У Х В А Л А

09.10.2017 Справа № 910/8259/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" (ідентифікаційний код 20355550)

про банкрутство

За заявою ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування"

про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від заявника не з'явилися

Від боржника не з'явилися

Від арб. керуючого Скопич Я.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У провадженні судді Господарського суду м. Києва Чеберяка П.П. перебуває справа № 910/8259/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.06.2016.

29.08.2017 до Господарського суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 із заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.092.2017 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено розгляд справи на 25.09.2017.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.09.2017 задоволено клопотання розпорядника майна та відкладено розгляд справи на 09.10.2017.

У судовому засіданні 09.10.2017 розглядалась заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва.

Представник розпорядника майна заперечив щодо задоволення поданої заяви.

Заявник у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник боржника у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п.7 ч.1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством "Маріупольський завод важкого машинобудування", зокрема, працювала на посаді стропальника цеху № 117.

17.09.2010 під час виконання своїх посадових обов'язків із ОСОБА_1 стався нещасний випадок після якого вона зазнала травми, а саме, закритий перелом правої та лівої променевих кісток у типовому місті зі зміщенням.

Актом № 30 від 21.09.2010 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, складеним за формою Н-1, яким встановлено, що нещасний випадок, який стався 17.09.2010 відноситься до нещасного випадку пов'язаного з виробництвом.

Відповідно до довідки МСЕК № 044417 від 02.02.2012 при повторному огляді було встановлено 15% втрати професійної працездатності.

Зокрема, ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У п. 3 Постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, зокрема вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 5 наведеної постанови оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Кодекс законів про працю України не містить будь-яких обмежень чи винятків щодо компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст. 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відшкодування шкоди здійснюється у разі, наявності у діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення у їх сукупності: неправомірної поведінки особи, наявності шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, вини завдавача шкоди.

При цьому, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише через неправомірну поведінку відповідача.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь які фактичні обставини, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, розглянувши заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва, враховуючи, що з моменту нещасного випадку минуло більше семи років, суд вважає за доцільне подану заяву задовольнити частково та стягнути в якості компенсації за нанесену позивачу моральну шкоду на його користь з урахуванням характеру й обсягу заподіяних йому моральних і фізичних страждань, ступеня провини відповідача суму в розмірі 16 000 грн. 00 коп.

Суд вважає, що зазначена сума з урахуванням всіх обставин справи, а також, вимог розумності і справедливості, відповідає розмірові нанесеної позивачеві моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" в дохід державного бюджету судовий збір в сумі 1 280 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 32-34, 49, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва в межах справи № 910/8259/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 4, нежиле приміщення 63; ідентифікаційний код 20355550) на користь ОСОБА_1 (87500, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) моральну шкоду, завдану в результаті трудового каліцтва в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 4, нежиле приміщення 63; ідентифікаційний код 20355550) в дохід Державного бюджету України 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази.

5. В іншій частині заяву залишити без задоволення.

6. Копію ухвали направити сторонам, розпоряднику майна та ОСОБА_1

Суддя П.П. Чеберяк