КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Справа№ 910/23295/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Сігорських І.С. (за довіреністю від 03.01.2017 р.);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор-Сервіс"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року .

у справі № 910/23295/15 (суддя: Трофименко Т.Ю.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-комфорт"

про виправлення описки в судовому рішенні та наказах

у справі № 910/23295/15

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-комфорт"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лендблоксінвестмент" і Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна"

про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 51 623 441,74 грн.

за зустрічним позовом Дочірнього підприємства "Мілкіленд - Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-комфорт" і товариства з обмеженою відповідальністю "Лендблоксінвестмент"

про розірвання договору поруки,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/23295/15 від 10.11.2015 р. первісний позов задоволено повністю, у задоволені зустрічного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 р. рішення № 910/23295/15 від 10.11.2015 залишено без змін.

30.06.2017 р. на виконання рішення від 10.11.2015 р., залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 р. у справі № 910/23295/15 видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.08.2017 р. рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 у справі № 910/23295/15 залишено без змін.

09.08.2017 р. від товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-комфорт" надійшла заява про виправлення описки в судовому рішенні та наказах.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року у справі №910/23295/15 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фактор-комфорт» в частині виправлення описки в рішенні господарського суду міста Києва від 10.11.2015 року зі справи №910/23295/15

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що викладені в заяві обставини щодо виправлення описки в рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2015 р. не є опискою, а тому заява задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ "Фінансова компанія "Фактор-Сервіс" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 18.09.2017 р. та прийняти нове рішення яким заяву про виправлення описки в рішенні господарського суду міста Києва від 10.11.2015 року задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що в резолютивний частині рішення зазначено, що кошти з відповідачів солідарно необхідно стягнути з будь-якого рахунку на будь-який рахунок виявлений під час виконання рішення суду, дане формулювання позовних вимог не дозволяє позивачу реалізувати його право на стягнення коштів з відповідачів шляхом розшуку та реалізації майна боржника через виконавчу службу, накладення арешту на нерухоме та рухоме майно відповідачів, так як дане не передбачено рішенням суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор-Сервіс" та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні 24.10.2017 року представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представники відповідачів 1 та 2 у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідачів 1 та 2, за наявними у справі доказами

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/23295/15 від 10.11.2015 р. первісний позов задоволено повністю: стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду та дочірнього підприємства «Мілкіленд-Україна» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Комфорт» на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: заборгованості за кредитом - 48 480 821,89 грн. (сорок вісім мільйонів чотириста вісімдесят тисяч вісімсот двадцять одна гривня 89 копійок) та заборгованості за процентами - 3 142 619,85 грн. (три мільйони сто сорок дві тисячі шістсот дев'ятнадцять гривень 85 копійок), у задоволені зустрічного позову відмовлено. Видати наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 та Постановою Вищого господарського суду від 30.08.2017 року рішення № 910/23295/15 від 10.11.2015 залишено без змін.

30.06.2017 на виконання рішення від 10.11.2015, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі № 910/23295/15 видано відповідні накази.

09.08.2017 від товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-комфорт" надійшла заява про виправлення описки в судовому рішенні та наказах.

Заява мотивована тим, що в позовній заяві позивач просив стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент» та Дочірнього підприємства «Мілкіленд-Україна» заборгованість за кредитним договором, а в резолютивній частині рішення зазначено що кошти з відповідачів солідарно необхідно стягнути з будь-якого рахунку на будь-який рахунок виявлений під час виконання рішення суду. Дане формулювання не дозволяє позивачу реалізувати його право на стягнення коштів з відповідачів шляхом розшуку та реалізації майна боржника, оскільки державний виконавець направив позивачу лист, в якому зазначив, що виконавець не може в повній мірі реалізувати права надані йому Законом України «Про виконавче провадження» та накласти арешт на рухоме та нерухоме майно відповідачів, так як дане не передбачено рішенням суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що викладені в заяві обставини щодо виправлення описки в рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2015 р. не є опискою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до частини першої статті 89 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя за заявою сторони чи державного виконавця, приватного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

У пункті 17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" зазначено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо), або мають технічний характер. Однак якщо неправильне визначення стягуваної суми було наслідком застосування норм матеріального права, які не підлягали застосуванню, то про арифметичну помилку не йдеться і підстави для виправлення такої помилки відсутні.

В заяві про виправлення описки скаржник просив: виправити описки допущені в пунктах 2, 3 та 4 резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2015 року по справі 10.11.2015 року по справі № 910/23295/15 та викласти їх в наступній редакції:

«Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент» (ЄДРЮОФОП 37142336; адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10) та дочірнього підприємства «Мілкіленд-Україна» (ЄДРЮОФОП 24255176; адреса: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Комфорт» (ЄДРЮОФОП 39845513; адреса: 04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, 8) заборгованості за кредитним договором №139-15 від 28.05.2015 р., що станом на 28 серпня 2015 року становить 51 623 441,74 грн.(п'ятдесят один мільйон шістсот двадцять три тисячі чотириста сорок одну гривню 74 копійки) з яких: 48 480 821,89 грн. (сорок вісім мільйонів чотириста вісімдесят тисяч вісімсот двадцять одна гривня 89 копійок) заборгованість за кредитом та 3 142 619,85 грн. (три мільйони сто сорок дві тисячі шістсот дев'ятнадцять гривень 85 копійок) заборгованості за процентами. Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент» (ЄДРЮОФОП 37142336; адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 36 540,00 грн. (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок гривень). Видати наказ.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Мілкіленд-Україна» (ЄДРЮОФОП 24255176; адреса: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 36 540,00 грн. (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок гривень). Видати наказ.»

Виправити описку допущену в абзаці 3 наказу господарського суду міста Києва від 30.06.2017 року по справі № 910/23295/15 на боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент» та викласти абзац 3 даного наказу в наступній редакції:

«Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент» (ЄДРЮОФОП 37142336; адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10) та дочірнього підприємства «Мілкіленд-Україна» (ЄДРЮОФОП 24255176; адреса: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Комфорт» (ЄДРЮОФОП 39845513; адреса: 04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, 8) заборгованості за кредитним договором №139-15 від 28.05.2015, що станом на 28 серпня 2015 року становить 51 623 441,74 грн.(п'ятдесят один мільйон шістсот двадцять три тисячі чотириста сорок одну гривню 74 копійки) з яких: 48 480 821,89 грн. (сорок вісім мільйонів чотириста вісімдесят тисяч вісімсот двадцять одна гривня 89 копійок) заборгованість за кредитом та 3 142 619,85 грн. (три мільйони сто сорок дві тисячі шістсот дев'ятнадцять гривень 85 копійок) заборгованості за процентами.»

Виправити описку в абзаці 3 наказу господарського суду міста Києва від 30.06.2017 року по справі №910/23295/15 на боржника Дочірнього підприємства «Мілкіленд-Україна» та викласти абзац 3 даного наказу в наступній редакції:

«Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Лендблоксінвестмент» (ЄДРЮОФОП 37142336; адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10) та дочірнього підприємства «Мілкіленд-Україна» (ЄДРЮОФОП 24255176; адреса: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Комфорт» (ЄДРЮОФОП 39845513; адреса: 04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, 8) заборгованості за кредитним договором №139-15 від 28.05.2015, що станом на 28 серпня 2015 року становить 51 623 441,74 грн.(п'ятдесят один мільйон шістсот двадцять три тисячі чотириста сорок одну гривню 74 копійки) з яких: 48 480 821,89 грн. (сорок вісім мільйонів чотириста вісімдесят тисяч вісімсот двадцять одна гривня 89 копійок) заборгованість за кредитом та 3 142 619,85 грн. (три мільйони сто сорок дві тисячі шістсот дев'ятнадцять гривень 85 копійок) заборгованості за процентами.»

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини другої статті 2 вказаного Закону примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

У частині першій статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Водночас, державний виконавець, окрім іншого, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (пункт другий статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").

За таких обставин, державний виконавець в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження" накладає арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках та вкладах боржника, виявлених державним виконавцем, як при примусовому виконанні рішень судів, так і при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

Окрім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно з приписами статті 83 ГПК України господарський суд міста Києва не вийшов за межі позовних вимог, вказуючи в резолютивній частині рішення про стягнення з відповідачів заборгованості з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду та на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти.

Крім того, рішення суду першої інстанції, щодо резолютивної частини якої позивач просить виправити описки, постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 р. та постановою Вищого господарського суду від 30.08.2017 року рішення № 910/23295/15 від 10.11.2015 р. було залишена без змін.

Також, колегія суддів вважає за можливе зазначити, що згідно з вимогами ст.117 Господарського процесуального кодексу України в наказі має бути зазначена резолютивна частина рішення, тобто текст наказу має повністю відповідати резолютивній частині рішення.

Отже, враховуючи те, що зміст наказу відповідає резолютивній частині рішення, підстав для виправлення описки в наказі також не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки викладені в заяві обставини щодо виправлення описки в рішенні господарського суду міста Києва від 10.11.2015 не є опискою, а тому судом першої інстанції правомірно було відмовлено в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законну обґрунтовану ухвалу, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується з ухвалою господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року у справі № 910/23295/15, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор-Сервіс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року у справі № 910/23295/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року у справі № 910/23295/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/23295/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко