РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017Справа №910/15618/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «М.КОНСАЛЬТ»

До відповідача публічного акціонерного товариства «Жуляни»

Про стягнення 71455,50 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Риженко О.С. (за дов.)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «М.КОНСАЛЬТ» до публічного акціонерного товариства «Жуляни» про стягнення 71455,50 грн.. Також позивач просить покласти на відповідача 7500,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо поставки оплаченого позивачем товару.

Суд своєю ухвалою від 15.09.2017 порушив провадження у справі № 910/15618/17, розгляд останньої призначив на 05.10.2017.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

24.11.2016 товариство з обмеженою відповідальністю «М.КОНСАЛЬТ» (покупець) перерахувало на рахунок публічного акціонерного товариства «Жуляни» (продавця) 71455,50 грн. з призначенням платежу «оплата за шахтне кріплення зг. рах. № Я-419 від 24.11.2016».

Виставлення продавцем рахунку-фактури та оплата його покупцем свідчить про укладення між ними договору купівлі-продажу у спрощеній формі.

За договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідач товар не поставив.

Відповідно до ч. 3 ст. 693 ЦК України покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати у випадку, якщо продавець не передав товар у встановлений строк.

12.07.2017 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу № 01/1 від 06.07.2017 про повернення 71455,50 грн..

Відповідач залишив вимогу позивача без задоволення.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не повернув позивачеві 71455,50 грн..

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення 71455,50 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач надав належні докази понесення 7500,00 грн. витрат за послуги адвоката (договір № 29/08/17 про надання правової допомоги від 29.08.2017, свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, платіжне доручення № 81 від 07.09.2017 на суму 7500,00 грн.).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Жуляни» (вул. Якутська, 9, м. Київ, 03680, код 04012170) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «М.КОНСАЛЬТ» (вул. Щорса, 31, м. Київ, 01133, код 32046528) 71455,50 грн., 1600,00 грн. судового збору, 7500,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Повний текст рішення складено 23.10.2017.

Суддя С. А. Ковтун