ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2017 року Справа № 908/92/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Владимиренко С.В. - доповідач,
суддів:Демидової А.М.
Шевчук С.Р.,
перевірив касаційну скаргуФонду державного майна України
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 17.07.2017р.
та рішеннягосподарського суду Запорізької області від 16.02.2017р.
у справі№908/92/17 господарського суду Запорізької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"
до Компанії "Толексіс трейдінг лімітед" (Tolexis trading limited)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонду державного майна України за участю Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України
прозобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів
ВСТАНОВИВ :

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фонду державного майна України та доданих до неї документів, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що вказана скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Заявник касаційної скарги судовий збір не сплатив, проте заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Розглядаючи вказане клопотання, Вищий господарський суд України враховує, що відповідно до норм ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті звільнення сторони від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердженності цих обставин належними доказами.

Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтовано тим, що на рахунку Фонду державного майна України відсутні кошти, які можуть бути спрямовані на оплату судового збору, на підтвердження чого заявником надано лист Державної казначейської служби України від 02.06.2017р. №13-08/370-9081. Фонд державного майна також зазначає, що він є бюджетною установою і оскільки на момент подачі апеляційної скарги на рахунках Фонду відсутні необхідні кошти для оплати судового збору, заявник просить звільнити його від оплати судового збору.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 36 ГПК України.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у сторони коштів на рахунках, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Разом з тим, наведені скаржником обставини, не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору.

За таких обставин клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору при поданні касаційної скарги на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2017р. та рішення господарського суду Запорізької області від 16.02.2017р. у справі № 908/92/17 задоволенню не підлягає.

Пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, оскільки Фондом державного майна України судовий збір не сплачено, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду та підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ :

1.Відмовити Фонду державного майна України в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2.Касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.07.2017р. та рішення господарського суду Запорізької області від 16.02.2017р. у справі № 908/92/17 повернути скаржнику.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді: А.М. Демидова

С.Р. Шевчук