РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 р. Справа №910/14662/17
За позовом Приватного акціонерного товариства " Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча "

До Публічного акціонерного товариства " Українська залізниця "

Про стягнення 9321,00 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача не з'явився

Від відповідача Поліщук О.І. - предст.

Рішення прийняте 12.10.2017 р., оскільки в судовому засіданні 21.09.2017 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - приватне акціонерне товариство " Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - публічного акціонерного товариства " Українська залізниця " 9321,00 грн. збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні.

Представник позивача у судове засідання двічі не з'явився, але 20.09.2017 р. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

В С Т А Н О В И В:

На виконання умов договору №245/108/16Сб від 01.02.2016 р., який був укладений між ПАТ " Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча " ( покупцем ) та ПАТ " Авдіївський коксохімічний завод " ( постачальником ), згідно договору перевезення, оформленого залізничною накладною №51011369 від 15.07.2017 р. на адресу позивача ( одержувачу вантажу ) у вагоні: № 66935339 надійшов вантаж - кокс домінний, вантажовідправник - ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод ", м. Авдіївка.

Згідно ст. 307 ГК України, ст. 8 Закону України " Про залізничний транспорт ", розділу 1 Правил планування перевезень вантажів та ст. 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах.

Статтею 914 ЦК України передбачено, що перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір.

25.12.2015 р. між ПАТ " Українська залізниця " ( відповідачем ) та ПРАТ " ММК імені Ілліча " ( позивачем ) був укладений договір № 1970/ДФ/10017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення за надані залізничним транспортом послуги.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, предметом цього договору є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно п. 7.1 договору № 1970/ДФ/10017 від 25.12.2015 р. виконавець надає вантажовідправнику послуги на станціях регіональної філії " Донецька залізниця " публічного акціонерного товариства " Українська залізниця "

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 17.07.2017 р. на станції Маріуполь - Сортувальний Донецької залізниці був складений акт №485604/785 про недостачу вантажу у вагоні №66935339 у кількості 2000 кг.

Згідно ст. 2 Правил складання актів (затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 року) комерційні акти складаються для засвідчення (крім іншого) обставин невідповідності маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Статтею 920 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадку порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 12 Закону України " Про залізничний транспорт " та ст. 110 Статуту залізниць України залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 113 Статуту залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ч.2 ст. 114 зазначеного Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно п. 27 Правил видачі вантажів (затверджені Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року) вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто ) становить 2% маси всіх інших вантажів

Для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки, норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються від маси нетто.

Відповідно до п. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Пунктом 114 ( п.п. а ) Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Вартість недостачі у вагоні № 66935339 з урахуванням ПДВ становить:

Сертифікат якості №23345 на вагон №66935339

Вага фактична з урахуванням вологості в рахунку - фактурі №91598375, згідно сертифіката якості становить 141,980 тн.

1. Вартість 1 тони вантажу у вагоні №66935339 відповідно до рахунку вантажовідправника з ПДВ становить: 962329,64 грн. ( без ПДВ ) х 1,2:141,980 тн. = 8133,51 грн.

Вага, згідно документа в полувагоні №66935339 - 42700 кг

Фактично виявилось - 40700 кг. недостача - 2000 кг.

42700 кг х 2% ( природні втрати ) = 854 кг. вага полувагона з урахуванням природних втрат.

Недостача з урахуванням природних втрат становить: 2000 кг - 854 кг = 1146 кг.

8133,51 грн. х 1,146 тн. = 9321,00 грн.

Таким чином, вартість недостачі у вагоні №66935339 становить - 9321,00 грн.

Стаття 224 ГК України зобов'язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати причинені цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов'язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до статті 314 ГК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Частиною 1 ст. 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі, згідно з правилами іншому підприємству. У відповідності до ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження ( втрату, нестачу, псування і пошкодження ) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність в розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч вимогам ст. 33 ГПК України та ст. 314 Господарського кодексу України відповідач не надав суду належних доказів того, що нестача отриманого для перевезення вантажу сталася не з його вини.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства " Українська залізниця " ( 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815 ) на користь Приватного акціонерного товариства " Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча " ( 87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, код 00191129 ) 9321 ( дев'ять тисяч триста двадцять одну ) грн. 00 коп. збитків за недостачу вантажу, 1600 ( одну тисячу шістсот ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення 18.10.2017 р.

Суддя В.І.Пінчук