ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.2017 Справа № 920/870/17

за позовом: Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, м. Суми;

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Сумської дирекції, м. Суми;

про стягнення 269 184 грн. 37 коп.

СУДДЯ КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №06.01-27/2 від 10.01.2017;

Від відповідача: не зявився;

При секретарі судового засідання Нестеренко О.В.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 269 184 грн. 37 коп. заборгованості, яка виникла у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №ФМ-206 від 09.11.1998, а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами. В письмовому відзиві №13-11-316 від 04.10.2017 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, що вказує на відсутність доказів наявності спору між сторонами, а також наголошував на застосуванні наслідків сплину строків позовної давності до вимог позивача, заявлених до 01.09.2014 року, а також зазначив, що стягнення орендної плати у розмірі, що перевищує 1 грн. на рік за період, що наведений у розрахунку, є порушенням імперативних приписів законодавства.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, суд встановив:

Відповідно до рішення Сумської міської ради № 735-МР від 04.05.2016 року «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», № 2019-МР від 26.04.2017 року «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 28 вересня 2016 року № 1128-МР «Про Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради» Управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Сумської міської ради перейменовано у Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» ПАТ «Укрпошта», є правонаступником Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

09 листопада 1998 року між Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради (правонаступником якого є Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради) і Сумським обласним підприємством поштового звязку «Сумипошта» Сумський поштамт (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Сумської дирекції) було укладено договір №ФМ-206 (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв на умовах, визначених Договором, в оренду нежитлові приміщення за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 24, загальною площею 341,6 кв.м., для розміщення службових приміщень 24 відділення звязку.

Згідно акту приймання-передачі від 09.11.1998 позивач передав, а відповідач прийняв вищезазначене майно в оренду.

Відповідно до п. 7.1. Договору строк дії договору встановлюється на один рік з 09.11.1998 р. до 09.11.1999 р. В разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або розірвання Договору після закінчення строку його дії протягом одного місяця він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

У звязку з реорганізацією Сумського поштамту Сумського обласного підприємства поштового зв'язку Міністерства звязку України в Сумський поштамт Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» 28.08.2000 до Договору було укладено зміну № 1, якою також було внесено зміни до розрахунку орендної плати.

05.02.2003 до Договору було укладено зміну № 2 ,якою продовжено термін дії договору та змінено розмір орендної плати.

07.05.2008 року укладеною зміною №3 до Договору змінено площу приміщення, що орендується, на 278,33 кв.м. та відповідно і розмір орендної плати.

16.01.2010 сторони уклали зміну №4 до Договору, якою змінено площу орендованого приміщення на 259,9 кв.м. та розмір орендної плати.

08.08.2011 зміною №5 до Договору сторони змінили розмір орендної плати та продовжили строк дії Договору до 16.01.2012 року, а також внесли зміни до розрахунку орендної плати по Договору, яким встановили, що орендна плата за цим розрахунком нараховується відповідачу з 01.08.2011 по 31.12.2011 включно. Згідно рішення Сумської міської ради від 27.07.2011 №696-МР пункт 1 встановлено за оренду нежитлового приміщення 1 грн. в рік. Розмір місячної орендної плати за січень 2012 року розраховується за наведеною формулою згідно Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 23.06.2010 №3964-МР. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування суми місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

30.10.2014 року відповідач за актом приймання-передачі здав орендоване приміщення позивачу

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що орендна плата визначається згідно з розрахунком, що є додатком № 3 до Договору.

Позивачем здійснено розрахунок орендної плати згідно додатку № 3 до договору, в редакції зміни № 5 від 08 серпня 2011 року до Договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не здійснив оплати за оренду приміщення, в звязку з чим станом на 31.08.2017 року у нього виникла заборгованість в розмірі 269 184 грн. 37 коп. за період з 01.06.2013 по 01.10.2014.

Оскільки відповідачем борг не сплачено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач подав клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача, оскільки вимоги позивача про стягнення боргу за період до 01.09.2014 року знаходяться за межами строку позовної давності.

Суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про застосування позовної давності підлягає частковому задоволенню, а також підлягають частковому задоволенню і позовні вимоги позивача, оскільки:

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно до п. 4.1.4 Договору орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, на умовах і в строки встановлені Договором.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість за період з 01.06.2013 по 01.10.2014 у розмірі 269 184 грн. 37 коп.

Вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, розрахунком позивача. Відповідач у відзиві проти порядку розрахунку не заперечував.

Однак, згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Заявлені вимоги є вимогами з помісячним строком виконання, оскільки, як вже зазначалось, орендна плата щомісячно перераховується не пізніше 15-го числа місяця, який слідує за звітним. Перебіг позовної давності по платежу починається з дати, яка слідує за останнім днем передбаченого Договором строку для виконання обовязку, а тому позовна давність застосовується до кожного щомісячного платежу окремо.

Згідно до частини 3 та 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд, з урахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності, дійшов висновку про застосування позовної давності та відмови у звязку із цим у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період з 01.01.2014 по 01.07.2014 у розмірі 17 942 грн. 55 коп.

В той же час, суд приходить до висновку про неможливість застосування строку позовної давності до стягнення боргу за серпень 2014, оскільки орендна плата щомісячно перераховується не пізніше 15-го числа місяця, який слідує за звітним (зміна № 3 до Договору). Останній строк сплати оренди за серпень був 15.09.2014, а отже перебіг строку позовної давності закінчився 16.09.2017, а позовна заява надійшла до суду 15.09.2017, про що свідчить відбиток штампу загального відділу на першому аркуші позовної заяви.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 51 452 грн. 89 коп. за період з 01.08.2014 до 01.10.2014.

В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, в звязку з застосуванням строків позовної давності.

Крім того, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про невжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням ТОВ Торговий дім Кампус Коттон клаб щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 124 Конституції (справа про досудове врегулювання спорів) визнано неконституційним положення щодо необхідності застосування досудового врегулювання спорів.

Оскільки можливість досудового врегулювання спору є правом позивача, а не обовязком, то є неправомірним посилання відповідача про передчаснісь звернення позивача з позовом до суду.

Суд не приймає також до уваги посилання відповідача на те, що розмір орендної плати, що перевищує 1 грн. на рік за період, наведений у розрахунку, є порушенням імперативних приписів законодавства, оскільки за правилами частини 1 статті 651 ЦК України, ст. 188 та ст. 286 ГК України, а також п. 8.1 Договору зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна оформлюються доповненням до Договору, які підписуються сторонами.

В той же час в матеріалах справи відсутні докази того, що сторони у передбаченому законом порядку внесли зміни стосовно істотної умови Договору розміру орендної плати та порядку її нарахування. Відповідачем також не надано доказів, які б підтверджували, що в судовому порядку зміна № 5 до Договору, згідно якої позивач нараховував орендну плату, була скасована чи змінена.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та згідно ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Сумської дирекції (40003, м. Суми, площа Привокзальна, б. 5, код 22981300) на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33, код 40456009) 51 452 грн. 89 коп. заборгованості, 783 грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 17.10.2017 року.

Суддя ОСОБА_2