ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. Справа № 925/1107/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕП ТРАНСКО

про стягнення 220 670 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Теп Транско про стягнення 220 670 грн. штрафу за неправильне оформлення залізничної накладної №42096982.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечував, але просив зменшити розмір штрафу, посилаючись на те, що штраф у розмірі 220 670 грн. є занадто великим, а тому сплата штрафу у повному обсязі значно погіршить фінансовий стан підприємства, в той час як порушення з боку відповідача не завдало збитків позивачу. Подав клопотання від 25.09.2017 року №25/09/-1-17ю про зменшення розміру штрафу та просить стягнути штраф у розмірі 44 134 грн.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні 26 вересня 2017 року згідно з статтею 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заявлено позов про стягнення з відповідача 220670 грн. штрафу на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України за неправильне зазначення адреси одержувача вантажу у залізничній накладній № 42096982.

В обгрунтування позову позивач вказав, що 04 березня 2017 року по залізничній накладній №42096982 зі станції Тальное Одеської залізниці ТОВ "ТЕП Транско" було відправлено вагони №№ 95692158, 95644944, 95368569, 95692257 з вантажем "зерно кукурузы", станція призначення Жовтнева Одеської залізниці, ООО «Тис зерно» для компании «TIS-ZERNO SERVICES» (для ОСОБА_3» 67543 Одеська обл. Коминтерновский р-н с Визирка ук. Чапаєва, 60.

08 березня 2017 року після прибуття зазначених вагонів на станцію призначення Жовтнева Одеської залізниці дані вагони були затримані по станції призначення з причин підтвердження адреси вантажоодержувача в залізничній накладній №42096982.

08 березня 2017 року станцією Жовтнева була дана телеграма №12 на станцію відправлення Тальное Одеської залізниці про уточнення адреси одержувача. 09 березня 2017 року була отримана відповідь про те, що вірно вважати адресу ООО «МСП Ника-Тера» г. Николаев ул. Айвазовского, 23. Після цього станцією Жовтнева було складено акт загальної форми №2 від 09.03.2017 року про покладення відповідальності на відправника вантажу за невірне зазначення в перевізних документах назву та адресу одержувача вантажу та накопичувальну картку №10030593 штрафів, пов»язаних з перевезенням вантажів.

Відповідно до ст. 23 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.98 року, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Судом встановлено, що при заповненні залізничної накладної відповідачем було невірно зазначено адресу та назву одержувача вантажу, що було виявлено у процесі перевезення.

Статтею 122 Статуту залізниць України, передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 Статуту залізниць України, якою передбачено штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Відповідно до приписів чинного законодавства відповідачеві позивачем нараховано штраф у розмірі 220670 грн., який позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач проти позову не заперечує, але просить зменшити розмір штрафу до однократного розміру провізної плати за 4 вагони, яка складає 44134 грн., посилаючись на те, що штраф у розмірі 220 670 грн. є занадто великим, а тому сплата штрафу у повному обсязі значно погіршить фінансовий стан підприємства, в той час як порушення з боку відповідача не завдало збитків позивачу.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне:

Згідно частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з вимогами частини 4 статті 909 та частини 1 статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У статті 2 Статуту залізниць України, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 року, вказано, що цей Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 129 Статуту залізниць України встановлює, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У пункті 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000 N 644, вказано, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

За приписом статті 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильне зазначення адреси одержувача вантажу у залізничній накладній №42096982. Однак, суд вважає можливим задоволити клопотання відповідача та зменшити штраф до 44 134 грн., з огляду на таке:

Відповідач просить суд при прийнятті рішення у даній справі при задоволенні позовних вимог зменшити розмір пені до суми однократного розміру провізної плати за 4 вагони, яка складає 44134 грн. з підстав відсутності збитків чи негативних наслідків для позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Застосування вказаної норми є правом суду. При цьому застосування цієї процесуальної норми можливе лише у разі можливості застосування норми матеріальної. Така можливість передбачена частиною 3 статті 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд вважає за можливе застосувати право суду на зменшення розміру штрафу на підставі статті 83 ГПК України, враховує відсутність збитків для позивача та надмірність розміру штрафу в порівнянні з перевізною платою і вважає за можливе задовольнити клопотання представника відповідача та задовольнити позов на суму 44 134 грн. штрафу.

Згідно статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сплаченій позивачем сумі 3 310 грн. 05 коп.

З огляду на викладене, керуючись статтями 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП Транско" (18000, м. Черкаси, проспект Хіміків, 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) 44 134 грн. штрафу, 3310 грн. 05 коп. судового збору.

3.У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя В.В.Потапенко

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2017 року.

Суддя В.В. Потапенко