КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2017 р. Справа№ 910/12377/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Яковлєва М.Л.

Гончарова С.А.

Представники:

Прокурор: не з'явився;

Від Хмельницької обласної державної адміністрації: не з'явився

Від ТОВ «Магазин «Сонячний»: не з'явився

Від Державної архітектурно-будівельної інспекції України: не з'явився

Від Хмельницької районної державної адміністрації: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Сонячний» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 (суддя Борисенко І.І.)

за заявою Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації

про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання

За позовом Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний"

Державної архітектурно-будівельної інспекції України

Хмельницької районної державної адміністрації

про визнання незаконною та скасування реєстрації, знесення самочинно збудованого туристичного кемпінгу, приведення земельної ділянки у попередній стан

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 задоволено заяву Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації про поновлення строку для пред'явлення наказу від 17.02.2017 у справі №910/12377/16 до виконання, поновлено строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 у справі №910/12377/16 про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" ( 29000, Хмельницька обл., м.Хмельницький, вул. Івана Франка,б.10, ідентифікаційний номер 14154853) знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан, до виконання з 25.07.2017.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 мотивована тим, що наказ Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 у справі №910/12377/16 був надісланий 03.03.2017р. на адресу стягувача - Хмельницької обласної державної адміністрації. Хмельницька обласна державна адміністрація, як стягувач не скористалась правами та обов'язками сторони виконавчого провадження. У зв'язку із бездіяльністю стягувача - Хмельницької обласної державної адміністрації щодо звернення виконавчого документа до виконання, прокуратурою області витребувано вказаний наказ у Хмельницької обласної державної адміністрації, який надійшов до прокуратури області 19.06.2017. Проте, станом на час отримання (19.06.2017) прокуратурою наказу визначений строк пред'явлення наказу до виконання вже сплинув (до 01.05.2017). Таким чином, органи прокуратури були позбавлені можливості пред'явити до виконання вказаний виконавчий документ. Вищевикладені обставини свідчать про наявність поважних підстав пропуску строку пред'явлення наказу до виконання.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Магазин «Сонячний» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16, в якій просило оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити Заступнику прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації у задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, зроблені судом в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, оскаржувана апелянтом ухвала прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказував на те, що оскаржувана ухвала винесена за відсутності представників сторін, а ТОВ «Магазин «Сонячний» не було повідомлено про судове засідання, оскільки ухвалу суду першої інстанції від 03.07.2017, якою призначено до розгляду заяву Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу від 17.02.2017 у справі № 910/12377/16, отримано апелянтом 25.07.2017, тобто в день судового засідання. Крім того, апелянтом було повідомлено місцевий господарський суд про неможливість направлення свого представника в судове засідання шляхом надіслання на електронну пошту суду відповідного клопотання, про розгляд якого в оскаржуваній ухвалі не зазначено, як не зазначено і про повідомлення апелянта про судовий розгляд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/12377/16 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Сонячний» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2017 поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Сонячний» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд призначено на 12.10.2017.

В судове засідання 12.10.2017 апелянт представників не направив, причин неявки суд не повідомив, про призначення судового розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином (поштове відправлення 515 ухвали суду від 29.09.2017 вручено апелянту 06.10.2017). Через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду заяв та клопотань не надходило.

Заступник прокурора Хмельницької області в судове засідання 12.10.2017 не прибув, причин неявки суд не повідомив, про призначення судового розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином (поштове відправлення 389 ухвали суду від 29.09.2017 вручено 05.10.2017). Через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду заяв та клопотань не надходило.

Хмельницька обласна державна адміністрація в судове засідання 12.10.2017 представників не направила, причин неявки суд не повідомила, про призначення судового розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином (ухвала суду від 29.09.2017 вручена 05.10.2017 згідно з поштовим відправленням 390). Через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду заяв та клопотань не надходило.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України в судове засідання 12.10.2017 представників не направила, причин неявки суд не повідомила, про призначення судового розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином (ухвала суду від 29.09.2017 вручена 05.10.2017 згідно з поштовим відправленням 444). Через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду заяв та клопотань не надходило.

Хмельницька районна державна адміністрація в судове засідання 12.10.2017 представників не направила, причин неявки суд не повідомила, про призначення судового розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином (ухвала суду від 29.09.2017 вручена згідно відомостей з сайту «Укрпошта» за поштовим відправленням 088). Через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду заяв та клопотань не надходило.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

У п. 3 Постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії-" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що всі сторони були повідомлені про судовий розгляд, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановленого ч. 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Сонячний» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 у відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Частиною п'ятою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишена без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 припинено провадження у справі №910/12377/16 за позовом Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації частині позовних вимог про визнання незаконною та скасування реєстрації декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" про готовність об'єкта до експлуатації, яка управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницької області зареєстрована 17.06.2015 за №ХМ на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України. Позовні вимоги Заступника прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації задоволено. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір у розмірі 1 378,00грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 рішення суду від 28.09.2016 залишено без змін.

17.02.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2016, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017, яке набрало законної сили 01 лютого 2017 року, видано накази:

- про стягнення з ТОВ «Магазин «Сонячний» на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір в сумі 1 378,00 грн.; стягувачем зазначено прокуратуру Хмельницької області, а боржником - ТОВ «Магазин «Сонячний»; строк пред'явлення наказу до виконання - 01.05.2017;

- про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан. Стягувачем за даним наказом зазначено Хмельницьку обласну державну адміністрацію, а боржником - ТОВ «Магазин «Сонячний»; строк пред'явлення наказу до виконання - 01.05.2017.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.04.2017 рішення суду від 28.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 залишено без змін.

30.06.2017 до Господарського суду міста Києва від Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання від 17.02.2017 у справі №910/12377/16 про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Івана Франка,б.10, ідентифікаційний номер 14154853) знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан.

Заява мотивована тим, що згідно інформації Господарського суду міста Києва від 26.05.2017 №01-06.1/59/17, наказ від 17.02.2017 у справі №910/12377/16 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан, був надісланий 03.03.2017 на адресу стягувача -Хмельницької обласної державної адміністрації. У зв'язку з бездіяльністю стягувача щодо пред'явлення виконавчого документа до виконання, прокуратурою було витребувано вказаний наказ, який надійшов до прокуратури області 19.06.2017. Таким чином, органи прокуратури були позбавлені можливості пред'явити до виконання вказаний виконавчий документ. На даний час рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 у справі №910/12377/16 - не виконано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 задоволено заяву Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації про поновлення строку для пред'явлення наказу від 17.02.2017 у справі №910/12377/16 до виконання, поновлено строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 у справі №910/12377/16 про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" ( 29000, Хмельницька обл., м.Хмельницький, вул. Івана Франка,б.10, ідентифікаційний номер 14154853) знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан, до виконання з 25.07.2017.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 мотивована тим, що наказ Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 у справі №910/12377/16 був надісланий 03.03.2017 на адресу стягувача - Хмельницької обласної державної адміністрації. Хмельницька обласна державна адміністрація, як стягувач не скористалась правами та обов'язками сторони виконавчого провадження. У зв'язку із бездіяльністю стягувача - Хмельницької обласної державної адміністрації щодо звернення виконавчого документа до виконання, прокуратурою області витребувано вказаний наказ у Хмельницької обласної державної адміністрації, який надійшов до прокуратури області 19.06.2017. Проте, станом на час отримання (19.06.2017) прокуратурою наказу визначений строк пред'явлення наказу до виконання вже сплинув (до 01.05.2017). Таким чином, органи прокуратури були позбавлені можливості пред'явити до виконання вказаний виконавчий документ. Вищевикладені обставини свідчать про наявність поважних підстав пропуску строку пред'явлення наказу до виконання.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, судом вірно встановлено обставини справи, а зроблені висновки відповідають обставинами справи, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами статей 4-5 статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно із мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009 Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі статті 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України рішення суду по справі №910/12377/16, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

П. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Ч. 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

При цьому, в пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17 жовтня 2012 року N 9 зазначено, що відповідно до статті 116 ГПК виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене), а строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час прийняття постанови Пленуму).

Згідно статті 119 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду.

З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2016, яке залишено без змін постановами судів апеляційної і касаційної інстанцій, - не виконано, видані на його виконання накази від 17.02.2017, зокрема і про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан, - до виконання не пред'являлись і на виконанні не перебувають, про що зокрема свідчать наявні в матеріалах справи довідки першого відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 22.06.2017 № 29265/ш.19-32 та довідка Хмельницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 22.06.2017 № 10233/14.21-32/1.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що наказ Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 у справі №910/12377/16 був надісланий 03.03.2017 на адресу стягувача - Хмельницької обласної державної адміністрації, проте, Хмельницька обласна державна адміністрація, як стягував, не скористалась правами та обов'язками сторони виконавчого провадження, у зв'язку з чим прокуратурою області було витребувано наказ від 17.02.2017 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан у Хмельницької обласної державної адміністрації, який надійшов до прокуратури області 19.06.2017.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що станом на час отримання (19.06.2017) прокуратурою наказу визначений строк пред'явлення наказу від 17.02.2017 до виконання вже сплинув (до 01.05.2017), у зв'язку з чим органи прокуратури були позбавлені можливості пред'явити до виконання вказаний виконавчий документ.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і те, що Прокуратура Хмельницької області та прокуратура міста Києва направляли до суду першої інстанції заяви про надіслання наказу від 17.02.2017 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан, проте, судом відповідний наказ було скеровано саме на адресу стягувача - Хмельницької обласної державної адміністрації, яка не вчинила дій щодо пред'явленян його до виконання у встановлений строк, що і стало підставою для подальшого вчинення прокуратурою дій для захисту інтересів держави.

До того ж, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що статтею 131-1 Конституції України зазначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом..

Ч. 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м'якого покарання від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004).

За змістом рішення Конституційний Суд України від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 року щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний інтерес), поняття "право" та "охоронюваний законом інтерес" особи, що вживаються в законах, знаходяться у логічно- смисловому зв'язку та означають прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, легітимний дозвіл, що є об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних потреб особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально- правовим засадам.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вищевикладені обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку пред'явлення до виконання наказу від 17.02.2017 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Сонячний" знести за власний кошт самочинно збудований об'єкт - одноповерховий із мансардним поверхом туристичний кемпінг площею 142,02 кв.м на території лісового масиву (квартал 46) Давидковецької сільської ради Хмельницького району та привести лісову ділянку у межах здійсненої забудови у попередній стан, що згідно з ст. ст. 53, 119 Господарського процесуального кодексу України є підставами для поновлення строку на пред'явлення зазначеного наказу до виконання, що відповідає суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально- правовим засадам.

Доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала винесена за відсутності представників сторін, а ТОВ «Магазин «Сонячний» не було повідомлено про судове засідання, оскільки ухвалу суду першої інстанції від 03.07.2017, якою призначено до розгляду заяву Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу від 17.02.2017 у справі № 910/12377/16, отримано апелянтом 25.07.2017, тобто в день судового засідання - судом апеляційної інстанції відхиляється з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2017 розгляд заяви прокурора було призначено на 25.07.2017, про надіслання ухвали сторонам і прокурору свідчить відмітка на зворотньому боці зазначеної ухвали. Проте, в судове засідання 25.07.2017 сторони та прокурор представників не направили, про час та місце були повідомлені належним чином, що зафіксовано у протоколі судового засідання 25.07.2017. Крім того, частина 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України визначає, що неявка боржника і стягувача в судове засідання, в якому розглядається заява про відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання, не перешкоджає розгляду цієї заяви.

Також, довод апелянта про те, що ним було повідомлено місцевий господарський суд про неможливість направлення свого представника в судове засідання шляхом надіслання на електронну пошту суду відповідного клопотання, про розгляд якого в оскаржуваній ухвалі не зазначено, як не зазначено і про повідомлення апелянта про судовий розгляд - судом апеляційної інстанції відхиляється як безпідставний та необґрунтований з огляду на наступне.

Пунктом 1.5.6 Інструкції з діловодства у господарських судах України визначено, що надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.

Пунктом 1.5.17. Інструкції з діловодства у господарських судах України визначено, що документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Таким чином, надсилання стороною спору документів на адресу суду у вигляді електронного листа має скріплюватись електронним цифровим підписом, а у випадку надсилання документа без електронного цифрового підпису - заявник повинен надіслати також оригінал документа в паперовій формі. Проте, судом апеляційної інстанції під час перегляду оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких зареєстрованих канцелярією суду першої інстанції документів з електронним цифровим підписом, як не містять і надходження до матеріалів справи в подальшому і оригіналів документів у паперовій формі (у даному випадку, клопотання апелянта про неможливість прибуття представника до суду першої інстанції 25.07.2017 та відкладення розгляду справи).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апелянта в обґрунтування підстав скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Сонячний» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у справі № 910/12377/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/12377/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді М.Л. Яковлєв

С.А. Гончаров