ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2017 р. Справа № 911/2589/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

про стягнення 37 960,00 грн.

за участю представників сторін:

позивач не зявився;

відповідач ОСОБА_1, предст. за дов. від 27.12.2016 № 1-167.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (позивач) до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (відповідач) про стягнення 37 960,00 грн. страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що до позивача перейшло право регресної вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу «Chevrolet Еріса», державний номер НОМЕР_1, який застрахований приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» фізичною собою ОСОБА_2, який на момент вчинення ДТП працював в Публічному акціонерному товаристві по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз».

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.08.2017 року було порушено провадження у справі № 911/2589/17 та призначено до розгляду на 25.09.2017 року.

25.09.2017 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи (вх. номер 19940) та клопотання про заміну неналежного відповідача ПАТ «Київоблгаз» на ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» (вх. номер 20071), у звязку з тим, що на момент вчинення ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

В судовому засіданні 25.09.2017 було оголошено перерву до 23.10.2017 для надання позивачу додаткового часу для ознайомлення з вказаними клопотаннями та надання вмотивованих відповідей.

29.09.2017 позивач подав через канцелярію суду відзив на клопотання про заміну неналежного відповідача, в якому останній проти заміну сторони заперечив та зазначив про право страховика самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи.

У відповідності до ч. 3 ст. 24 ГПК України, господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання (п. 1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що позивач своєї згоди на заміну відповідача у справі не надав, справа розглядається за участю первісного боржника - публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз».

З приводу заявленого відповідачем клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи, з метою зясування вартості матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля «Chevrolet Еріса», державний номер НОМЕР_1, суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення (п. 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Якщо особа подала клопотання про призначення експертизи, а інші особи проти клопотання заперечують, суд вирішує клопотання, виходячи з мотивів заявленого клопотання та необхідності використання спеціальних знань для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на відсутність потреби в призначення експертизи, у звязку з достатністю в матеріалах справи доказів заподіяного матеріального збитку власнику автомобіля «Chevrolet Еріса», суд в поданому клопотанні відмовляє.

Також на адресу суду від позивача надійшло клопотання в порядку ст. 38 ГПК України про витребування доказів у справі, а саме витребування від відповідача копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, а також наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2, подорожній лист та інші докази.

Частинами 1,2 ст. 38 ПК України визначено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Однак, в обґрунтування поданого клопотання, позивачем не надано підтверджуючих документів неможливості самостійно подати вказаний доказ.

До того ж, витребування доказу є правом, а не обов'язком суду та може бути застосовано судом у разі недостатності наявних в справі. Оскільки наявних в матеріалах справи документів достатньо для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, суд вказане клопотання позивача залишає без задоволення.

23.10.2017 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому він зазначає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позов має бути предявлений до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

Позивач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання 23.10.2017 року, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення до суду не надіслав.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 ГПК України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

23.10.2017 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності суд,-

встановив:

20.11.2013 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №06/6753609/1003/13 (Договір страхування), згідно з яким ПрАТ «СК «Провідна» прийняло на себе обовязок відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Chevrolet Еріса», державний номер НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

07.10.2014 р. близько 14 год. 40 хв. в м. Узин по вул. Червоноармійській сталася дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем «ГАЗ-33023-44», державний номер НОМЕР_3, в порушення Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення із застрахованим автомобілем, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до Постанови Білоцерківського районного суду Київської області від 24.10.2014 р. по справі №357/15056/14-п ОСОБА_2В визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Виконуючи свої зобовязання за укладеним Договором страхування, як зазначив позивач, він виплатив суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 37 960,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0005926 від 13.02.2015 року, платіжним дорученням №0017197 від 10.04.2017 року та відомістю з реєстром отримувачів.

Зважаючи на те, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_2 працював в Публічному акціонерному товаристві по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування своєму страхувальнику в сумі 37960,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з приписами статей 22, 36 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до статей 979, 993 Цивільного кодексу України та статей 16, 27 Закону України Про страхування, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, оскільки позивач, на виконання умов договору, здійснив виплату страхового відшкодування до нього, в силу приписів ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги.

Разом з тим, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ-33023-44», державний номер НОМЕР_3, застрахована у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за полісом АІ/35673227 (строк дії з 03.09.2014 до 02.09.2015 включно), відповідно до якого останній взяв на себе відповідальність за свого страхувальника, тобто здійснив страхування такого страхового ризику, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, особою, за рахунок якої підлягає задоволенню набуте позивачем право зворотної вимоги у розумінні ст. 993 ЦК України, є саме ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України №3-295гс16 від 01.06.2016 року.

Зважаючи на те, що страховик, виплативши страхове відшкодування, набуває право зворотної вимоги до страховика (винної особи), якою в даному випадку є ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», позовні вимоги про стягнення 37 960,00 грн. страхового відшкодування з ПАТ «Київолгаз» є необґрунтованими, недоведеними та задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються судом на позивача.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Дата підписання повного тексту рішення: 26.10.2017.

Суддя О.В. Щоткін