КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. Справа№ 910/7448/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.,

за участю представників сторін:

від НАБУ: Ярчак І.С. - довіреність № 1 від 16.11.2015.

від ДП „Енергоринок": Стилик О.Ю. - довіреність № 01/44-949 Д від 21.12.2016.

Лифар О.Ю. - довіреність № 01/44-1000 Д від 09.10.2017.

від ПАТ „Черкасиобленерго": Орлова Т.І. - дов. № 3643/09-03 від 08.06.2017.

від ПАТ „Одеська ТЕЦ": Севастьянов С.В. - довіреність б/н від 01.08.2017.

розглянувши апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року

у справі № 910/7448/17 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ"

до Приватного акціонерного товариства „Холдингова компанія „Енергомережа"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ПАТ „Одеська ТЕЦ" звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа" у зв'язку з неспроможністю останнього погасити наявну кредиторську заборгованість у сумі 28 426 426,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року заяву ініціюючого кредитора про порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа" прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 07.06.2017 року, зобов'язано арбітражного керуючого Дарієнко О.В., визначену автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 07.06.2017 року надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа", вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, НАБУ звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року у зв'язку з невідповідністю заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства щодо прийняття відповідної заяви та прийняти нове рішення про направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви ПАТ „Одеська ТЕЦ" про порушення провадження у справі про банкрутство до розгляду, посилаючись на порушення місцевим господарським судом приписів Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу у справі № 910/7448/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Пантелієнка В.О. Сотнікова С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 року вищевказаною колегією суддів вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.10.2017 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Дарієнко О.В. надійшло клопотання про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою НАБУ, а також відзив на апеляційну скаргу, в якому в тому числі просила розглядати справу без її участі.

В обґрунтування заявленого клопотання про припинення даного апеляційного провадження розпорядник майна боржника посилається на те, що апелянт не набув статусу кредитора або іншого учасника провадження у справі, а оскаржувана ним ухвала не стосується його прав та обов'язків, оскільки станом на дату подання апеляційної скарги заяву останнього з кредиторськими вимогами до боржника судом першої інстанції не розглянуто та рішення відносно визнання чи невизнання вимог НАБУ не прийнято, з огляду на що бюро було позбавлене можливості оскарження прийнятих у справі процесуальних документів.

Представники НАБУ, ДП „Енергоринок" та ПАТ „Черкасиобленерго" в судовому засіданні 10.10.2017 року проти заявленого клопотання заперечували, просили відмовити в його задоволенні.

Представник ПАТ „Одеська ТЕЦ" з приводу заявленого клопотання поклався на розсуд суду.

Судом ухвалено відкласти вирішення даного клопотання після надання учасниками провадження у справі пояснень по суті спору.

Представники НАБУ, ДП „Енергоринок" та ПАТ „Черкасиобленерго" вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року у зв'язку з невідповідністю заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства щодо прийняття відповідної заяви та прийняти нове рішення про направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви ПАТ „Одеська ТЕЦ" про порушення провадження у справі про банкрутство до розгляду.

Представник ПАТ „Одеська ТЕЦ" в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 року подовжено строк розгляду спору на 15 днів та оголошено перерву у справі № 910/7448/17 до 17.10.2017 року.

Розглянувши в судовому засіданні 17.10.2017 року клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Дарієнко О.В. про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою НАБУ та вислухавши позиції учасників провадження у справі, висловлені в судовому засіданні 10.10.2017 року, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Між тим, згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі про банкрутство.

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 4-1 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство; сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Крім того, цією ж статтею Закону про банкрутство визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Статтею 23 Закону про банкрутство визначено порядок пред'явлення кредиторами вимог до боржника у справі про банкрутство, провадження у якій здійснюється за загальною процедурою. Так, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа".

Відповідне оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника оприлюднено на офіційному сайті Вищого господарського суду України 25.06.2017 за № 43953.

На підставі ст. 23 Закону про банкрутство 24.07.2017 року до суду надійшла заява НАБУ з грошовими вимогами до боржника на суму 1 975,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 кредиторську заяву НАБУ прийнято до розгляду та призначено на 21.08.2017 року.

Ухвалою суду від 21.08.2017 року розгляд справи в попередньому засіданні відкладено на 13.09.2017 року.

Разом з тим, у зв'язку з надходженням 04.09.2017 року апеляційної скарги НАБУ на ухвалу суду першої інстанції від 16.05.2017 року, розгляд справи в попередньому засіданні 13.09.2017 року не відбувся.

Таким чином, як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджуються матеріалами справи, попереднє засідання у даній справі про банкрутство місцевим господарським судом наразі не проведено, грошові вимоги кредиторів, в тому числі і скаржника, не були предметом розгляду по суті господарським судом міста Києва з прийняттям відповідного процесуального документа про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), та відповідно реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку не затверджено.

В свою чергу, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до наведених норм Закону про банкрутство, у справі про банкрутство, що здійснюється за загальною процедурою, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу кредитора - сторони та учасника провадження у справі про банкрутство з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, прийнятих у справі, після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника та тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 15.04.2015 року у справі № 50/323-б та від 15.11.2016 року у справі № 918/325/16).

Розмір та обґрунтованість кредиторських вимог НАБУ в подальшому буде предметом розгляду господарським судом при затвердження реєстру вимог кредиторів, однак, процесуальне право на оскарження судових рішень заявник набуває за наявності умов, визначених ст. 1 Закону про банкрутство, а саме, за наявності підтверджених у встановленому порядку документами вимог щодо грошових зобов'язань до боржника.

За вказаних обставин, оскільки скаржником заявлено грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство, колегія суддів дійшла висновку, що останній має право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 16.05.2017 року, з огляду на що клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Дарієнко О.В. про припинення апеляційного провадження, як помилково порушеного за відсутністю у НАБУ відповідного процесуального права, судом залишається без задоволення.

17.10.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга НАБУ підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 11 Закону про банкрутство передбачено, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави). До заяви кредитора додаються також копія виконавчого документа та докази надсилання боржнику копії заяви та доданих до неї документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2017 року ПАТ „Одеська ТЕЦ" звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа" у зв'язку з неспроможністю останнього погасити наявну кредиторську заборгованість у сумі 28 426 426,50 грн., яка виникла у зв'язку з невиконанням умов договору щодо належної поставки природного газу за наявності перерахованої передоплати.

На виконання ст. 11 Закону про банкрутство до вказаної заяви ініціюючим кредитором додано, зокрема, докази сплати судового збору, докази надсилання боржнику копії заяви та доданих до неї документів, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили, а саме: копію рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2016 року у справі № 910/8480/16 та копію постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі № 910/8480/16, відповідну копію постанови органу ДВС від 15.12.2016 року про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора щодо стягнення боргу, копію постанови ДВС від 15.12.2016 року про накладення арешту на кошти боржника, копію заяви від 08.12.2016 року про зарахування однорідних вимог з доказами отримання, копію листа ДВС від 26.04.2017 року про хід виконавчого провадження, а також витяги з ЄДРПОУ стосовно заявника та боржника.

Наявність вказаних документів у додатках до заяви від 28.04.2017 року №13/03-227 про порушення провадження у справі, яку надіслано до місцевого господарського суду, підтверджується описом вкладення у цінний лист з відповідними штемпелем відділення зв'язку, датованим 05.05.2017 року.

За наслідками дослідження поданих документів на відповідність їх вимогам законодавства, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року заяву ініціюючого кредитора про порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа" прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 07.06.2017 року, викликано для участі в судовому засіданні заявника, боржника та арбітражного керуючого, зобов'язано арбітражного керуючого Дарієнко О.В., визначену автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 07.06.2017 року надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа", зобов'язано заявника надати суду визначені судом документи, зобов'язано боржника надати суду відзив на заяву кредитора, заборонено посадовим особам боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби, вирішено інші процедурні питання.

Разом з тим, НАБУ не погоджується з даною ухвалою суду та в апеляційній скарзі посилається на те, що кредитором до заяви не додано копію виконавчого документа, що на думку останнього є підставою для повернення відповідної заяви.

Переглядаючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону про банкрутство, у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті або для повернення заяви про порушення справи про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п'яти днів з дня її надходження виносить ухвалу.

Таким чином, приймаючи заяву кредитора чи заяву боржника про порушення справи про банкрутство, місцевий господарський суд, перш за все, вирішує питання щодо наявності підстав для відмови у її прийнятті або для повернення заяви без розгляду. Підстави для відмови у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство містяться в спеціальній нормі ст. 14 Закону про банкрутство, яка регулює повноваження господарського суду при вирішенні питання щодо прийняття заяви до розгляду. Підстави для повернення заяви без розгляду містяться в ст. 15 Закону про банкрутство.

Господарський суд відмовляє у прийнятті заяви за спеціальними нормами (ст. 14 Закону про банкрутство), якщо: провадження у справі про банкрутство боржника не допускається згідно із законом; справа не підсудна даному господарському суду; стосовно боржника-юридичної особи або фізичної особи-підприємця вже порушено справу про банкрутство; юридичну особу-боржника припинено в установленому законодавством порядку; підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця, яка є боржником, припинена в установленому законодавством порядку; до боржника заявлено вимоги, які не є безспірними; вимоги кредитора повністю забезпечені заставою майна боржника; господарським судом затверджено план санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство згідно зі статтею 6 цього Закону.

Господарський суд застосовує спеціальні підстави для повернення заяви без розгляду (ст. 15 Закону про банкрутство), якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено: заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному ч. 3 ст. 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Вирішуючи питання про відмову у прийнятті або про повернення заяви про порушення справи про банкрутство без розгляду господарський суд застосовує також інші підстави, що передбачені ст.ст. 62, 63 ГПК.

Отже, з аналізу норм ст. 14, 15 Закону про банкрутство ст. 62, 63 ГПК України вбачається, що неподання документу, що є доказом у справі, не є підставою для відмови у прийняття або повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

У Постанові пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 зазначено, що перелік підстав відмови в прийнятті позовної заяви, встановлений ч. 1 ст. 62 ГПК, є вичерпним. Суд не вправі повернути позовну заяву на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи.

Якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на статтю 63 ГПК України або на статтю 15 Закону про банкрутство. У цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

Отже, господарський суд міста Києва встановивши відсутність підстав для відмови у прийнятті або для повернення заяви про порушення справи про банкрутство правомірно прийняв заяву до розгляду, про що виніс ухвалу від 16.05.2017 року.

Крім того, пунктом 5 резолютивної частини оскаржуваної ухвали суд зобов'язав заявника, відповідно до ст. 36 ГПК України, станом на день слухання справи надати суду: довіреність представника в матеріали справи; установчі документи заявника або законодавчий акт, яким визначено повноваження особи, що підписала заяву про порушення справи про банкрутство - довідки з органів статистики про включення заявника та боржника до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; для огляду в судовому засіданні оригінали документів, доданих до заяви про порушення справи про банкрутство та належним чином засвідчені копії, якщо такі відсутні; надати суду копію договору застави (в т.ч. податкової застави), якщо такий було укладено; відомості про майновий стан боржника.

На виконання вимог ч. 3 ст. 12 Закону про банкрутство, копію ухвали направлено заявнику, боржнику, арбітражному керуючому, державному органу з питань банкрутства, а також органу державної виконавчої служби та державному реєстратору та за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника, про що зазначено в пункті 8 її резолютивної частини.

З вищевикладеного вбачається, що оскаржувана ухвала про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника, що відповідно до приписів ст. 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні. За наслідками розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, у разі незгоди апелянта з прийнятою ухвалою на підставі заяви ініціюючого кредитора, серед додатків до якої відсутні певні документи, які відповідали б вимогам законодавства щодо прийняття відповідної заяви, що на його думку, суттєво вплинуло на подальший розгляд справи, зокрема, порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа", введено процедуру розпорядження майном боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів тощо, останній не позбавлений права та можливості звернутись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року у даній справі про порушення відносно боржника провадження у справі про банкрутство.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне також зазначити наступне.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону про банкрутство, ухвалою про прийняття заяви про порушення провадження у справі про банкрутство господарський суд має право вирішити питання про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби.

Водночас, згідно п. 7 резолютивної частини оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції заборонено посадовим особам боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби.

Як вбачається з витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.04.2017 року організаційно-правова форма боржника - Приватне акціонерне товариство.

Спеціальним законом, який визначає порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов'язки акціонерів є Закону України „Про акціонерні товариства".

Згідно ст. 32, 33 Закону України „Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства. Загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства. До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства; внесення змін до статуту товариства; прийняття рішення про виділ та припинення товариства, про ліквідацію товариства, обрання ліквідаційної комісії, затвердження порядку та строків ліквідації, порядку розподілу між акціонерами майна, що залишається після задоволення вимог кредиторів, і затвердження ліквідаційного балансу; обрання комісії з припинення акціонерного товариства; вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів згідно із статутом товариства. Повноваження з вирішення питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів, не можуть бути передані іншим органам товариства.

Крім того, згідно ст. 79 названого закону, акціонерне товариство припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим підприємницьким товариствам - правонаступникам (шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Добровільне припинення акціонерного товариства здійснюється за рішенням загальних зборів у порядку, передбаченому цим Законом, з дотриманням вимог, встановлених Цивільним кодексом України та іншими актами законодавства. Інші підстави та порядок припинення акціонерного товариства визначаються законодавством.

На підставі аналізу норм чинного законодавства, які регулюють правовідносини у сфері діяльності акціонерного товариства, колегія суддів зауважує, що повноваження посадових осіб боржника, є значно вужчими ніж повноваження власників або вищих органів управління товариства, зокрема загальних зборів, до виключної компетенції яких належить прийняття рішення щодо ліквідації чи реорганізації боржника, а відтак з метою приведення пункту 7 резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у відповідність до положень, які містяться в Законі про банкрутство, вбачає за необхідне змінити його та викласти в іншій редакції, з огляду на що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, викладено в новій редакції статтю 4 цього Закону, яка передбачає ставки судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір").

Законом України № 1801-VIII від 21.12.2016 року „Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1 600,00 грн.

Підпунктами 8-10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення провадження у справі про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство або визнання її недійсною.

Ставки судового збору з апеляційних і касаційних скарг, що подаються на судове рішення, винесених у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційної скарги - 120 відсотків, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 25.11.2015 року № 01-06/2093/15 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII).

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, а не ухвала про порушення справи про банкрутство або про відмову у порушенні справи, прийняті за наслідками розгляду поданої заяви, а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено судовий збір у сумі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1 600,00 грн.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, скаржником до апеляційної скарги додано платіжне доручення № 1621 від 01.09.2017 року про сплату судового збору в сумі 17 600,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року, тобто на 16 000,00 грн. більше, ніж того вимагає законодавство.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Таким чином, судова колегія вважає за необхідне повернути з Державного бюджету України на користь Національного антикорупційного бюро України переплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 16.05.2017 року у даній справі у розмірі 16 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.11. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", розподіл сум судового збору (так само як й інших судових витрат) у непозовному провадженні, як-от у справах про банкрутство, про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів тощо, здійснюється, оскільки інше не передбачено законом, за загальними правилами статті 49 ГПК.

Згідно ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну (п. 4.1. вищезгаданої постанови пленуму ВГСУ).

Таким чином, керуючись вищенаведеними нормами чинного законодавства, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про розподіл судових витрат між сторонами порівну, а відтак з боржника - ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа" підлягає стягненню на корить НАБУ 800,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року у справі № 910/7448/17 задовольнити частково.

2. Пункт 7 резолютивної частини ухвали господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року у справі № 910/7448/17 змінити, виклавши його у наступній редакції:

„7. Заборони власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника - ПрАТ „Холдингова компанія „Енергомережа" та боржнику приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби.".

3. В іншій частині ухвалу господарського суду міста Києва від 16.05.2017 року у справі № 910/7448/17 залишити без змін.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Національного антикорупційного бюро України (03035, м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, ідентифікаційний код 39751280) переплачену суму судового збору у розмірі 16 000,00 грн., сплаченого згідно платіжного доручення № 1621 від 01.09.2017 року, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства „Холдингова компанія „Енергомережа" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 12, ідентифікаційний код 32113410) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Національного антикорупційного бюро України (03035, м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, ідентифікаційний код 39751280) 800,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

7. Справу № 910/7448/17 повернути до господарського суду міста Києва.

8. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков