ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.10.2017 Справа № 920/1189/16
Господарський суд Сумської області, у складі колегії суддів: головуючого судді Левченка П.І., судді Сопяненко О.Ю., судді Костенко Л.А. при секретарі судового засідання Молодецькій В.О. розглянув матеріали справи № 920/1189/16

за позовом - заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державна екологічна інспекція у Сумській області, м. Суми,

до відповідача Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства «ОСОБА_1 агролісгосп», м. Ромни Сумської області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1) Плавинищенська сільська рада Роменського району Сумської області, с. Плавинище Роменського району Сумської області,

2) Миколаївська сільська рада Роменського району Сумської області, с. Миколаївка Роменського району Сумської області,

3) Сумська обласна рада, м. Суми

про стягнення 325309,73 грн.,

за участю представників:

прокурора Дубової О.В.,

позивача ОСОБА_2 за довіреністю № 3/-09 від 03.01.2017,

відповідача ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 2017 року,

третіх осіб не зявилися.

Суть спору: прокурор у своїй позовній заяві просив суд: стягнути з відповідача в доход місцевого бюджету Плавинищенської сільської ради, завдану державі шкоду в сумі 262226,14 грн. з врахуванням вимог статей 29, 691 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати до Державного бюджету України та 70 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати в доход місцевого бюджету; стягнути з відповідача в доход місцевого бюджету Михайлівської сільської ради, завдану державі шкоду в сумі 76968,46 грн. з врахуванням вимог статей 29, 691 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати до Державного бюджету України та 70 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати в доход місцевого бюджету; а також стягнути з відповідача на користь Прокуратури Сумської області витрати по сплаті судового збору в сумі 5087,92 грн.

Листом № 256/02-33 від 21.12.2016 року третя особа Плавинищенська сільська рада повідомила суду, що проти позовних вимог не заперечує та просить суд розглядати дану справу без участі її представника.

Листом № 02-35/08 від 10.01.2017 року третя особа Миколаївська сільська рада повідомила суду, що проти позовних вимог не заперечує та просить суд розглядати дану справу без участі її представника.

У письмових запереченнях від 12.01.2017 року на позовну заяву відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він не має на даний час державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, на якій був виявлений незаконний поруб, а отже не є постійним лісокористувачем та не може бути притягнутий до відповідальності за невиконання обовязків, що покладаються саме на постійного лісокористувача. Жодних доказів про те, що незаконний поруб дерев у кварталі 100 виділ 22 на території Плавинищенської сільської ради та у кварталі 82 виділ 25 на території Миколаївської сільської ради було здійснено працівниками відповідача, позивачем суду не надано. Також відповідач зазначає, що здійснений позивачем розрахунок шкоди не відповідає Таксі для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту. З огляду на викладене представник відповідача вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими.

У письмових додаткових поясненнях від 24.01.2017 року з урахуванням заперечень відповідача представник позивача зазначає, що пунктом 1.1 рішення Сумської обласної ради від 19.10.2000 року «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб» вирішено вилучити та надати в постійне користування землі сільських, селищних та міських рад Сумської області дочірнім агролісогосподарським підприємствам Сумського обласного комунального агролісгосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» для ведення лісового господарства. Відповідно до листа Сумського обласного комунального агролісгосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» від 08.08.2016 року за № 449, відповідачеві надано в постійне користування для потреб ведення лісового господарства землі сільських, селищних та міських рад Сумської області. Акт планової перевірки від 06.06-23.06.2016 року підписано керівником відповідача без зауважень до нього, а тому позивач вважає, що збитки заявлені до належного відповідача, а відтак підлягають стягненню відповідно до статей 22, 623 Цивільного кодексу України.

Відповідно до заяви про зменшення суми позовних вимог від 23.01.2017 року представник позивача просить суд: стягнути з відповідача в доход місцевого бюджету Плавинищенської сільської ради, завдану державі шкоду в сумі 262226,14 грн. з врахуванням вимог статей 29, 691 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати до Державного бюджету України та 70 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати в доход місцевого бюджету; стягнути з відповідача в доход місцевого бюджету Михайлівської сільської ради, завдану державі шкоду в сумі 63083,59 грн. з врахуванням вимог статей 29, 691 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати до Державного бюджету України та 70 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати в доход місцевого бюджету.

Від заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Сумської області також надійшла заява № 77-448вих.17 від 24.01.2017 року про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої він просить суд: стягнути з відповідача в доход місцевого бюджету Плавинищенської сільської ради, завдану державі шкоду в сумі 262226,14 грн. з врахуванням вимог статей 29, 691 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати до Державного бюджету України та 70 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати в доход місцевого бюджету; стягнути з відповідача в доход місцевого бюджету Михайлівської сільської ради, завдану державі шкоду в сумі 63083,59 грн. з врахуванням вимог статей 29, 691 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати до Державного бюджету України та 70 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати в доход місцевого бюджету; а також стягнути з відповідача на користь Прокуратури Сумської області витрати по сплаті судового збору в сумі 5087,92 грн.

У додаткових поясненнях з урахуванням заперечень відповідача ОСОБА_1 місцева прокуратура Сумської області зазначає, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та просить суд задовольнити позов, посилаючись на те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вчинялися всі можливі дії щодо збереження та охорони лісів та недопущення самовільної рубки лісу невстановленими особами на території Плавинищенської сільської ради та Миколаївської сільської ради, а також на те, що акт планової перевірки від 06.06-23.06.2016 року підписано керівником відповідача без зауважень до нього.

23.08.2017 року представник позивача подав заяву (вх. № 7360 від 23.08.2017), в якій просить суд: стягнути з Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства «ОСОБА_1 агролісгосп» збитки в сумі 63083,59 грн. 59 коп., завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 18925,08 грн. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 12616,71 грн. - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 31541,80 грн. - до місцевого бюджету Миколаївської сільської ради Роменського району, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Миколаївської сільської ради Роменського району, код бюджетного призначення платежу - 24062100 (грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р 0322, ОКПО 37929744, в ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013; стягнути з Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства «ОСОБА_1 агролісгосп» збитки в сумі 262226,14 грн., завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 78667,84 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України, 52445,23 грн. - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 131113,17 грн. - до місцевого бюджету Плавинищенської сільської ради Роменського району, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Плавинищенської сільської ради Роменського району, код бюджетного призначення платежу - 24062100 (грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р 0326, ОКПО 57929744, в ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013.

22.09.2017 року прокурор подав суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства «ОСОБА_1 агролісгосп» 325309,73 грн. збитків, завданих навколишньому природному середовищу, шляхом їх перерахування одержувачам: в дохід місцевого бюджету Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області в сумі 262226,14 грн. завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України; з врахуванням вимог статей 29, 69-1 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 78667,84 грн., зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України: 20 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 52445,23 грн. зарахувати до спеціального фонду обласного бюджету Сумського обласної ради, 50 відсотків до місцевого бюджету Плавинищенської сільської ради Роменського району в сумі 131113,07 грн., з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Плавинищенської сільської ради Роменського району код бюджетного призначення платежу 24062100 (грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р 0326, в ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013; в дохід місцевого бюджету Миколаївської сільської ради Роменського району Сумської області в сумі 63 083,59 грн., завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, з врахуванням вимог статей 29,69-1 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 18925,08 грн., зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України; 20 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 12616,71 грн. зарахувати до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 50 відсотків до місцевого бюджету Миколаївської сільської ради Роменського району в сумі 31541,80 грн., з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Миколаївської сільської ради Роменського району (код бюджетного призначення платежу 24062100 (грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р 0322, в ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013.

Листом № 01-24/1138 від 22.09.2017 року третя особа Сумська обласна рада повідомила суду, що проти позовних вимог не заперечує та просить суд розглядати дану справу без участі її представника.

Представник відповідача подав суду письмові заперечення від 12.01.2017 року (вх. № 307 від 12.01.2017) на позовну заяву, в яких зазначає, що прокурором не визначено жодної дії, спрямованої на охорону лісових ресурсів, яка не була б дотримана з боку ДП «ОСОБА_1 агролісгосп», що в свою чергу призвело до незаконної порубки лісових ресурсів. Натомість судом встановлено виконання відповідачем усіх залежних від нього дій, спрямованих на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконного вирубування на підвідомчій йому території земель лісового фонду. Прокурором не доведено недотримання відповідачем процедури перевірки лісових ресурсів, які знаходяться у його постійному користуванні, та невжиттям останнім заходів реагування з питання незаконної вирубки лісів. Вказані обставини свідчать про відсутність в діях відповідача елементу протиправності, вини, що виключає протиправну поведінку останнього та наявність причинно-наслідкового звязку між діями відповідача та шкодою, як обовязкового елементу покладення на особу відповідальності згідно статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити з задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора у справі та представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача завданої державі шкоди в сумі 325309,73 грн. внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обовязків з забезпечення охорони лісів на підвідомчій йому території від незаконної рубки та невжиття необхідних заходів до виявлення та притягнення винних осіб, які вчинили незаконну рубку дерев.

Підстави звернення з даним позовом прокурор обґрунтовує положеннями статті 121 Конституції України, відповідно до якої на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Приписами статті 55 Конституції України та статей 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до статті 131-1 Конституції України, одним із завдань прокуратури є здійснення представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року за № 1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» розуміється орган, на який державою покладено обовязок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Державна екологічна інспекція у Сумській області (далі - Держекоінспекція), яка відповідно Положення про Державну екологічну інспекцію у Сумській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 136 від 12.12.2011 року, є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Повноваження Держекоінспекції поширюються на територію Сумської області. Основними завданнями Держекоінспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах Сумської області.

Держекоінспекція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, в тому числі щодо законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях.

На підставі пунктів 6.11, 6.17 Положення, Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та предявляти претензії; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Проте, позивач не належним чином здійснює захист інтересів держави в частині відшкодування шкоди, заподіяної незаконною виробкою лісу, оскільки вичерпних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_1 дочірнім агролісогосподарським підприємством «ОСОБА_1 агролісгосп» незаконною виробкою дерев не вжито, відповідний позов про стягнення з них збитків до суду не заявлено, у звязку з чим кошти до бюджету до цього часу не відшкодовано.

Незаконні порубки лісу завдають великої шкоди лісовому фонду держави та навколишньому природному середовищу, чим порушують інтереси держави, що у відповідності до статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Відповідно до частини четвертої 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно статті 29 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Пунктом 7 частини третьої статті 29 та пунктом 7 частини другої статті 69 Бюджетного кодексу України передбачається, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; джерелами формування спеціального фонду місцевих бюджетів є 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної республіки Крим 20 відсотків.

Відповідно до статті 1 Лісового Кодексу України, ліси України є її національним багатством. Усі ліси на території України, не залежно від форми власності становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно статей 1, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, повязаних з історико-культурною спадщиною. Державній охороні підлягає у т.ч. ліс.

Стаття 66 Конституції України передбачає, що кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

В обґрунтування позовних вимог прокурор у справі зазначає, що період з 06.06.2016 року по 23.06.2016 року державним інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в присутності тимчасово виконуючого обовязки директора Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства «ОСОБА_1 агролісгосп» ОСОБА_7, проведено планову перевірку дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, під час якої встановлено, що в кварталі 82, виділ 25, (територія Миколаївської сільської ради) виявлено самовільну рубку дерев невстановленими особами без виписки лісорубного квитка на цю ділянку. На зазначеній ділянці незаконно зрубано 8 сироростучих дерев породи «ОСОБА_4 звичайний» та 2 дерева породи «Дуб», чим нанесено шкоду навколишньому природному середовищу в особі держави на суму 76968,46 грн.

Прокурор вважає, що факт вчинення вказаного правопорушення свідчить про те, що відповідач внаслідок неналежного виконання своїх обовязків не забезпечив охорони лісу на підвідомчій йому території від незаконної рубки та не вжив необхідних заходів до виявлення та притягнення винних осіб, які здійснили незаконну рубку.

В кварталі 100, виділ 22, (територія Плавинищенської сільської ради) здійснено самовільний поруб 44 (сорока чотирьох) сироростучих дерев, з яких «Дуб» в кількості 15 штук, «ОСОБА_4 звичайний» - 21 штуки, «Клен» - 4 штуки, «Берест» - 2 штуки, «Липа» - 2 штуки, чим нанесено шкоду навколишньому природному середовищу в особі держави на суму 262226,14 гри., чим порушено статті 19, 64, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статті 5, 40 Закону України «Про рослинний світ».

На підставі плану санітарно-оздоровчих заходів на 2016 рік в кварталі 100 виділ 22 насадження призначені в санітарну рубку вибіркову. 21.01.2016 року виданий лісорубний квиток 02 ЛКБ № 376233, за яким дозволено заготівлю деревини загальною кубомасою 78 куб.м.

Згідно польової перелікової відомості відповідача від 22.01.2016 року в кварталі 100 виділ 22 вимічено в рубку 71 дерево, з яких: «Дуб» -13 штук, «ОСОБА_4 звичайний» - 39 штук, «Клен» - 6 штук, «Липа» - 13 штук.

Під час проведення планової перевірки державним інспекторами з охорони навколишнього природного середовища встановлено факт розбіжності дозволених до рубки дерев з фактично заготовленою кількістю дерев. За результатами контрольного переліку дерев державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища в присутності головного лісничого ДП «ОСОБА_1 агролісгосп» ОСОБА_7 було складено польову перелікову відомість дерев № 1 від 08.06.2016 року в кварталі 100 виділ 22, згідно якої встановлено факт заготівлі працівниками ДП «ОСОБА_1 агролісгосп» 112 дерев, що перевищує дозволену в рубку кількість на 44 дерева, з яких: «Дуб» -15 штук, «ОСОБА_4 звичайний» - 21 штук, «Клен» - 4 туки, «Берест» - 2 штуки», «Липа» - 2 штуки.

Таким чином, відповідачем було здійснено самовільну рубку 44 дерев без виписки лісорубного квитка на вказану ділянку, внаслідок чого нанесли шкоду природному середовищу в особі держави.

Вимірювання пнів проведено сталевою стрічкою № 13 (інв. номер 1136963) Державною екологічною інспекцією у Сумській області.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008 року, вказаний нормативно-правовий акт поширюється, зокрема на державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції, субєктів господарювання.

Пунктом 1.4 даного порядку передбачено, що акт перевірки - це документ, який є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства та його дотримання. Якщо субєкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями, зауваження субєкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невідємною частиною акта перевірки.

За результатами проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією у Сумській області 23.06.2016 року складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_1 дочірнім агролісогосподарським підприємством «ОСОБА_1 агролісгосп», який було підписано тимчасово виконуючим обовязки директора ОСОБА_7 без жодних зауважень і заперечень та отримано ним особисто 23.06.2016 року.

Розмір шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу розраховано державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» від 23.07.2008 року № 665. Загальний розмір заподіяної шкоди становить 325309,73 грн.

Листом від 05.07.2016 року за № 1897/09-14 позивачем направлено відповідачу претензію щодо добровільного відшкодування нанесеної державі шкоди внаслідок незаконного вирубування лісу у розмірі 325309,73 грн., проте відповідь до Державної екологічної інспекції в Сумській області не на надходила.

Статтею 6 Лісового кодексу України передбачено, що усі ліси в Україні є власністю держави.

У відповідності до статті 3 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно екологічні ( водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні), естетичні, виховні та інші функції, мають обмежене експлуатаційне значення і підлягають державному обліку та охороні.

Статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.

Відповідно до статті 18 Лісового Кодексу України, що постійні лісокористувачі зобовязані вести лісове господарство, здійснювати спеціальне використання лісових ресурсів та використовувати земельні К ділянки лісового фонду способами, які забезпечували б збереження оздоровчих та захисних властивостей лісів, а також створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту, використання і відтворення.

За приписами статті 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов'язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів, вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель.

Згідно з пунктом 5 статті 64 зазначеного Кодексу, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеже, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до статті 88 Лісового Кодексу України, службові особи лісової охорони зобовязані запобігати порушенням правил охорони і захисту лісів, установленого порядку використання лісових ресурсів і користування земельними ділянками лісового фонду, що можуть впливати на ліс, і припиняти їх.

Згідно статті 89 Лісового кодексу України, охорону і захист лісів здійснюють лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів.

В порушення зазначених нормативних приписів відповідач не забезпечив належну охорону лісових насаджень, які знаходяться в його постійному користуванні.

Крім наведеного, прокурором встановлено, що в книзі обліку лісопорушень за 2016 рік факт виявлення та здійснення незаконної порубки дерев в кварталі 100 виділ 22 Плавнищенської сільської ради та в кварталі 82 виділ 25 Миколаївської сільської ради взагалі не значиться. Плани щодо вжиття заходів по охороні та збереженню лісових ресурсів не розробляються, графіки обходу лісниками закріпленої за ними території відсутні.

Статутом Роменського дочірнього підприємства «ОСОБА_1 агролісгосп», затвердженого наказом генерального директора Сумського обласного комунального агролгролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» № 1 від 12.07.2000 року та зареєстрованого 21.12.2012 року, передбачено, що предметом діяльності агролісгоспу є охорона і захист лісів.

Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі.

Згідно пунктів 1, 5 частини другої статті 105 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи: винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Таким чином, кошти підлягають перерахуванню на рахунки Плавнищенської сільської ради (код бюджетного призначення платежу 24062100 грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства, р/р 0326, в ГУДКУ у Сумській області, МФО 837013) та Миколаївської сільської ради (код бюджетного призначення платежу 24062100 грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства, р/р 0322, в ГУДКУ у Сумській області, МФО 837013 ) для їх подальшого перерозподілу між бюджетами відповідно до статей 29, 69-1 Бюджетного кодексу України.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний звязок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обовязковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

На позивача покладається обовязок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний звязок такої поведінки із заподіяною шкодою, а відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення.

Відповідно до пункту 1.6 розяснення президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» № 02-5/744 від 27.07.2001 року, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (стаття 1166 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Частиною другою статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відшкодування шкоди на підставі цієї норми здійснюється у разі, наявності у діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення у їх сукупності: неправомірної поведінки особи, наявності шкоди, причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою, вини завдавача шкоди.

При цьому причинний звязок між протиправною поведінкою та шкодою, полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише через неправомірну поведінку відповідача а не іншої особи, оскільки сама лише неправомірна поведінка особи, яка не повязана із наслідками у вигляді шкоди, не тягне за собою її відшкодування.

Враховуючи вищенаведене та те, що судом встановлено наявність всіх складових правопорушення, а саме, факт неправомірної поведінки відповідача (невжиття заходів з охорони лісів), наявність шкоди (збитки в розмірі 325309,73 грн.) та наявність причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою.

Доводи прокурора стосовно неналежного виконання відповідачем своїх обовязків з забезпечення охорони лісів на підвідомчій йому території від незаконної рубки та невжиття необхідних заходів до виявлення та притягнення винних осіб, які вчинили незаконну рубку дерев підтверджуються документами, складеними за результатами перевірки.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 названого Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням вищевказаного та оскільки відповідач належними доказами позовні вимоги не спростував, доказів сплати суми збитків суду не надав, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в сумі 325309,73 грн. є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 69 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної республіки Крим 20 відсотків.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32-35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства «ОСОБА_1 агролісгосп» (42087, Сумська область, м. Ромни, вул. Фрунзе, буд. 2, ідентифікаційний код 23637250) в дохід місцевого бюджету Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області збитки в сумі 262226,14 грн., завдані внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, з врахуванням вимог статей 29, 69-1 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 78667,84 грн., зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України: 20 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 52445,23 грн. зарахувати до спеціального фонду обласного бюджету Сумського обласної ради, 50 відсотків до місцевого бюджету Плавинищенської сільської ради Роменського району в сумі 131113,07 грн., з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Плавинищенської сільської ради Роменського району код бюджетного призначення платежу 24062100 (грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р 0326, в ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013.

3. Стягнути з Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства «ОСОБА_1 агролісгосп» (42087, Сумська область, м. Ромни, вул. Фрунзе, буд. 2, ідентифікаційний код 23637250) в дохід місцевого бюджету Миколаївської сільської ради Роменського району Сумської області збитки в сумі 63083,59 грн., завдані внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, з врахуванням вимог статей 29,69-1 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 18925,08 грн., зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України; 20 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 12616,71 грн. зарахувати до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 50 відсотків до місцевого бюджету Миколаївської сільської ради Роменського району в сумі 31541,80 грн., з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Миколаївської сільської ради Роменського району (код бюджетного призначення платежу 24062100 (грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р 0322, в ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013.

4. Стягнути з Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства «ОСОБА_1 агролісгосп» (42087, Сумська область, м. Ромни, вул. Фрунзе, буд. 2, ідентифікаційний код 23637250) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; отримувач Прокуратура Сумської області, код 03527891, р/р 2983, МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ) витрати по сплаті судового збору в сумі 5087,92 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя П.І. Левченко

Суддя О.Ю. Сопяненко

Суддя Л.А. Костенко