РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017Справа №910/14033/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/14033/17

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК";

до товариства з обмеженою відповідальністю "Авекс-Груп";

про стягнення 280 661,42 грн.

Представники сторін: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Авекс-Груп" (надалі - відповідач) про стягнення 280 661,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору банківського обслуговування від 12.03.2014р. позивач надав кредит, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 256 146,08 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими в строк процентами за користування кредитними коштами у розмірі 23 166,52 грн. та пені за прострочення виконання грошових зобов'язань за договором у розмірі 1348,82 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2017р. порушено провадження у справі № 910/14033/17 та призначено її розгляд на 12.10.2017р.

10.10.2017р. через загальний відділ діловодства суду від представника позивача отримано документи для долучення до матеріалів справи та заява, в якій позивач просить суд розглядати справу без участі представника позивача, у разі неявки останнього в судове засідання.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, при цьому 11.10.2017р. через відділ діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання. Також від відповідача отримано клопотання щодо недопустимості та неналежності доказів; клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в разі неподання позивачем оригіналів документів, доданих до позовної заяви; клопотання про застосування строку позовної давності та клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв'язку з його необґрунтованістю, оскільки відповідач необмежений колом осіб для направлення в судове засідання з метою захисту своїх прав та інтересів. Крім того, суд обмежений процесуальними строками вирішення спору у справі № 910/14033/17, встановленими ч.1 ст. 69 ГПК України. Натомість, суд зауважує, що ухвала про порушення провадження у даній справі була отримана відповідачем 15.09.2017р., що підтверджується поштовим повідомлення про вручення, однак відповідач на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 21.08.2017р. не подав суду обґрунтований відзив на позовну заяву.

Також, суд відмовляє в задоволенні клопотань відповідача щодо недопустимості та неналежності доказів та про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем до позовної заяви додано копії документів належним чином засвіченими, підписаними уповноваженим представником позивача та засвідчені печаткою позивача, та у суду не має підстав вважати, що такі копії документів не відповідають оригіналам. Доказів протилежного, відповідачем суду не подано.

Відповідно до статті 811 ГПК України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку в судове засідання 12.10.2017р. всіх учасників судового процесу по справі № 910/14033/17 суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2014р. на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Авекс-Груп" (клієнт, відповідач) про відкриття банківського рахунку у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» (банк, позивач) було відкрито поточний рахунок № 0387.

Згідно зазначеної заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування (договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору, відповідачу було надано право користуватися послугою Банку «Гарантований платіж», яка може бути надана як за рахунок власних коштів так і за рахунок коштів Банку, тобто в кредит.

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У ст. 1054 Цивільного кодексу України вказано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем склалися кредитні відносини, які регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного кодексу України.

Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

За приписами п. 3.1.1.73 цих Умов, послугу "Гарантований платіж" позивач надає для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і позивачем. Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів, згідно якої клієнт-платник доручає позивачу зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Відповідно до п. 3.2.2.1 вказаних вище Умов випливає, що кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди в обумовлені цим договором строки.

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу. Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках.

Відповідно до п. 3.1.1.75 зазначених Умов, після отримання позивачем за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки, банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або недостатньої інформації щодо кредитоспроможності платника.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, здійснивши виконання заявок відповідача - гарантованих платежів № 3250, № 3251, № 3284, № 3285, № 3286, № 3287, № 3289 від 18.11.2016р. за рахунок коштів Банку у межах кредитних лімітів, встановлених для поточного рахунку № 0387 на момент виконання заявок на договірне списання коштів.

Зазначене підтверджується заявками на гарантійні платежі, банківською випискою з рахунку відповідача та довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів (копії наявні у матеріалах справи.

Згідно з п. 3.2.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, під датою виконання заявки Сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного у заявці Клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в дату повернення кредиту, але не пізніше 30 днів після настання терміну повернення кредиту дати виконання заявки.

Приймаючи до уваги визначений Умовами та правилами надання банківських послуг порядок та строки повернення кредитних коштів, суд встановив, що строк повернення кредиту настав.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача належними та допустимими, у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами не спростовані, відповідачем належним чином свої обов'язки з повернення кредитних коштів виконано не було, в результаті чого в останнього утворилась заборгованість з повернення кредиту в сумі 256 146,08 грн.

Зазначений розмір заборгованості відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками з рахунку відповідача.

З огляду на наведене вище, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 256 146,08 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з п. 3.2.2.2 Умов визначено, що у період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 36 % річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016р.), та починаючи з 01.02.2016р. Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості(за заявками, ініційованими з 01.02.2016р.). У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатору іноземних валют понад на 5 та більше процентів, Сторони на дату укладення цього Договору, узгодили про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру процентів за користування кредитом не повинно перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. Інформацію про розмір узгодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом, Банк розміщує для Клієнта одним з таких способів: в письмовій формі, через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та Клієнта - системи Інтернет -клієнт-банк "Приват 24", повідомлення на emails, sms-повідомлення на останні відомі Банку номери телефонів/адреси email, надані Банку при ідентифікації та актуалізації відомостей про Клієнта, або іншими засобами. Погоджений Сторонами змінений розмір відсотків за користування кредитом набуває чинності з моменту його розміщення способом, визначеним цим пунктом, якщо інша дата не встановлена в інформації про зміну розміру відсотків. У випадку не погашення заборгованості Клієнтом по кредиту в термін до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт сплачує відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості(за заявками, ініційованими до 01.02.2016р.) і відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016р.).

Відповідно до п. 3.2.2.5.2 Умов та правил надання банківських послуг, банк зобов'язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі виставлених Клієнтом заявок, на цілі, відмінні від сплати страхових та / або інших платежів, у межах суми, обумовленої Заяві, а також за умови виконання Клієнтом зобов'язань, передбачених п. 3.2.2.6.1, 3.2.2.6.12 цього Договору. Зобов'язання по видачі кредиту або його частини відповідно до умов цього Договору виникають у Банку з дня надання Клієнтом заявок в межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п.3.2.2.8.2 і з урахуванням п.3.2.2. 1 цього Договору. Зобов'язання по видачі кредиту або його частини на сплату страхових та / або інших платежів виникають у Банку в разі непред'явлення Клієнтом документів, що підтверджують сплату чергових страхових та / або інших платежів за рахунок інших джерел.

Згідно з п. 3.2.2.9.10 Умов та правил надання банківських послуг, розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати відсотків та / або за період, який починається з попередньої дати сплати відсотків до поточної дати сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 3.2.2.9.11 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що нарахування відсотків і комісій здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків, не враховується.

За весь період користування відповідачем кредитними коштами банком було нараховано проценти на загальну суму 23 166,52 грн.

Після проведення перевірки представленого заявником до матеріалів справи розрахунку, господарським судом встановлено, що останній є вірним, а вимоги, заявлені банком в цій частині, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у заявленому до стягнення розмірі.

Виходячи з принципу повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені в сумі 1348,82 грн. також підлягають задоволенню. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

За приписами ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Частина 6 ст.232 Господарському кодексі України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.3.2.2.10.4 Умов та правил надання банківських послуг, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. п. 3.2.2.10.1-3.2.2.10.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

За порушення клієнтом зобов'язань, передбачених п. 3.2.2.1 цього договору, банк несе відповідальність перед Клієнтом виключно у вигляді сплати пені в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікованої ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, яка нараховується протягом 30 днів з моменту виникнення відповідного зобов'язання. Сплата пені здійснюється в гривні (п.3.2.2.10.5 Умов та правил надання банківських послуг).

Відтак, за порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором б/н від 12.03.2014р. позивачем було нараховано пеню на загальну суму 1348,82 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, суд встановив, що останній є вірним, а отже позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 1348,82 грн. є обґрунтованими.

Щодо заяви відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з заявленими вимогами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 3 статті 264 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Суд зазначає, що діями по визнанню боргу є дії боржника безпосередньо по відношенню до кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема, здійснення часткового погашення по кредитному договору .

Часткове погашення відповідачем заборгованості за кредитом свідчить про переривання перебігу строку позовної давності за спірним договором, за яким у відповідача виникло зобов'язання перед позивачем.

Як вбачається з наданих позивачем до справи виписок з банківського рахунку відповідача, починаючи з 25.06.2014р., останній постійно проводив часткове погашення кредиту овердрафту, що свідчить про визнання заборгованості з кредиту та процентів за користування кредитними коштами та як наслідок переривання строків позовної давності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Авекс-Груп" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2; ) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; ) 256 146 грн. 08 коп. - заборгованості за кредитом, 23 166 грн. 52 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1348 грн. 82 коп. - пені та 4209 грн. 92 коп. - судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 17.10.2017р.

Суддя А.І. Привалов