ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017р. Справа № 914/1595/17

За позовом:Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів
до відповідача:Приватного підприємства «Клуб Пікассо», м. Львів
про:стягнення заборгованості
Суддя Крупник Р.В. Секретар Гелеш Г.М.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність №2302-вих-95 від 11.01.2017р.)
від відповідача:ОСОБА_2 представник (довіреність №1010/ від 09.10.2017р.)

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

01.08.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі Позивач) до Приватного підприємства «Клуб Пікассо» (надалі Відповідач) про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 04.08.2017р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 21.08.2017р. Ухвалою від 21.08.2017р. суд відклав розгляд справи на 18.09.2017р. У судовому засіданні 18.09.2017р. оголошувалася перерва до 28.09.2017р. Ухвалою від 28.09.2017р. суд продовжив строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, її розгляд відклав на 10.10.2017р.

Представник позивача в судове засідання зявився, через канцелярію суду 05.10.2017р. подав заперечення на відзив. Заявлений позов представник обґрунтовує тим, що 20.07.2001р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди цілісного майнового комплексу, на виконання котрого у строкове, платне користування цілісний майновий комплекс ДКП кінотеатр «Зірка», розташований за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 88. За умовами договору відповідач зобовязувався не пізніше 25 числа місця, наступного за звітним кварталом у розмірі 1191,60 грн. + ПДВ + з врахуванням інфляції. Рішенням господарського суду Львівської області від 12.10.2015р. у справі №914/3532/13 внесено зміни до вказаного договору, зокрема, в частині розміру орендної плати, яку встановлено на рівні 33299,54 грн. без ПДВ за липень 2015р. Всупереч умовам договору, відповідач як орендар несвоєчасно та не в повному розмірі вносив орендну плату, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 389832,12 грн. за період липень 2015р. березень 2017р., згідно довідки від 19.04.2017р. №4-203-485.

Представник відповідача в судове засідання зявився, просив суд у задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти позову представник зазначає, що за спірний період липень 2015р. березень 2017р. орендар розрахувався повністю, що підтверджується долученими матеріалів справи платіжними дорученнями, нарахована позивачем пеня відповідачем не визнається, а тому не сплачувалася. Відповідач вважає, що нарахування орендної плати у розмірі, який був встановлений рішенням у справі №914/3532/15 з липня 2015р. є безпідставним, оскільки таке набрало законної сили лише 09.03.2016р.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.07.2001р. між Управлінням ресурсів Львівської міської ради (правонаступником якого являється Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку ЛМР) (Орендодавцем) та ПП «Палома» (правонаступником котрого являється ПП «Клуб Пікассо») (Орендарем) укладено договір цілісного майнового комплексу (надалі Договір), за умова п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне користування цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка», розташований за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 88, вартість якого визначена відповідно до інвентаризації проведеної станом на 01.07.2001р. та балансу станом на 01.07.2001р. і становить 136756,70 грн., у т.ч.: основні матеріальні засоби за залишковою вартістю 135025,50 грн.

Відповідно до п. 5.1. Договору, орендар зобовязується використовувати обєкт оренди для організації концертно-видовищної діяльності.

Цей договір діє з 01.07.2001р. до 01.07.2011р. строком на 10 років (положення п. 2.1. Договору). Сторонами не заперечується, що у звязку з відсутністю заперечень щодо продовження дії Договору, такий був пролонгований на строк, визначений у п. 10.1. Договору.

Згідно п. 3.1.-3.3. Договору, орендна плата визначається на підставі ухвали Львівської міської ради від 11.01.2001р. №880 «Про врегулювання питання оренди майна територіальної громади м. Львова» та Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, виходячи з орендної плати 10% від залишкової вартості обєкта оренди і за липень 2001р. відповідно до розрахунку, що додається до цього договору, становить без ПДВ 1191,60 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць. Орендна плата перераховується орендодавцеві на р/р 711 в ОДАК УСБ м. Львова, МФО 325019, ЗКПО 25558625 щоквартально, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом. Зміну розміру орендної плати здійснюється в разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених актами чинного законодавства.

На підставі рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2015р. у справі №914/3532/13, до Договору були внесені зміни, а саме: п. 1.1. та п. 3.1. викладено в новій редакції: Орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка» (обєкт оренди), що розташований за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 88, вартість якого визначена відповідно судової оціночно-будівельної експертизи станом на 30.06.2015 року і становить 3995945,00 грн. (три мільйони девятсот девяносто пять тисяч девятсот сорок пять грн.) без ПДВ. Розмір орендної плати без ПДВ за липень 2015 року становить 33299,54 (тридцять три тисячі двісті девяносто девять грн. 54 копійки) без ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Вказане рішення суду залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.03.2016р. та постановою ВГС України від 18.05.2016р. у справі №914/3532/13 та відповідно набрало законної сили 09.03.2016р.

Як стверджує позивач, незважаючи на внесення змін до Договору в частині розміру орендної плати, починаючи з липня 2015р., відповідачем частково сплачувалася оренда у меншому розмірі, а також відбувалося прострочення орендної плати, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 389832,12 грн. за період: липень 2015р. березень 2017р., яку позивач просить стягнути з ПП «Клуб Пікассо» в судовому порядку.

Відповідач в свою чергу просить у задоволенні позову відмовити, оскільки заборгованість з орендної плати у нього перед Управлінням комунальної власності відсутня.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно положень ст. 759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про орендар державного та комунального майна», орендар стає правонаступником прав та обов'язків підприємства відповідно до договору оренди, а у разі оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу - також правонаступником прав та обов'язків підприємства, пов'язаних з діяльністю цього структурного підрозділу.

В силу приписів ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Розмір, строк та порядок сплати орендної плати відповідачем був погоджений сторонами у п. 3.1.-3.3. Договору. Однак, як вже зазначалося вище, на підставі рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2015р. у справі №914/3532/13 до Договору внесено зміни в частині розміру орендної плати.

За загальним правилом, закріпленим у частині третій статті 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За змістом положень частини п'ятої статті 188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним із дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що суд має право встановити у рішенні дату набрання чинності змін до договору, яка може бути іншою, ніж дата набрання чинності рішенням суду.

Разом із тим для реалізації права сторони на зміну умов договору в судовому порядку з іншої дати, ніж дата набрання чинності рішенням суду, має враховуватися момент, з якого зобов'язання можуть змінюватися.

За загальним правилом частини третьої статті 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У статті 653 ЦК України спеціально розмежовано поняття «зміна договору» та «зміна зобов'язання, що випливає з договору»: якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Водночас у статті 188 ГК України йдеться лише про «момент набрання чинності рішенням суду про зміну договору», а не про «момент зміни зобов'язання».

Ураховуючи, що поняття «договір» та «зобов'язання» не є тотожними, приписи статті 188 ГК України не можна тлумачити як такі, що визначають момент зміни зобов'язання.

Отже, аналіз наведених норм права та приписів частини другої статті 21 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» дає підстави для висновку, що до моменту внесення змін до договору оренди орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у розмірі, передбаченому чинним договором оренди.

Вказаної правової позиції, яка є обовязковою до виконання притримується Верховний Суд України в постанові №916/1689/15 від 29.03.2017р.

З огляду на викладене, суд зазначає, що нарахування орендної плати у розмірі, який був змінений на підставі рішення суду у справі №914/3532/13, повинне здійснюватися не раніше, ніж з дня набрання чинності таким рішенням, в даному випадку це 09.03.2016р., а не липня 2015р. як стверджує позивач, оскільки зміна зобов'язання за рішенням суду не може відбуватися раніше моменту набрання рішення суду законної сили.

Більше того, як вбачається з рішення суду у справі №914/3532/13, в ньому жодним чином не зазначено про зміну розміру сплати орендної плати, починаючи з липня 2015р. В ньому суд встановив лише, що за базовий місяць липень 2015р. розмір орендної плати становить 33299,54 без ПДВ. Відтак, зобовязання щодо сплати орендної плати в зміненому розмірі має відбуватися з моменту набрання чинності рішення суду і цей розмір повинен обраховуватися, виходячи з базового місяця липня 2015 року.

Враховуючи те, що рішення у справі №914/3532/13 набрало законної сили лише 09.03.2016р., беручи до уваги долучену до позову довідку про розмір боргу, наявні в матеріалах справи рахунки на оплату, які стосуються заявленого періоду: липень 2015р. березень 2017р., а також встановлені Державною службою статистики України індекси інфляції, суд зазначає, що розмір орендної плати за Договором за період липень 2015р.-лютий 2016р. повинен відповідати тим сумам (з врахуванням ПДВ та індексу інфляції), які зазначені у виставлених Управлінням комунальної власності рахунках, а саме:

- липень 2015р. 7548,98 грн.;

- серпень 2015р. 7488,60 грн.;

- вересень 2015р. 7660,84 грн.;

- жовтень 2015р. 7561,25 грн.;

- листопад 2015р. 7712,47 грн.;

- грудень 2015р. 7766,46 грн.;

- січень 2016р. 7836,36 грн.;

- лютий 2016р. 7805,00 грн.

Так як факт перерахування відповідачем орендної плати за Договором за період липень 2015р. лютий 2016р. у вказаних вище розмірах підтверджується документально наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, відтак заборгованість за цей період у ПП «Клуб Пікассо» відсутня.

Щодо нарахування оренди за березень 2016р., то розмір такої повинен був становити 31605,79 грн., виходячи з наступної формули:

за період з 01.03.2016р. 09.03.2016р.: 7883,06 грн. за березень 2016р. (з врахуванням ПДВ та індексу інфляції) за старою ставкою : 31 день х 9 днів = 2288,63 грн.;

за період з 10.03.2016р. 31.03.2016р.: 33299,54 грн. (нова базова ставка на липень 2015р. згідно рішення у справі №914/3532/13) х 20% ПДВ х (індекси інфляції за період липень 2015р. лютий 2016р.) = 40901,52 грн. х 101,0 індекс інфляції у березні 2016р. = 41310,54 грн. : 31 день х 22 дні = 29317,16 грн., разом: 2288,63 грн. + 29317,16 грн. = 31605,79 грн.

Здійснивши аналіз наявних матеріалів справи та взявши до уваги встановлені Державною службою статистики України індекси інфляції, суд прийшов до висновку, що визначення розміру орендної плати за період квітень 2016р. березень 2017р., проведено позивачем невірно. Зокрема, орендна плата за період квітень 2016р. березень 2017р. повинна складати:

- квітень 2016р. (41310,54 грн. (оренда за березень 2016р.) х 103,5 (індекс інфляції у квітні 2016р.)) = 42756,41 грн.;

- травень 2016р. (42756,41 грн. (оренда за квітень 2016р.) х 100,1 (індекс інфляції у травні 2016р.)) = 42799,17 грн.;

- червень 2016р. (42799,17 грн. (оренда за травень 2016р.) х 99,8 (індекс інфляції у червні 2016р.)) = 42713,57 грн.;

- липень 2016р. (42713,57 грн. (оренда за червень 2016р.) х 99,9 (індекс інфляції у липні 2016р.)) = 42670,86 грн.;

- серпень 2016р. (42670,86 грн. (оренда за липень 2016р.) х 99,7 (індекс інфляції у серпні 2016р.)) = 42542,85 грн.;

- вересень 2016р. (42542,85 грн. (оренда за серпень 2016р.) х 101,8 (індекс інфляції у вересні 2016р.)) = 43308,62 грн.;

- жовтень 2016р. (43308,62 грн. (оренда за вересень 2016р.) х 102,8 (індекс інфляції у жовтні 2016р.)) = 44521,26 грн.;

- листопад 2016р. (44521,26 грн. (оренда за жовтень 2016р.) х 101,8 (індекс інфляції у листопаді 2016р.)) = 45322,64 грн.;

- грудень 2016р. (45322,64 грн. (оренда за листопад 2016р.) х 100,9 (індекс інфляції у грудні 2016р.)) = 45730,54 грн.;

- січень 2017р. (45730,54 грн. (оренда за грудень 2016р.) х 101,1 (індекс інфляції у січні 2017р.)) = 46233,58 грн.;

- лютий 2017р. (46233,58 грн. (орендна за січень 2017р.) х 101,0 (індекс інфляції у лютому 2017р.)) = 46695,92 грн.;

- березень 2017р. (46695,92 грн. (оренда за лютий 2017р.) х 101,8 (індекс інфляції у березні 2017р.)) = 47536,45 грн.

У свою чергу, на підставі наявних в матеріалах справи платіжних доручень судом встановлено, що на сплату оренди за період з березня 2016р. березня 2017р. відповідачем перераховано наступні суми:

- за березень 2016р. 7883,06 грн.;

- за квітень 2016р. 43188,25 грн.;

- за травень 2016р. 43231,44 грн.;

- за червень 2016р. 26000,00 грн.;

- за липень 2016р. 64679,29 грн.;

- за серпень 2016р. 87746,04 грн.;

- за вересень 2016р. 0,00 грн.;

- за жовтень 2016р. 44970,92 грн.;

- за листопад 2016р. 44970,92 грн.;

- за грудень 2016р. 44192,42 грн.;

- за січень 2017р. 46700,54 грн.;

- за лютий 2017р. 47165,55 грн.;

- за березень 2017р. 96465,32 грн.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За умовами п. 3.2. (3.3.) Договору орендар зобовязувався щоквартально, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним вносити орендну плату.

Внаслідок проведеного судом підсумованого розрахунку встановлено, що за період липень 2015 року березень 2017р. (котрий є спірним в даній справі) орендна плата сплачена відповідачем повністю, більше того, має місце переплата за цей період за Договором. Заявлена до стягнення сума боргу виникла у позивача внаслідок невірних (завищених) сум нарахувань орендної плати за період липень 2015р. - березень 2017р. та неврахування відємних індексів інфляції при розрахунку орендної плати.

З приводу твердження позивача, щодо врахування платежів, які здійснював відповідач в рахунок сплати пені, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 1089 ЦК України визначено, що за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків визначені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Національного банку України від 21.01.2004 року №22. Нормами зазначеної Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, в тому числі, платіжних доручень.

Відповідно до п. 1.13 Інструкції платіжне доручення - це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача. Вимоги до форми платіжного доручення зазначені у п. 3.1 Інструкції, відповідно до якої платіжне доручення повинно містити такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату складання і номер; прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; найменування та код банку платника; найменування/прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; найменування та код банку отримувача; суму цифрами та словами; призначення платежу; підпис платника.

При цьому, п. 3.9. Інструкції встановлено, що реквізит "призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Відповідно до пункту 2.29 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платник може змінити реквізит "Призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення.

Згідно листа Національного банку України від 09.06.2011 N 25-111/1438-7141 після списання коштів з рахунку платника, питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті "Призначення платежу", вирішується між сторонами переказу без участі банку.

Таким чином, з наведеного вбачається, що право визначати призначення платежу належить виключно платнику, отримувач коштів не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу. Оскільки грошові кошти, які надходили від відповідача містили чіткі призначення платежу, а саме: «Орендна плата ЦМК згідно договору оренди №11 від 01.07.2001р. за відповідний місяць, в т.ч. ПДВ», такі повинні були зараховуватися позивачем виключно за орендну плату за місяць, який в ньому зазначений, а переплата зараховуватися в якості погашення боргу з орендної плати за попередні періоди, за умови існування такого.

А тому, зарахування переплачених коштів в якості нарахованої пені, суперечить вищенаведеним приписам законодавства враховуючи наявність у платіжних дорученнях призначень платежів. Більше того, матеріалами справи, зокрема, виставленими рахунками за період з березня 2016р. по березень 2017р. підтверджується той факт, що позивач неправильно визначав пеню.

Крім цього, безпідставність твердження позивача про стягнення з відповідача пені доводиться тим, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однак, беручи до уваги, що долучений до позовної заяви розрахунок боргу не містить жодних вказівок щодо включення до розміру боргу пені, у позовній заяві відсутні будь-які посилання на законодавчі норми, котрі передбачають відповідальність за неналежне виконання грошових зобовязань за Договором у вигляді пені, суд прийшов до висновку, що підстави для стягнення пені відсутні.

З огляду на встановлені обставини, суд зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, спростовані наявними в матеріалах справи доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно ст. 49 ГПК України судовий збір залишається за позивачем/

Керуючись ст.ст. 2, 4-3, 12, 33, 34, 35, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2017 р.

Суддя Крупник Р.В.