донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

17.10.2017 справа №908/1052/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача (апелянта): розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 не зявився не зявився Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від08.08.2017 р.
у справ№908/1052/17
за позовом до про Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", м.Київ Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", м.Запоріжжя стягнення
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.08.2017 р. по справі №908/1052/17 позов задоволено.

Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 34, ) на користь приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПРОВІДНА (юридична адреса: 03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 25; адреса для листування: 01032, м. Київ. ОСОБА_5 Шевченка, 37/122; ) 2 187 (дві тисячі сто вісімдесят сім) грн. 00 коп. суми відшкодування та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач, виплативши страхове відшкодування на користь страхувальника за договором страхування, отримав від останнього право вимоги до страхової компанії ТДВ СК КРЕДО, яка застрахувала відповідальність перед третіми особами винного у заподіянні шкоди. Враховуючи, що відповідач суму страхового відшкодування в розмірі 2 187,00 грн. позивачу не сплатив, доказів правомірності своїх дії щодо такої несплати до матеріалів справи не надав, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі.

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (далі по тексту ТДВ «СК «Кредо») звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.17 р. по справі №908/1052/17, в якій просить його частково скасувати в частині задоволення позовних вимог у сумі 933,25грн. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПРОВІДНА до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО у цій справі в частині позовних вимог у сумі 933,25грн., які були утримані із страхового відшкодування в рахунок сплати суми несплаченого страхового платежу.

Скаржник просить справу розглядати без участі його представника.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що оскільки перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового внеску, здійснюється на підставі договору, при цьому, право вимоги передається у тому ж обсязі, в якому воно могло бути здійснено самим страхувальником, однак позивач на підставі страхового акту здійснив страхову виплату лише в сумі 1253,75грн., а суму 933,25грн. зарахував в якості погашення заборгованості страхувальника за невиплачений страховий платіж.

ТДВ «СК «Кредо» вважає, що позивачем не надано доказів виплати страхового відшкодування в сумі 933,25грн., оскільки ця сума страхувальнику не виплачувалась, а була зарахована в якості погашення заборгованості страхувальника за невиплачений страховий платіж, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство Страхова компанія ПРОВІДНА (далі по тексту ПрАТ «СК «Провідна») вважає, що апеляційна скарга ТДВ «СК «Кредо» підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Позивач посилається на те, що ні законодавством, ні умовами страхування за договором №06/0667603/0402/13 не обмежено порядок виплати страхового відшкодування страхувальнику, а передбачено можливість такої виплати або шляхом перерахування його безпосередньо страхувальнику або зарахування в рахунок непогашених частин страхового платежу за договором.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.17р. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів: Геза Т.Д головуючий суддя, судді Будко Н.В., Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2017р. порушене провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" на рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.17 р. по справі №908/1052/17, розгляд справи призначено на 17.10.2017р.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 17.10.2017р. у звязку з відпусткою судді-члена колегії ОСОБА_6 та судді-члена колегії ОСОБА_7, визначено наступний склад колегії: ОСОБА_1 головуючий суддя, судді: Дучал Н.М., Мартюхіна Н.О.

У судове засідання 17.10.2017р. представники сторін не зявилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, явка сторін ухвалою апеляційного суду не визнавалася обовязковою.

Враховуючи, що явка сторін не визначалась обовязковою, апеляційна скарга, відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні апеляційної інстанції від 17.10.2017 року складено протокол.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними в ній доказами та не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Дослідивши докази матеріалів справи, оскаржуване рішення на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

11.12.13р. між приватним акціонерним товариством Страхова компанія ПРОВІДНА (Страховик) та ОСОБА_8 (Страхувальник) укладено договір № 06/0667603/0402/13 добровільного страхування транспорту, предметом якого згідно із п. 24.2 є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом та додатковим обладнанням, встановленим на ньому та зазначеним в п. 3 договору (МАZDА 6, реєстраційний номер НОМЕР_1) та належить страхувальнику на праві приватної власності або іншій законній підставі.

Відповідно до п.19 договору № 06/0667603/0402/13 строк дії договору з 12.12.13р. по 11.12.14 р.

26.06.14р. в 15 год. 50 хв. у м. Дніпропетровську по вул. Короленка Щорса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_9О та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_8, під час якої обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Із довідки ВДАІ № 9404619 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що вищевказана ДТП відбулась внаслідок порушення ОСОБА_9 п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

За фактом правопорушень, які призвели до ДТП, складено адміністративний протокол АА 2 № 449271 за ст. 124 КпАП України.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.14 у справі № 199/5490/14-п за результатом розгляду матеріалів щодо ДТП, яка відбулась 26.06.14 близько 15 год. 50 хв. у м. Дніпропетровську по вул. Короленко за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_9, який скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_4, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

27.06.14р. страхувальник звернувся до ПрАТ СК ПРОВІДНА із заявою № НОМЕР_5 про факт настання події та виплату страхового відшкодування.

На підставі заяви страхувальника від 27.06.14р. № НОМЕР_5, акту первинного огляду транспортного засобу від 27.06.14р. та рахунку від 27.06.14р. № 157/14 на суму 2187,00 грн., ПрАТ СК ПРОВІДНА складено страховий акт від 29.07.14 № НОМЕР_5, відповідно до якого, ДТП від 26.06.14р. кваліфіковано як страховий випадок та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 1253,75 грн.

З наявного в матеріалах справи страхового акту № НОМЕР_5 від 29.07.2014р. вбачається, що в розрахунок не включено неоплачена частина страхової премії в сумі 933,25 грн.

30.07.14р. позивач на підставі договору № 06/0667603/0402/13 та акту № НОМЕР_5 перерахував ТОВ Сервісний-цент Альфа кошти на оплату ремонту ТЗ д/н НОМЕР_1 ОСОБА_8 в сумі 1253,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 30.07.14 № 0035216 (належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи).

Оскільки цивільно-правову відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП застраховано у відповідача згідно полісу № АС/5487349, ПрАТ СК ПРОВІДНА 11.08.14 звернулось до ТДВ СК КРЕДО із заявою від 11.08.14 № 03-17/11347 про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 2187,00 грн.

Відповідач в листі від 26.09.14 № Э.37.7.0.0/1413 зазначив, що страхова справа по даному випадку тимчасово призупинена до отримання документів, які підтверджують факт настання цивільно-правової відповідальності особи, відповідальність якої застрахована за полісом ОСЦПВ ВНТЗ та документів, які підтверджують виплату страхового відшкодування в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу.

Враховуючи, що відповідач кошти в сумі 2187,00 грн. ПрАТ СК ПРОВІДНА не перерахував, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням суду першої інстанції від 08.08.2017р. позов задоволено.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, сума страхового відшкодування обмежується встановленим лімітом відповідальності страховика та завжди зменшується на встановлений в договорі обов'язкового страхування розмір франшизи.

Статтею 8 Закону України Про страхування визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України Про страхування, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

З наявного в матеріалах справи страхового акту від 29.07.14 № НОМЕР_5 вбачається, що сума страхового відшкодування становить 1253,75 грн.

При цьому, загальна сума збитку (за розрахунком спеціаліста) по транспортному засобу 2187,00 грн., що відповідає виставленому СТО (ТОВ Сервіс-цент Альфа) страхувальнику (ОСОБА_8В.) рахунку від 27.06.14 № 157/14 на оплату ремонту автомобіля АЕ 5454ВЕ на загальну суму 2187,00 грн.

Із змісту страхового акту від 29.07.14 № НОМЕР_5 також вбачається, що в розрахунок до відшкодування не включено неоплачену частину страхової премії в сумі 933,25 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння ДТП, тобто станом на 26.06.14, цивільно-правова відповідальність автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_9, була застрахована в ТДВ СК КРЕДО за договором (полісом) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5487349, яким передбачено ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілого в сумі 50 000 грн. та франшизу - 0,00 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ПрАТ СК ПРОВІДНА відшкодувало на користь страхувальника страхове відшкодування у звязку з пошкодженням застрахованого автомобіля НОМЕР_4, яке сталося з вини ОСОБА_9 - водія транспортного засобу ВАЗ 21112, д/н НОМЕР_6, що встановлено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.14 у справі № 199/5490/14-п та підтверджується платіжним дорученням від 30.07.14 № 0035216 у сумі 1253,75 грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобовязання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Отже, позивач, виплативши страхове відшкодування на користь страхувальника за договором страхування, отримав від останнього право вимоги до страхової компанії ТДВ СК КРЕДО, яка застрахувала відповідальність перед третіми особами винного у заподіянні шкоди у зазначеному вище ДТП.

Таким чином, ТДВ СК КРЕДО має відшкодувати позивачу збитки, що були завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди про яку зазначено вище.

З матеріалів справи вбачається, що несплата страхувальником частини страхового платежу в розмірі 933,25 грн. стала підставою для утримання ПрАТ СК ПРОВІДНА з суми страхового відшкодування несплаченої страхової премії, у зв'язку з чим платіжним дорученням від 30.07.14 № 0035216 позивачем фактично сплачено на користь страхувальника 1253,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про страхування страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Розділом 29 договору добровільного страхування від 11.12.13 № 06/0667603/0402/13 визначено порядок врегулювання страхового випадку та здійснення виплати страхового відшкодування. Зокрема, згідно із п. 29.3 договору, у разі сплати страхового платежу частинами, і настання страхового випадку до повної сплати страхувальником страхового платежу за договором, вважається, що настав строк сплати усіх несплачених частин страхового платежу, які страхувальник повинен сплатити Страховику протягом 3-х банківських днів з дня наступного за днем складання страхового акту. При цьому, страховик відкладає виплату страхового відшкодування до п. 29.2.1 договору, якщо страховик не сплатив несплачену частину (несплачені частини) страхового платежу за договором. Виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком протягом 15-ти робочих днів після зарахування цих коштів на поточний рахунок страховика.

Тобто відкладення виплати страхового відшкодування до оплати страхувальником несплаченої частини страхового платежу за договором є правом страховика, а не обовязком.

Крім того, зменшення суми страхового відшкодування на несплачену страхувальником частину страхового платежу в рахунок погашення страхового платежу за договором також є правом страховика, яким він скористався, і останнє жодним чином не порушує права страхувальника за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування, виплата страхового відшкодування проводиться в тому числі згідно страхового акта.

За таких обставин, утримання ПрАТ СК ПРОВІДНА з суми страхового відшкодування несплаченої страхової премії (платжу) в сумі 933,25 грн. не суперечить вимогам чинного законодавства, умовам договору добровільного страхування від 11.12.13 № 06/0667603/0402/13 та жодним чином не порушує прав страхувальника чи третіх осіб. Сума 933,25 грн. увійшла в розмір шкоди і згідно страхового акта є частиною страхового відшкодування.

Враховуючи вищенаведене, розмір шкоди, який має бути відшкодований відповідачем позивачу становить 2187,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач суму страхового відшкодування в розмірі 2 187,00 грн. позивачу не сплатив, докази правомірності своїх дій щодо несплати в матеріалах справи відсутні, тому наявні правові підстави для задоволення вимог позивача у повному обсязі.

Судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновки, що доводи Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", викладені в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.17 р. по справі №908/1052/17, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному процесуальному документі.

За таких обстави, апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" на рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.17 р. по справі №908/1052/17 не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.17р. по справі №908/1052/17 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до ст.49 ГПК України, покладаються на скаржника - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо".

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" на рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.17 р. по справі №908/1052/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.17 р. по справі №908/1052/17 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Судді: Н.М. Дучал

ОСОБА_3