УХВАЛА

11.10.2017Справа № 910/12440/17

За позовомПідприємства з іноземною інвестицією «Гассіб»
доПублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачаПриватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Родіонової Наталії Вікторівни
провизнання недійсним договору іпотеки
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Мартинюк Н.Р.
від відповідача:Іванов А.О.
від третьої особи:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство з іноземною інвестицією «Гассіб» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (надалі - «Банк») про визнання недійсним договору іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір іпотеки від 27.02.2012 р., укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Наталією Вікторівною за реєстровим №799, є недійсним, оскільки не відповідає нормам чинного законодавства України, а саме підписаний представником позивача з перевищенням повноважень.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.08.2017 р., залучено до участі у справі Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Родіонову Наталію Вікторівну в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2017 р. в задоволенні заяви Підприємства з іноземною інвестицією «Гассіб» про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено повністю.

06.09.2017 р. представником позивача подано друге клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просить суд вжити заходи до забезпечені позову, а саме заборонити будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на зміну власника майна, що є предметом спірного іпотечного договору від 27.02.2012 р.

Розглянувши в судовому засіданні заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В той же час, позивачем не надано суду належним та допустимих доказів, з якими приписи ст. 66 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову не містить обґрунтувань з посиланням на докази в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, яким саме чином запропоновані в такій заяві заходи вплинуть на можливість виконання рішення у даній справі у випадку задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки.

Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Підприємства з іноземною інвестицією «Гассіб» про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити повністю.

Суддя В.П. Босий