РІШЕННЯ

10.10.2017Справа №910/20402/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/20402/16

за позовом Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Де-Люкс», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - комунальне підприємство «Київтранспарксервіс», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп», м. Київ,

про повернення земельної ділянки,

за участю представників:

прокуратури - Такташова О.Я. (посвідчення від 26.10.2016 № 044658);

позивача - Закаль О.О. (довіреність від 03.07.2017 № 225-КМГ-3414);

відповідача - Глущенка М.М. (довіреність від 04.01.2017 № 01);

третя особа на стороні позивача - не з'явилися;

третя особа на стороні відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська місцева прокуратура № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі - КМР) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Де-Люкс» (далі - ТОВ «Де-Люкс»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» (далі - ТОВ «Київ Інвест Груп»), про повернення земельної ділянки площею 0,005 га, що розташована за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект Петра Григоренка, буд. 4-А, шляхом звільнення від автомобільного газозаправного пункту та його складових (далі - АГЗП).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 (суддя Головатюк Л.Д.) позовні вимоги Прокуратури задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 (колегія суддів: Отрюх Б.В., Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.) скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2016; прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.06.2017 касаційну скаргу Прокуратури задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 у справі № 910/20402/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу № 910/20402/16 передано судді Курдельчуку І.Д. для розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 прийнято справу № 910/20402/16 до свого провадження; призначено розгляд справи на 12.09.2017; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» (далі - Підприємство).

12.09.2017 прокурор подав суду письмові пояснення та документи на виконання вимог ухвали суду.

12.09.2017 відповідач подав суду клопотання про припинення провадження у справі, в якому просив суд припинити провадження у справі, посилаючись на відсутність предмету спору.

Суд відклав розгляд вказаного клопотання у наступне судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 відкладено розгляд справи на 27.09.2017.

27.09.2017 прокурор подав суду письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «Де-Люкс» про припинення провадження у справі та задовольнити позовні вимоги повністю.

27.09.2017 Підприємство подало суду письмові пояснення, в яких вказало, що станом на 19.09.2017 поруч з паркувальним майданчиком (за межами паркувального майданчика) за адресою: проспект Григоренка, 1, існує частково демонтоване обладнання АГЗП; адреса проспект Григоренка, 4-А, не включено до переліку паркувальних майданчиків, закріплених за Підприємством.

У судовому засіданні 27.09.2017 було оголошено перерву до 10.10.2017 відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

10.10.2017 прокурор подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії акта обстеження спірної земельної ділянки від 06.10.2017 № 17-1570-02.

10.10.2017 відповідач подав суду додаткові письмові пояснення, в яких повідомив про відсутність на спірній земельній ділянці АГЗП та просив припинити провадження у справі.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для припинення провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У пункті 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Предметом господарського спору у даній справі є зобов'язання повернути земельну ділянку шляхом звільнення від АГЗП.

Матеріали справи містять документи, з яких вбачається як відсутність АГЗП, так і наявність її певних частин.

Разом з тим, відсутність АГЗП на спірній земельній ділянці не означає відсутність предмету спору, оскільки прокурор просить зобов'язати повернути спірну земельну ділянку.

Представники прокуратури та позивача у судовому засіданні 10.10.2017 надали пояснення по суті спору та підтримали позов повністю.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору та проти задоволення позовних вимог заперечив повністю.

Представники третіх осіб у судове засідання 10.10.2017 не з'явилися; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили; вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 Постанови № 18 зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 10.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані учасниками процесу документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Підставами для скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи стало те, що:

- право власника земельної ділянки вимагати усунення порушення його прав на землю не обумовлюється обов'язковою наявністю попередньо складених актів перевірок чи протоколів про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель для звернення з відповідним позовом;

- суд апеляційної інстанції, констатуючи невідповідність наданого акта обстеження земельної ділянки вимогам законодавства про порядок проведення перевірки органом самоврядного контролю, залишив поза увагою, що позов у цій справі подано в інтересах держави в особі КМР як власника земельної ділянки на захист її порушеного права на земельну ділянку через використання відповідачем, а не в межах реалізації Головним управлянням земельних ресурсів виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) покладених на нього функцій з вжиття заходів з усунення виявлених порушень законодавства;

- судами достовірно не з'ясовано обставини щодо правомірності передання ТОВ «Де-Люкс» семи місць для паркування транспортних засобів саме за адресою: просп. Петра Григоренка, 4а у Дарницькому районі м. Києва, як і розміщення там газозаправного пункту;

- на підставі рішення міськради законним користувачем спірної земельної ділянки є Підприємство, яке в порушення приписів процесуального закону не залучено до участі у справі з метою з'ясування обставин вчинення землекористувачем правочинів, внаслідок яких відбулось зайняття земельної ділянки третіми особами.

Відповідно до частини першої статті 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

У новому розгляді справи Господарським судом міста Києва встановлено таке.

Прокурор вказує, що спірна земельна ділянка використовується відповідачем без відповідного рішення про передачу її для використання.

Відповідно до пункту 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (далі - Постанова № 6) підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України (далі - ЗК України) після прийняття органом державної влади або місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки у власність або в користування, затвердження результатів аукціону, укладення відповідної цивільно-правової угоди, набуття права власності на житловий будинок, будівлю, споруду особа має право на одержання земельної ділянки у власність або в користування і право вимагати оформлення документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

Статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

22.07.2015 Підприємством і TOB «Транс-Парк-сервіс» було укладено договір № ДНП-2015-07/30 (далі - Договір № ДНП-2015-07/30) про надання права на експлуатацію фіксованих місць для паркування щодо експлуатації 150 місць для паркування.

У свою чергу, 01.12.2015 ТОВ «Транс-Парк-сервіс» та ТОВ «Де-Люкс» було укладено договір № б/н (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого відповідач приймає у строкове платне користування та експлуатацію 7 (сім) місць для паркування транспортних засобів на пакувальному майданчику розташованого за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. П. Григоренка (навпроти буд №1) (проспект П. Григоренка, 4а (біля будівлі за адресою проспект П.Григоренка, 4а літера А).

23.05.2016 ТОВ «Де-Люкс» і ТОВ «Київ Інвест Груп» укладено договір господарського відання № 01-В/Г-4а (далі - Договір № 01-В/Г-4а), згідно умов якого ТОВ «Київ Інвест Груп» отримало складові АГЗП, що знаходяться за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. Григоренка, 4а (навпроти буд №1) .

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суду не подано доказів того, що вказані договори були визнані недійсними.

Рішенням КМР від 25.12.2008 № 1051/1051 було затверджено «Правила паркування транспортних засобів у м. Києві», відповідно до пункту 17.3.2 яких, визначено, що особливі умови користування земельними ділянками, на яких розташовані спеціально обладнані та відведені місця, полягають в розроблені та погодженні в установленому цими Правилами порядку схем організації дорожнього руху згідно з якими у оператора виникає право надання платних послуг паркування транспортних засобів та не потребує розроблення проектів відведення цих земельних ділянок.

Земельна ділянка яка є предметом спору, згідно з Наказом державного комітету України з земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 відноситься до секції «J» підрозділу 12 - землі транспорту.

23.06.2011 рішенням КМР № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві» (зі змінами та доповненнями), визначено перелік адрес паркувальних майданчиків, які закріплені за Підприємством.

Паркувальльний майданчик за адресою: просп. Григоренка 1, включено до зазначеного Переліку.

Пунктом 17.3.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням КМР від 25.12.2008 № 1051/1051, платні місця для паркування транспортних засобів (майданчики для платного паркування) призначені для тимчасової стоянки транспортного засобу зі стягненням плати за паркування у відведених або спеціально обладнаних місцях без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місця для паркування транспортних засобів необхідним обладнанням. Організація та експлуатація місць платного паркування транспортних засобів здійснюється лише оператором або підприємствами, з якими оператор уклав відповідний договір.

Відповідно до підпункту 9 пункту 3.1 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Києві Департамент земельних ресурсів при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, проводить обстеження земельних ділянок щодо їх використання землекористувачами та складає відповідні акти обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок.

Пунктом 6.1 та пунктом 6.2 зазначеного Положення визначено, що Департамент земельних ресурсів після виявлення порушень земельного законодавства складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дає вказівку про необхідність усунення порушень земельного законодавства.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства складаються у двох примірниках, один з яких видається особі, яка вчинила порушення земельного законодавства, або направляється їй поштою. В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства зазначаються: Номер акта; Прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, щодо яких проводиться перевірка, та їх адреси або місцезнаходження; Прізвище, ім'я, по батькові та посада працівника Головного управління, який здійснює перевірку; Дата та підстави проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства; Дані про земельну ділянку (місце розташування, розмір, цільове призначення, наявність документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, та інші дані); Виявлені порушення земельного законодавства; Пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства.

Таким чином, у випадку виявлення порушень норм земельного законодавства має бути складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, а не акт обстеження земельної ділянки, у якому мають міститися пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства, проте в наявному в матеріалах справи акті зазначені пояснення відсутні, так як і відсутні будь-які докази направлення даного акта відповідачу.

В матеріалах справи відсутні заяви, скарги чи звернення фізичних та юридичних осіб, чи іншої інформації щодо порушення відповідачем вимог земельного законодавства на паркувальному майданчику, що знаходиться на спірній земельній ділянці.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 197 Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (далі - Мінрегіон) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України. Мінрегіон є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну регіональну політику, державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування/житлово-комунального господарства, а також забезпечує формування державної політики у сфері архітектурно-будівельного контролю та нагляду, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно із пунктом 8 названого Положення Мінрегіон здійснює повноваження центрального органу виконавчої влади з нормування у будівництві управління у сфері містобудування шляхом планування територій на державному рівні, визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення містобудівної документації та проведення моніторингу за дотриманням законодавства у сфері містобудування, проведення містобудівного моніторингу на державному рівні.

11.11.2015 Мінрегіон листом №7/17-13302 повідомлено ТОВ «Де-Люкс» про погодження концепції на розміщення АГЗП - модульного типу за вказаною адресою та її схвалено на засіданні Секції «Житлового будівництва, промислової та інженерно-транспортної забудови».

Під час схвалення вказаної концепції Мінрегіон зазначив, що розміщення АГЗП модульного типу передбачається на ділянці тимчасово організованого паркувального майданчику. Територія майданчику АГЗП - модульного типу має тверде покриття. Земельна ділянка на якій знаходиться паркувальний майданчик характеризується наявністю інженерних мереж і під'їзних шляхів. Важливим є те, що ділянка є невід'ємною частиною паркувального майданчику.

Департаментом містобудування та архітектури розглянуто запит ТОВ «Де-Люкс» від 17.02.2016 № 17/06-17-02 щодо погодження розміщення АГЗП модульного типу та операторної на території паркувального майданчика за адресою: вул. просп. Григоренка, 4а у листі від 19.02.2016 № 2466/0/16- 2/27-16 вказано, що принципово не заперечує щодо розміщення газового автомобільного заправного пункту модульного типу та операторної на території паркувального майданчика за адресою: просп. Григоренко, 4а, за умови подальшого виконання ТОВ «Де-Люкс» заходів з оформлення паспорту прив'язки об'єкту до місцевості та погодження в установленому порядку Концепції щодо розміщення наведеного газового автомобільного заправного пункту модульного типу, виконання вимог та отримання погоджень, передбачених ДБН В. 1.2-7-2008 «Основні вимоги до будівель і споруд. Пожежна безпека» та Концепцію.

З огляду на викладене листування, Мінрегіоном було враховано той факт, що АГЗП модульного типу виконаний згідно з технічними умовами є цілісним заводським виробом, його розміщення на території паркувального майданчику, що знаходиться на спірній земельній ділянці не має ознак будівництва у зв'язку з чим містобудівним законодавством не передбачено отримання вихідних даних для проектування об'єкту містобудування, дозвільних документів на виконання будівельних робіт і відповідно, введення в експлуатацію інспекцією Державного архітектурного-будівельного контролю.

Розділом 3 Постанови № 6 визначені положення щодо відповідальності за порушення земельного законодавства та у пункті 3.1 визначено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від порушення порядку надання земельної ділянки у власність чи у користування (неправильне оформлення правовстановлювального документа, ухвалення рішення про надання земельної ділянки всупереч чинному законодавству або неуповноваженим органом чи особою, у завищеному розмірі або особі, яка не має права на отримання конкретної земельної ділянки, тощо).

Слід зазначити, що відсутні докази того, що відповідач використовує спірну земельну ділянку без достатніх правових підстав.

ТОВ «Де-Люкс» документально підтвердило вчинення дій спрямованих на погодження та розміщення АГЗП на спірній земельній ділянці та використання її шляхом укладення відповідного договору з ТОВ «Транс-Парк-сервіс», яке у свою чергу уклало Договір № ДНП-2015-07/30 з Підприємством як єдиним оператором з паркування транспортних засобів в м. Києві на підставі рішення КМР від 26.06.2007 № 930/1591.

Слід зауважити, що суперечливі пояснення учасників процесу стосовно місцезнаходження частини земельної ділянки за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. Григоренка, 4а чи м. Київ, Дарницький район, просп. Григоренка, 1 знайшли своє розвязання при дослідженні схеми ОДР з якої вбачається, що частина земельної ділянки на якій розташовано АГЗП є частиною земельної ділянки,я ка перебуває у користування третьої особи, а відмінність поштових адрес повязан з привязкою до різних будівель.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимоги щодо зобов'язання відповідача повернути спірну земельну ділянку шляхом звільнення її від АГЗП та його складових.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 02.11.2016 зі справи №910/6579/16, від 15.11.2016 у справах 910/5942/16, 910/4812/16, та від 06.12.2016 у справі №910/9978/16.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідно до пункту 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Прокурор та позивач не подали суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на прокурора.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 19.10.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук