.250-256, том 4).

Боржник звернувся до господарського суду Полтавської області із заявою, в якій просив суд розстрочити виконання вказаного рішення на 60 місяців зі сплатою присуджених до стягнення сум рівними частинами щомісячно згідно з графіком до серпня 2022 року.

Позивач проти заяви відповідача про розстрочку виконання рішення заперечував.

11.09.2017 господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу, якою частково задоволено заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" про розстрочку виконання рішення суду від 27.02.2017 у справі № 917/608/16 .

Відповідно до частини 1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктами 7.1.1, 7.1.2, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України розяснено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із вищенаведеного, відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають своєчасне виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, заява про надання розстрочки виконання рішення суду мотивована тим, що з незалежних від відповідача причин, підприємство не в змозі негайно сплатити штрафні санкції та судовий збір за рішенням суду, оскільки знаходиться у тяжкому фінансовому стані, що зумовило виникнення затримки з виплати заробітної плати працівникам ПАТ «Лубнигаз».

У ході апеляційного провадження представник відповідача зазначила, що основним джерелом надходження коштів від господарської діяльності ПАТ «Лубнигаз» є виключно розрахунки споживачів за спожитий природний газ, що значно впливає на фінансовий стан та платоспроможність товариства. Неопалюваний літній період для ПАТ «Лубнигаз» є періодом із значним скороченням споживання газу, грошові надходження від споживачів за послуги газу скорочені. Заборгованість між сторонами виникла через особливості правового регулювання господарської діяльності відповідача, ціна закупівлі природного газу перевищила ціну продажу його населенню у 2011 році; обсяг субвенцій не достатній для погашення боргу за газ перед усіма кредиторами. ПАТ «Лубнигаз» займає монопольне становище з обслуговування населення чотирьох районів Полтавської області та здійснення вибухонебезпечних, ремонтних робіт, а тому господарська діяльність ПАТ «Лубнигаз» має велике значення для безперебійної роботи та нормального функціонування закладів, установ в Лубенському, Гребінківському, Оржицькому, Пирятинському районах Полтавської області.

Крім того, відповідач - ПАТ «Лубнигаз», посилається на те, що примусове виконання рішення суду призведе до катастрофічних наслідків: неможливості вчасного усунення аварійних ситуацій на газопроводах, здійснення планового та капітального ремонту.

На підтвердження скрутного матеріального становища заявником надано звіт про фінансові результати за І півріччя 2017 року, баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.06.2017, звіт про рух грошових коштів за І півріччя 2017, відповідно до яких підприємство є збитковим.

Матеріали справи містять довідку від 11.08.2017 №1350 та довідку №1657 від 13.10.2017 про строки затримання виплати заробітної плати працівникам підприємства боржника.

Довідки ПАТ "Державний ощадний банк України" від 18.08.2017, ПАТ "Приватбанк" від 19.08.2017 свідчать про недостатність залишку коштів на рахунку заявника для одномоментної виплати стягнутої за судовим рішенням суми.

Отже, як пояснює відповідач, ці фактори впливають на фінансовий стан підприємства. Зазначені обставини та надані докази свідчать про неможливість негайно та одноразово оплатити всю суму заборгованості.

Колегія суддів зазначає, що в основу ухвали про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. У зв'язку з тим, що розстрочка виконання рішення подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, слід враховувати закріплені в нормах матеріального права допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення. Довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Згідно з довідкою від 11.08.2017 загальна сума дебіторської заборгованості ПАТ "Лубнигаз" становить 7398032,54 грн. Матеріали справи містять докази проведення постійної роботи по стягненню заборгованості з контрагентів, а саме: рішення господарського суду Полтавської області від 30.03.2017 у справі №917/214/17, від 04.04.2017 у справі №917/92/17, від 11.04.2017 у справі №917/386/17, облікову картку зведеного виконавчого провадження.

Предметом спору у справі №917/608/16 є інфляційні та 3% річних, нараховані на заборгованість, яку стягнуто постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 у справі №18/1407/12.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.09.2015 сплата даного боргу розстрочена до серпня 2018 року (а.с.13-18; 19-26, том 1).

Як свідчать матеріали справи, ПАТ «Лубнигаз» погашає заборгованість за основним боргом на користь стягувача на підставі ухвали господарського суду Полтавської області від 08.09.2015 про розстрочку виконання рішення суду у справі №18/1407/12. Представник відповідача зазначила, що ПАТ «Лубнигаз» оплачено суму основного боргу за наданою розстрочкою до листопада 2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у звязку з тяжким фінансовим становищем відповідача примусове одномоментне стягнення присудженої за рішенням суми призведе до неможливості виконання не лише рішення у справі №917/608/16 про стягнення інфляційних та 3% річних, а й погашення основного боргу за природний газ, стосовно стягнення якого прийнято судове рішення у справі №18/1407/12, а також призведе до неможливості виконання боржником інших зобовязань перед позивачем за договором про реструктуризацію заборгованості від 31.12.2009 року.

Враховуючи специфічний вид діяльності відповідача: розподіл природного газу, обслуговування газових мереж, ремонт газопроводів та ліквідації аварійних ситуацій для населення, бюджетних установ та організацій, та той факт, що основний борг перед позивачем виник у відповідача внаслідок невідповідності тарифів та ціни закупки природного газу, що підтверджується спільними протокольними рішеннями, за якими проводилося відшкодування цього боргу, а також, враховуючи заперечення позивача щодо надмірно тривалого перенесення терміну до серпня 2022 року для виконання рішення, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що наведені обставини є винятковими, і арешт коштів на рахунках боржника та продаж його майна може призвести до зупинення діяльності боржника чи до його банкрутства, і як наслідок - до неможливості продовження діяльності з розподілу природного газу, в тому числі і для населення, експлуатації газових мереж.

З метою недопущення негативних соціальних, техногенних та інших наслідків зупинки діяльності боржника щодо надання послуг, задля забезпечення безперебійної роботи та нормального функціонування газового обладнання, постачання газу до громадян, закладів, установ в Лубенському, Гребінківському, Оржицькому, Пирятинському районах Полтавської області, господарський суд Полтавської області дійшов правомірного висновку про надання розстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, а також інтереси обох сторін, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду від 27.02.2017 справі №917/608/16 на 2 роки - до вересня 2019 зі сплатою боржником присудженої до стягнення суми щомісячно за визначеним судом графіком.

Позивач (апелянт) не навів та не обґрунтував вимог апеляційної скарги, яка не містить конкретних посилань на норми матеріального та процесуального права та обставини справи. Уточнений тест апеляційної скарги суду не надано.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, тому ухвалу господарського суду Харківської області від 11.09.2017 у справі № 917/608/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.09.2017 у справі №917/608/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 20.10.2017 року.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя Я.О.Білоусова

Суддя І.В.Тарасова