КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" жовтня 2017 р. Справа №910/6038/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорної Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ" на рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015 (дата підписання 27.07.2015)

у справі № 910/6038/15-г (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧОРНОМОРЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ"

про стягнення 4 816 658,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.07.2015 у справі № 910/6038/15-г позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧОРНОМОРЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ" основну заборгованість в сумі 3 950 000 грн. 00 коп.; штраф в сумі 395 000 грн. 00 коп.; 3 % річних в сумі 53 243 грн. 84 коп.; інфляційні втрати в сумі 418 414 грн. 46 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 73 080 грн. 00 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 25.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015 у справі № 910/6038/15-г у частині стягнення штрафу у сумі 395 000,00 грн., змінити рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015 у справі № 910/6038/15-г у частині стягнення 3 % річних у сумі 53 243,84 грн., шляхом зменшення вказаної суми на 648,84 грн.

З апеляційною скаргою скаржник також подав клопотання про зменшення розміру та відстрочення сплати судового збору та клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно з ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 01.01.2015 встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1 218,00 грн.

Згідно пп. 4 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Предметом позову у даній справі є вимога майнового характеру, а саме: стягнення 4 816 658,30 грн.

Таким чином, виходячи з наведеного, за подання апеляційної скарги скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі 80 388,00 грн. = 73 080,00 грн. (60 розмірів мінімальних заробітних плат)*110%.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, до неї не додано докази сплати судового збору, проте скаржник заявив клопотання про зменшення розміру судового збору до 50 000 грн. та про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник посилається на те, що станом на момент подачі апеляційної скарги майнове становище скаржника є дещо ускладненим, що перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку та розмірі.

На підтвердження викладених в клопотанні обставин, скаржником додані, зокрема, картка рахунку 301 «готівка», інформація ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18.09.2017 щодо наявних рахунків, банківські довідки по рахункам відповідача згідно яких у відповідача відсутні кошти для сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом. При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір").

Підпунктом 3.1 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником апеляційної скарги є юридична особа - суб'єкт господарювання, який здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

З урахуванням ст. 8 Закону України "Про судовий збір", заявником не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для зменшення розміру судового збору.

У той же час заявник в порушення вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не надав належних доказів на підтвердження обставин, які б давали підстави стверджувати про поліпшення його матеріального стану та спроможність сплатити судовий збір протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги, враховуючи, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може відстрочити сплату судового збору не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ" про зменшення розміру та відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Також, відповідно до ч.1 ст.93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення прийняте господарським судом міста Києва 20.07.2015, повне рішення складено 27.07.2015. Отже, останнім днем строку подання апеляційної скарги на вказане рішення є 06.08.2015.

З апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015 скаржник звернувся 25.09.2017, тобто зі спливом більше ніж двох років з дня закінчення строку на подання апеляційної скарги.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення скаржник посилається на те, що протоколом від 10.04.2017 № 4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ" було звільнено ОСОБА_3 з посади генерального директора товариства і призначено генеральним директором ОСОБА_4, яка на підставі наказу від 10.04.2017 приступила до виконання обов'язків генерального директора. Згідно рішення Загальних зборів учасників товариства від 24.05.2017, оформленим протоколом № 5, ОСОБА_4 була включена в склад учасників товариства та є його єдиним учасником. 31.08.2017 ОСОБА_4 отримала вимогу державного виконавця від 16.08.2017 зі змісту якої дізналась про наявність виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва у даній справі, у зв'язку з чим листом від 05.09.2017 у попереднього керівника товариства було запитано матеріали справи та інформацію чи здійснювалося оскарження рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015. Відповідь від попереднього керівника відповідача про не оскарження вищевказаного рішення була отримана ОСОБА_4 20.09.2017, тому ОСОБА_4 як директор товариства з об'єктивних причин не могла подати апеляційну скаргу у визначений строк.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

В статті ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі "Мушта проти України").

Відповідно до ст.53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з обов'язковою наявністю поважних причин, які обумовили неможливість своєчасного вчинення відповідної процесуальної дії.

Поважними визнаються ті обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами чи перешкодами для своєчасного вчинення сторонами справи процесуальних дій.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні в справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Приймаючи до уваги, що Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку, колегія суддів прийшла до висновку щодо неповажності причин його пропуску у зв'язку із наступним.

Як вбачається з матеріалів справи у судовому засіданні, яке відбулося 20.07.2015 та в якому було оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення, був присутній представник відповідача - ОСОБА_4, що підтверджується протоколом судового засідання від 20.07.2015.

Повне рішення отримано представником відповідача Сергєєвою Л.В. 10.08.2015, про що свідчить напис на звороті останнього аркушу оригіналу рішення.

Отже, заявник був обізнаний з фактом прийняття рішення в день його оголошення вступної та резолютивної частини та отримав його повний текст в серпні 2015 року, при цьому, в межах строку, визначеного ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, зазначене рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Колегія суддів зазначає, що керівник юридичної особи діє від її імені у відносинах із третіми особами в силу закону (частини 1 статті 28 ГПК України). Відтак, перебіг строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду від 20.07.2015 розпочався для Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ" з дня підписання повного тексту рішення та не пов'язаний з моментом призначення нового керівника та отриманням ним від попереднього керівника інформації про не оскарження рішення суду першої інстанції.

Поряд з цим, слід зазначити, що оскільки ОСОБА_4 як представник відповідача за довіреністю була присутня в судовому засіданні, в якому було оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення, то їй з 20.07.2015 було відомо про прийняте рішення.

З огляду на викладене, наведені скаржником причини пропуску процесуального строку не можуть вважатись поважними в розумінні ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутні обставини, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015 протягом законодавчо встановленого терміну.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.53, 93, п. п. 3, 4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ" у задоволенні клопотання про зменшення розміру та відстрочення сплати судового збору.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ" у задоволенні клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015 у справі № 910/6038/15-г.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "МЕТРОПОЛІЯ" апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2015 у справі № 910/6038/15-г (з доданими матеріалами).

4. Матеріали справи №910/6038/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді О.О. Хрипун

Л.В. Чорна