ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

20 жовтня 2017 року Справа № 915/1097/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантік Mерітайм» про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантік Mерітайм»

(54038, м.Миколаїв, вул.Генерала Карпенка, буд.40),

до відповідача: Компанії «Салюта Шиппінг Лімітед» («Saluta Shipping Limited») (ОСОБА_2 i Heвіс, Чарльзтаун, ОСОБА_3, поштова скринька 556 (Р.о. box 556, Main Street, Charlestоwn, Nevis, St/Kitts & Nevis West Indies),

про: стягнення заборгованості в розмірі 105734,66 грн., з яких: 100819,82 грн. основний борг та 4914,84 грн. 3 % річних, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантік Мерітайм» (далі - ТОВ «Атлантік Мерітайм» звернулось з позовом до Компанії «Салюта Шиппінг Лімітед» (судновласник) про стягнення заборгованості за надання послуг морського агентування в розмірі 100819,82 грн. та 4914,84 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.06.2015 судновласник номінував позивача агентом судна «Еvgеnіа Z» (прапор Камбоджа) під час його заходження в ПАТ «ЧСЗ» для здійснення ремонту. 22.06.2015 судно «Еvgеnіа Z» було пришвартовано до причалу ПАТ «ЧСЗ».

Під час заходження та перебування судна «Еvgеnіа Z» в ПАТ «ЧСЗ», gозивачем виконувались формальності та дії, пов'язані з прибуттям і перебуванням судна в порту, в тому числі оформлювались необхідні документи, замовлялись та оплачувались послуги буксирування, портові збори, надавались інші послуги та здійснювались інші платежі, пов'язані з прибуттям і перебуванням судна в порту.

Згідно статті 118 КТМ України судновласник зобов'язаний надавати морському агенту кошти, достатні для здійснення його функцій, відшкодовувати морському агенту будь-які витрати, зроблені ним від їх імені або за їх згодою.

02.10.2015 позивачем було виставлено відповідачеві дисбурсментський рахунок №2015/43 на суму 3799,08 доларів США, до який були включені витрати на сплату послуг буксирів, лоцманського проведення судна, митних платежів, портових Зборів, агентська винагорода. ОСОБА_3 оплати рахунку 3 банківських дні з моменту його отримання. Отже, відповідач був зобов'язаний оплатити дисбурсментський рахунок №2015/43 до 07.10.2015.

Однак у визначений термін відповідач рахунок не оплатив, що стло підставою звернення позивача до суду.

Разом з вищезазначеною позовною заявою позивачем подана заява б/н від 17.10.2017 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на судно «Еvgеnіа Z» (номер ІМО 8955653, прапор Камбоджа), яке перебуває на території (в акваторії) Публічного акціонерного товариства «Чорноморський суднобудівний завод» (54000, м.Миколаїв, вул.Індустріальна, 1), що належить компанії «Салюта Шиппінг Лімітед» («Saluta Shipping Limited») та заборонити його вихід за межі акваторії Публічного акціонерного товариства «Чорноморський суднобудівний завод».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне.

Статтею 41 КТМ України визначено повноваження на арешт судна, і передбачено, що судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії.

Арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України.

У відповідності зі ст.42 КТМ України, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов'язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв'язку з: лоцманським проведенням та сплатою лоцманських зборів (пункт 11), буксируванням (пункт 12), зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці (пункт 15), дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом (пункт 17).

Аналогічна суть поняття «морська вимога» встановлена також і нормами міжнародного права, зокрема, Міжнародною конвенцію з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, до якої Україна приєдналась згідно Закону України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна» №3702-УІ від 07.09.2011.

Як вбачається з дисбурсментського рахунку №2015/43, відповідачу позивачем надавались, зокрема, послуги пов'язані з заходом судна у порт, по лоцманській проводці судна, буксирувальні послуги, послуги по забезпеченню судна, сплачувались портові збори, митні платежі, тощо, тому виходячи зі змісту положень пунктів 11, 12, 15, 17 частини 1 статті 42 КТМ України, спір щодо стягнення заборгованості за рахунком №2015/43 в сумі 3799,08 доларів США відноситься до морських вимог, що у свою чергу

з порядку статті 41 КТМ України надає можливість накладення судом арешту на судно.

Відповідно до Журналу безперервної реєстрації судна (Соntinuous Synopsis Record), загальної декларації, «Saluta Shipping Limited» є власником теплоходу «Еvgеnіа Z», дата реєстрації судна 24.03.2011, що ходить під прапором Камбоджа та зареєстроване Міжнародною морською організацією, діючої на підставі Конвенції про міжурядову морську консультативну організацію від 1958 року, під №8955653.

Доказами належності відповідачу на праві власності судна «Еvgеnіа Z» є: Журнал безперервної реєстрації судна (Соntinuous Synopsis Record), загальна декларація подана капітаном судна капітану морського порту; витяг з електронної бази морських суден.

Доказами знаходження судна «Еvgеnіа Z» на території України є: лист капітана Миколаївського морського порту від 13.10.2017; витяг з міжнародної електронної бази даних географічних місцезнаходжень морських суден.

На сьогоднішній день у позивача є побоювання щодо того, що до прийняття рішення по справі відповідач може вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду по даній справі шляхом відчуження судна «Еvgеnіа Z». Оскільки відповідач протягом тривалого періоду часу не виконує належним чином свої зобов'язання по оплаті дисбурсментського рахунку №2015/43 та має непогашену заборгованість перед екіпажем судна по заробітній платні, це свідчить про можливе ухилення відповідача від виконання рішення суду по даній справі. На даний час ремонт судна закінчився, а отже судно може залишити територію України у будь-який момент. Позивачеві стало відомо, що відповідач веде переговори щодо відчуження судна, внаслідок чого існує реальна можливість, що у разі продажу судна, у відповідача буде відсутнє майно, на яке б було можливо накласти стягнення, що у випадку задоволення позовних вимог утруднить чи зробить неможливим виконання рішення у справі.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову б/н від 17.10.2017 та дослідивши матеріали справи з урахуванням приписів ст.ст.66, 67 ГПК України та правової позиції викладеної у постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» №16 від 26.12.2011, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частина 1 статті 67 ГПК України передбачає, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до п.п.1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» №16 від 26.12.2011, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

До заяви про забезпечення позову позивачем не додано належних доказів, в розумінні ст.ст.32-34 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджувати наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування накладення арешту на належне відповідачу судно. Висловлені позивачем припущення стосовно можливого заподіяння шкоди правам та інтересам позивача не носять очевидного характеру та не підтверджені будь-якими доказами.

Таким чином, дослідивши заявлене позивачем клопотання, суд дійшов висновку про його відхилення.

Керуючись ст.ст.66, 67, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантік Mерітайм» про забезпечення позову б/н від 17.10.2017, відмовити.

Суддя М.В. Мавродієва