РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2017 р. Справа № 924/1025/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Гудак А.В.

судді Філіпова Т.Л. ,

судді Василишин А.Р.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників:

позивача Маркітан А.В. довіреність в справі;

відповідача 1 не з`явився;

відповідача 2 не з`явився;

третьої особи на стороні позивача 1 - не з`явився;

третьої особи на стороні позивача 2 Літвін С.М. довіреність в справі;

третьої особи на стороні позивача 3 - Ковень В.В. довіреність в справі;

третьої особи на стороні відповідача 1 - не з`явився;

третьої особи на стороні відповідача 2 - Суховій М.М. довіреність в справі;

третьої особи на стороні відповідача 3 - не з`явився;

третьої особи на стороні відповідача 4 - не з`явився;

третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_1 - Лисенко О.В. довіреність в справі;

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 - не з`явилися;

військової прокуратури - прокурор Барілов Д.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 на рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 у справі № 924/1025/14 (Головуючий суддя Субботіна Л.О., суддя Гладій С.В., суддя Димбовський В.В.)

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький

до 1. Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області с.Малиничі Хмельницького району Хмельницької області

2. Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
1. Кабінет Міністрів України м. Київ

2. Міністерства оборони України м. Київ

3. Військової частини НОМЕР_1 м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1:
1. Копистинської сільської ради с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області

2. Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області

3. ОСОБА_46 м. Хмельницький

4. ОСОБА_47 м. Тернопіль

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45

за участю: Військової прокуратури Хмельницького гарнізону

про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 у справі № 924/1025/14 (Головуючий суддя Субботіна Л.О., суддя Гладій С.В., суддя Димбовський В.В.) позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Кабінет Міністрів України, 2. Міністерства оборони України, 3. Військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1: 1.Копистинської сільської ради, 2. Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С", 3. ОСОБА_48 м. Хмельницький, 4. ОСОБА_49 м. Тернопіль за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р. задоволено. Вирішено скасувати розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12 травня 2006р. "Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України в землі резервного фонду Копистинської сільської ради". У позові Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Кабінет Міністрів України м. Київ, 2. Міністерства оборони України м. Київ, 3. Військової частини НОМЕР_1 м. Хмельницький, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1: 1.Копистинської сільської ради с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 2. Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 3. ОСОБА_48 м.Хмельницький, 4. ОСОБА_47 м. Тернопіль за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р. відмовлено.
Рішення господарського суду мотивоване тим, що долучений до матеріалів справи протокол № 16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони України, який містить резолюцію Міністра оборони України за № 2688/з від 17.03.2006р. "Пропозиції затверджую. Опрацювати відповідно до вимог чинного законодавства", що адресована генерал-полковнику ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , не може вважатись належним доказом вирішення питання про відмову від права користування земельною ділянкою, оскільки не є рішенням Міністра оборони України в розумінні пункту 12 Положення про Міністерство оборони України. Суд оцінює вказану резолюцію як таку, що має внутрішній характер, адресована посадовим особам міністерства, та не містить остаточного рішення із визначених у протоколі питань. Вказане, зокрема, підтверджується пунктом 8 вищезазначеного протоколу №16, в якому вказано, що Департаменту будівництва та відчуження фондів Міністерства оборони України разом з Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних сил України необхідно погодити пропозиції Департаменту надлишкових фондів та земель Міністерства оборони України для опрацювання та подання на розгляд комісії висновків по зазначеним у пунктах військових містечках №№ НОМЕР_2 , з істотними умовами договорів та пропозиціями для доповіді Міністру оборони України з метою прийняття остаточного рішення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що у Хмельницької районної державної адміністрації були відсутні правові підстави для припинення права постійного користування землею оборони, а оспорюване розпорядження прийнято з порушенням вимог наведеного законодавства та права позивача на користування земельною ділянкою оборонного значення.

В той же час суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог заявлених до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оскільки вони є необґрунтованими та матеріалами справи не підтвердженими.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 у справі № 924/1025/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що позивач невірно вибрав спосіб захисту свого порушеного права, який жодним чином не співпадає та не узгоджується із домовленостями, які існували між Хмельницькою РДА та Міністерством оборони України протягом 2005-2006 р.р.

Звертає увагу суду на те, що Хмельницька районна державна адміністрація наділена повноваженнями розпоряджатися землями державної власності, які знаходяться за межами населеного пункту. Саме реалізовуючи дані повноваження Хмельницька РДА і видала розпорядження №471/06-р від 12.05.2006 р. Апелянт зазначає, що приймаючи до уваги те, що розгляд даного позову не впливає на законність правовстановлюючих документів щодо права власності чи користування спірною земельною ділянкою до розгляду спору про їх оскарження (не породжує юридичних наслідків), не пов`язаний із фактичним поверненням земельної ділянки до відання позивача, не містить ознак ні індикаційного, ні кондиційного позову, апелянт не вбачає підстав для задоволення позову та можливого, у майбутньому, позбавлення апелянта права власності на належну йому земельну ділянку. При цьому, висновки суду першої інстанції, що внаслідок прийняття оспорюваного розпорядження була створена загроза для життя та здоров`я цивільного населення, не ґрунтуються на будь-яких належних і допустимих доказах та мають характер припущень, а не твердо встановлених фактів, судове ж рішення жодним чином не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 по справі №924/1025/14 прийнято апеляційну скаргу до провадження та розгляд скарги призначено на 28.09.2017 о 10:00 год.

11.09.2017 на адресу суду від представника Кабінету Міністрів України надійшло клопотання в якому зазначає, що оскаржуване рішення господарського суду Хмельницької області прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, під час розгляду справи судом першої інстанції всебічно та у повному обсязі було з`ясовано обставини справи, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не має, а апеляційна скарга ОСОБА_1 є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню. У зв`язку із неможливістю прибуття у судове засідання представника Кабінету Міністрів України просимо розглянути апеляційну скаргу без участі даного представника.

26.09.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від Військової прокуратури Хмельницького гарнізону надійшов відзив в якому просить суд залишити рішення господарського суду Хмельницької області у справі №924/1025/14 без змін, а апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 без задоволення.

27.09.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшов відзив в якому зазначає, що останній не приймав жодних розпорядчих рішень щодо предмету спору та просить розглядати справу за відсутності представника.

28.09.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький надійшов відзив в якому просить суд залишити рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 без змін, а скаргу без задоволення.

28.09.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від Міністерства оборони України надійшов відзив в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, залишити судове рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 без змін.

Представник Співака В.В. в судовому засіданні 28.09.2017 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу - задовольнити, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні 28.09.2017 представник позивача апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, вважає рішення господарського суду Житомирської області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 28.09.2017 представник Військової частини НОМЕР_1 апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, вважає рішення господарського суду Житомирської області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 28.09.2017 прокурор підтримав позицію позивача, апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, вважає рішення господарського суду Житомирської області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" в судовому засіданні 28.09.2017 підтримав позицію представника Співака В.В. та доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу - задовольнити, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Поряд з цим, до судового засідання подав суду клопотання про витребування доказів та їх дослідження в якому просить суд витребувати у Міністерства оборони України інформацію щодо переліку зброї та видів боєприпасів дозволялися застосовувати під час проведення навчань та стрільб військової частини НОМЕР_1 станом на травень 2006 року. Заслухавши в частині поданого клопотання пояснення інших учасників судового процесу, суд вирішив розглянути його в наступному судовому засіданні.

Також, представником Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" в судовому засіданні подано суду клопотання про долучення доказів та їх дослідження до якого додає адвокатський запит до Хмельницького районного відділу Держгеокадастру в Хмельницькій області та відповідь на нього, лист-відповідь ГУ Національної поліції в Хмельницькій області, заяву на проведення обмірів полігону в/ч НОМЕР_1 та відповідь на дану заяву, висновок спеціаліста. Дані документи долучені до матеріалів справи.

Крім того, представником Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" в судовому засіданні подані суду для долучення до матеріалів справи письмові пояснення в яких обґрунтовує власну позицію щодо предмету спору та просить суд скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 у справі №924/1025/14 та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.09.2017 розгляд справи було відкладено на "23" жовтня 2017 р. об 14:30 год. та витребувано у Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький - письмові пояснення щодо обставин справи з урахуванням письмових пояснень Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С"; належним чином завірену копію Інструкції з діловодства у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.11.1998 №400 (в редакції станом на 12.05.2006 року); у Міністерства оборони України - обґрунтоване письмове пояснення щодо "суспільного інтересу" у використанні земельної ділянки площею 286,79 га, користування якої припинено розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006 року; документально підтверджені відомості щодо будь-якого використання земельної ділянки та її площі, яка виділена для полігону військової частини НОМЕР_1 станом на 16.05.2006 року; належним чином завірену копію Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 №483 (в редакції станом на 12.05.2006 року); належним чином завірену копію Інструкції з діловодства у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.11.1998 №400 (в редакції станом на 12.05.2006 року); у Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" - належним чином завірену копію Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 №483 (в редакції станом на 12.05.2006 року); належним чином завірену копію Інструкції з діловодства у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.11.1998 №400 (в редакції станом на 12.05.2006 року). Дані відомості зобов`язано надати суду до 18.10.2017 включно.

17.10.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від ПП «Альбатрос С» на виконання вимог ухвали суду від 28.09.2017 надіслано копію Інструкції з діловодства у Збройних силах України затверджено наказом Міністра оборони України від 11.11.1998 №400. Крім того, 17.10.2017 від ПП «Альбатрос С» на адресу суду надійшов лист з додатком в якому зазначає, що саме Міністерство оборони України налічено повноваженнями щодо добровільної відмови від права постійного користування земельною ділянкою, що і було зроблено Міністром оборони України. Саме на підставі цієї згоди і здійснювалась відмова від права користування спірною земельною ділянкою Хмельницькою КЕЧ та передача її до Хмельницької РДА.

18.10.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від Міністерства оборони України надійшли пояснення в яких просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, залишити судове рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14.

17.10.2017 на адресу суду від ПП «Альбатрос» на виконання ухвали суду від 28.09.2017 надіслано копію Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997.

23.10.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу в яких просить суд залишити рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

23.10.2017 на адресу суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшло заперечення на апеляційну скаргу в яких просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 залишити без змін, а апеляційні скарги третіх осіб та їх представників без задоволення.

23.10.2017 на адресу суду від КЕВ м.Хмельницький надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи наступні документи: лист №3936 від 04.09.2017 КЕВ м.Хмельницький у якому повідомляється вище керівництво про порушення кримінального провадження від 29.08.2017 за фактом недбалого ставлення до військової служби службових осіб КЕВ м.Хмельницький які допустили вибуття земельної ділянки площею 286 га в/м №6 в комунальну власність, що в подальшому призвело до її розподілу між мешканцями м.Хмельницький, доповідь з аналогічного питання на вище керівництво КЕВ, оформленого листом №3980 від 07.09.2017.

23.10.2017 представником Міністерства оборони України наданий суду для доручення до матеріалів справи повний текст пояснення, який надійшов на адресу суду засобами електронного зв`язку 18.10.2017.

23.10.2017 на адресу суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи наступних документів: лист заступника військового прокурора хмельницького гарнізону на адресу командира в/ч НОМЕР_1 від 14.05.12 №311073; лист командира в/ч НОМЕР_1 на адресу військового прокурора хмельницького гарнізону від 05.12.2012 №2605; лист Хмельницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері на адресу командира в/ч НОМЕР_1 від 15.01.2013 №2157-вих13.

Представник Співака В.В. в судовому засіданні 23.10.2017 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу - задовольнити, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні 23.10.2017 представник позивача апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, надав відповідні пояснення та вважає рішення господарського суду Житомирської області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 23.10.2017 представник Військової частини НОМЕР_1 апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, надав відповідні пояснення та вважає рішення господарського суду Житомирської області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 23.10.2017 прокурор підтримав позицію позивача, апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, надав відповідні пояснення та вважає рішення господарського суду Житомирської області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" в судовому засіданні 23.10.2017 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 - задовольнити.

Представник Міністерства оборони України в судовому засіданні 23.10.2017 апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, надав відповідні пояснення та вважає рішення господарського суду Житомирської області від 28.07.2017 по справі №924/1025/14 законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання 23.10.2017 представники відповідачів, Кабінету Міністрів України, Копистинської сільської ради, ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Статтею 27 ГПК встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами i несуть процесуальні обов`язки сторін, крім права на зміну підстави i предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Стаття 22 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (із змінами і доповненнями) у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників вищезгаданих сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Заслухавши в судових засіданнях 28.09.2017 та 23.10.2017 пояснення представників апелянта, позивача, Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С", Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Військової прокуратури, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 у справі № 924/1025/14 скасувати частково, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 23.06.2015 у справі №924/1025/14 було задоволено позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , до Хмельницької районної державної адміністрації за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області, Копистинської сільської ради, Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С", ОСОБА_48 , ОСОБА_47 про скасування розпорядження Хмельницької РДА №471/06-р від 12.05.2006. Скасовано розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12 травня 2006 "Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України до земель резервного фонду Копистинської сільської ради". Стягнуто з Хмельницької районної державної адміністрації на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький 1 218грн. витрат по сплаті судового збору. У позові Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області про скасування розпорядження Хмельницької РДА №471/06-р від 12.05.2006 відмовлено(а.с. 92-95 т.2).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 вищевказане рішення залишено без змін(а.с. 38-46 т.3).

Постановою Вищого господарського суду України від 02.02.2016 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 у справі №924/1025/14 залишено без змін(а.с. 123-129 т.3).

Постановою Верховного Суду України від 12.10.2016 рішення господарського суду Хмельницької області від 23.06.2015, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 та постанову Вищого господарського суду України від 02.02.2016 скасовано. Справу 924/1025/14 передано на розгляд до господарського суду Хмельницької області(а.с. 139-143 т.4).

В даній постанові Верховний Суду України зазначив, що у справі 924/1025/14, суд неправильно застосував норми матеріального права, зокрема Порядок вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1282, оскільки законодавство розмежовує поняття військового майна і земель оборони та встановлює відповідний порядок користування цими об`єктами на підставі спеціальних нормативно-правових актів. Зокрема, Верховний Суд України вказав, що предметом оскарження у цій справі є рішення органу місцевого самоврядування про вилучення земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Отже, таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання. Крім того, у постанові зазначено, що суду необхідно було врахувати ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та звернути увагу і дати належну правову оцінку запереченням відповідачів і третіх осіб на їх стороні про те, що спірна земельна ділянка, право постійного користування якою має намір відновити позивач, розподілена між фізичними та юридичними особами, які володіють та користуються нею на відповідних правових підставах, та чиї права та інтереси може бути порушено внаслідок скасування розпорядження.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Кабінет Міністрів України, 2. Міністерства оборони України, 3. Військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1: 1.Копистинської сільської ради, 2. Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С", 3. ОСОБА_48 м. Хмельницький, 4. ОСОБА_47 м. Тернопіль за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р. задоволено. Вирішено скасувати розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12 травня 2006р. "Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України в землі резервного фонду Копистинської сільської ради". У позові Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Кабінет Міністрів України м. Київ, 2. Міністерства оборони України м. Київ, 3. Військової частини НОМЕР_1 м. Хмельницький, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1: 1.Копистинської сільської ради с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 2. Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 3. ОСОБА_48 м.Хмельницький, 4. ОСОБА_47 м. Тернопіль за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р. відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 23.12.1975 №277-в «Про затвердження акту на право користування землею Хмельницької КЕЧІ району ПрикВО Хмельницької області», затверджено представлений акт на право користування землею Хмельницької Кечі з відповідним до нього юридичними документами загальною площею в плані 2490,1 га, в тому числі: а) в користуванні Хмельницької КЕЧІ 2487,6 га; б) в користуванні Хмельницької районної ДРБ 2,5 га(а.с. 236 т.1).

Згідно вищезгаданого акта на право користування землею Хмельницькій КЕЧі Хмельницького району від 23.12.1975 в постійне користування відведено 2487,6 га із загальної площі відведених земель за станом на 01 листопада 1975 року було 2487,6 гектарів (а.с.17-20 т.1).

У відповідності до Положення Квартирно-Екплуатаційного відділу м.Хмельницький (надалі установа) в редакції 2013 року встановлено, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький є державною установою, яка заснована на базі Хмельницького квартирно-експлуатаційної частини району згідно директиви Міністерства оборони України №322/1/10 від 20 квітня 2005 року та створена Міністерством оборони України і підпорядковано Західному Територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню. Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький є правонаступником Хмельницької КЕЧ району(а.с.32 зворотня сторінка т. 1). Згідно п. 3.1 даного положення, установа є юридичною особою та утримується за рахунок державного бюджету України.

20.10.2005 Хмельницька районна державна адміністрація звернулась до начальника КЕЧ Хмельницького району з листом №36/02-1577/05 в якому просило вирішити питання виготовлення документації, пов`язаної із вилученням земельної ділянки і передачі її у землі запасу Копистинської сільської ради, зокрема, частини земель полігону в/ч НОМЕР_3 , розташованої в Хмельницькому районі. У листі зазначено, що дана частина полігону не використовувалась за призначенням понад 15 років, передача вказаної земельної ділянки не впливає на стан бойової підготовки в/ч НОМЕР_3 . Використання даної земельної ділянки планується в подальшому для потреб народного господарства (а.с.21 т.1).

Начальник Хмельницької КЕЧ району листом № 1402 від 26.10.2005 звернувся до начальника земельних ресурсів Хмельницького району із проханням виготовити план земельної ділянки, орієнтовно площею 350 га, військового містечка 65 (в минулому територія військового полігону) Хмельницького гарнізону в Хмельницькому районі для її вилучення в запас Хмельницького району (а.с. 7 т.2).

Листом № 1420 від 28.10.2005 Квартирно-експлуатаційна частина Хмельницького району (далі за текстом - Хмельницька КЕЧ району) звернулась до начальника Західного територіального квартирно-есплуатаційного управління (далі за текстом - Західне територіальне КЕУ) в якому просила порушити клопотання перед командувачем військами Західного оперативного командування про вилучення зі складу земель оборони до земель запасу Копистинської сільської ради Хмельницького району земельних ділянок військового містечка 65 (військового полігону "Хмельницький") Хмельницького гарнізону у Хмельницькому районі, загальною площею 286,7884га (а.с.22 т.1).

Командувач військ Західного оперативного командування листом № 303/23/1/85/318 від 03.11.2005 повідомив начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, що у зв`язку з переобладнанням будівель під житло, відсутністю потреби в використанні окремих земельних ділянок виникла необхідність в передачі земельних ділянок органам місцевого самоврядування, а саме м. Хмельницький, військове містечко №65. Полігон. Земельна ділянка відведена для учбових цілей військової частини НОМЕР_1 . Земельна ділянка пустує, заросла бур`янами, вільна від будівель та споруд, на протязі 15 років не використовується. Цінності для Міністерства оборони України не представляє. Земельна ділянка, яка пропонується до вилучення з користування Міністерства оборони України не буде використовуватись у подальшому для потреб Збройних Сил України та не може бути використана на потребу посилення соціального захисту військовослужбовців Площа земельної ділянки 286,7887 га. (а.с.226 т. 2).

Згідно листа заступника Міністра оборони України Нещадима М.І. повідомлено Міністра оборони України Гриценка А.С., що 14.03.2006 комісією розглянуті пропозиції подані Головним КЕУ та Департаментом надлишкових фондів та земель Міністерства оборони України щодо передачі земель до земель запасу органів місцевого самоврядування та потенційно можливим територіям військових містечок під будівництво житла для військовослужбовців. Комісією прийнято рішення клопотати перед Міністром оборони України, щодо: передачі до земель запасу земельних ділянок у 6 в/м; передачі до земель запасу земельних ділянок у 3 в/м за певних умов. (а.с.11 т.2).

Матеріалами справи встановлено, що 17.03.2006 Міністр оборони України Гриценко А.С. затвердив пропозиції власною резолюцією за №2688/з, викладені у протоколі № 16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони України, стосовно передачі до земель запасу земельних ділянок у військових містечках, в т.ч. - № 65 м.Хмельницький земельної ділянки площею 286,79 га, за умови виділення 50 % земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону (а.с.23-24 т.1).

Резолюція Міністра оборони України за № 2688/з від 17.03.2006 має зміст Пропозиції затверджую. Опрацювати відповідно до вимог чинного законодавства адресована генерал-полковнику ОСОБА_50 , ОСОБА_51 - відп. У пункті 8 вищевказаного протоколу зазначено: "Департаменту будівництва та відчуження фондів Міністерства оборони України разом з Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних сил України погодити пропозиції Департаменту надлишкових фондів та земель Міністерства оборони України для опрацювання та подання на розгляд комісії висновки по зазначеним у пунктах 15-144 військових містечках з істотними умовами договорів та пропозиціями для доповіді Міністру оборони України з метою прийняття остаточного рішення."

22.03.2006 Перший заступник начальника Головного управління квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України на адресу Начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління надіслано лист в якому повідомлено, Міністр оборони України рішенням від 17.03.2006 №2688/з затвердив протокол №16 засідання постійно діючої комісії Міноборони стосовно надання згоди на припинення права користування земельними ділянками, потреба у використанні яких відпала, а саме земельна ділянка площею 286,79 га у АДРЕСА_1 . За умови виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону. По земельним ділянкам площею 286,79 га у м.Хмельницький вилучення земель провести після отримання рішень сесії місцевих органів самоврядування щодо виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям( а.с. 10 т.2).

27.03.2006 листом №303/1/26/330 Заступника начальника Головного управління квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління повідомлено, що Міністр оборони України рішенням від 17.03.2006 №2688/з затвердив протокол №16 засідання постійно діючої комісії Міноборони стосовно надання згоди на припинення права користування земельною ділянкою площею 286,79 га у АДРЕСА_1 за умови виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону. Враховуючи викладене, вилучення земель пропонується провести встановленим порядком після отримання рішень сесії місцевих органів самоврядування про виділення 50% вищевказаних земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям(а.с. 9 т. 2).

Листом № 673 від 07.04.2006 начальник Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький, повідомив голову Хмельницької районної державної адміністрації про затвердження Міністром оборони України протоколу № 16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони стосовно надання згоди на припинення права користування земельною ділянкою площею 286,79 га у в/м 65 на землях Копистинської сільської ради за умови виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону та просив розглянути пропозицію Міністра оборони України та надати згоду на виділення земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону (а.с.25 т.1).

Відповідно до листа № 36/05-646/06 від 13.04.2006 Хмельницька районна державна адміністрація на ім`я Начальника Хмельницької КЕЧ, погодила виділення земельної ділянки площею 140 га для індивідуального житлового будівництва після передачі земельної ділянки площею 286 га (колишній полігон) у державну власність (резервний фонд) у відповідності до чинного законодавства України (а.с.26 т.1).

06.05.2006 Начальник квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький звернувся до Хмельницької районної державної адміністрації з листом № 888 з проханням про вилучення із користування КЕВ земельної ділянки площею 286,7884 га на підставі згоди Міністра оборони України (рішення від 17.03.2006 №2688/з), яка знаходиться на землях Копистинської сільської ради у Хмельницькому районі між полями Копистин - Колибань - Шумівці та містом Хмельницький, за умови виділення 50% земель під індивідуальне будівництво військовослужбовцям (а.с.27 т.1).

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації № 471/06-р від 12.05.2006 припинено право користування земельною ділянкою Міністерства оборони України площею 286,79 га із земельної ділянки загальною площею 2487,6 га на території Хмельницького району, у зв`язку із добровільною відмовою (а.с.28 у т.1). Дане розпорядження винесено за результатами розгляду клопотання та поданих матеріалів Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу Західного територіального квартирно-експлуатаційного відділу управління Міністерства оборони України від 06.05.2006 №878, листа від 30.03.2006 №303/23/1/376/848 Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, протоколу засідання постійно діючої комісії Міноборони України, затвердженого рішенням Міністра оборони України від 17.03.2006 №2688/з та керуючись ст.. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» ст.17, п. а ст.141, ст.142 та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України(а.с. 28 т. 1).

За актом приймання-передачі від 16.05.2006 здійснено передачу земельної ділянки Міністерства оборони України (військове містечко 65) загальною площею 286,79 га із земельної ділянки площею 2487,6 га, яка знаходиться на території Копистинської сільської ради, до земель резервного фонду Копистинської сільської ради. Даний акт підписаний всіма членами комісії (а.с.30 т.1).

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації № 1300/06-р від 12.12.2006 доповнено розпорядження від 12.05.2006 № 471/06-р пунктом 2 наступного змісту: "Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо вилучення земельної ділянки із складу земель оборони військового містечка 65 (військовий полігон) Хмельницького гарнізону, площею 286,79 га, перевівши із категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення до категорії земель сільськогосподарського призначення з метою передачі до резервного фонду Копистинської сільської ради" (а.с.209 у т. 4).

Листом № 2076 від 20.11.2006 Начальник Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу повідомив Хмельницьку районну державну адміністрацію, що в зв`язку з помилкою, допущеною спеціалістом військової частини НОМЕР_1 в розрахунках потрібної площі земель для стрільбищ Хмельницького гарнізону, було надано клопотання до Міністра оборони України про припинення права користування земельною ділянкою площею 286,7884 га на землях Копистинської сільської ради та надання дозволу на її вилучення із складу земель оборони. Вказане призвело до неможливості використання стрільбищ для бойової підготовки військових частин Хмельницького гарнізону. Тому просить скасувати акт приймання-передачі від 16.05.2006 та розпорядження голови Хмельницької районної державної адміністрації від 12.05.2006р. № 471/06-р (а.с.29 у т.1).

Однак, листами № 1239 від 09.08.2007, № 1756 від 26.10.2007 та № 1953 від 30.11.2007 КЕВ м.Хмельницький звертався до Хмельницької РДА із проханням розглянути пропозицію Міністра оборони України та визначити місце розташування земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям (а.с. 19-21 т.2).

Хмельницька РДА листом № 36/26-2090/07 від 23.11.2007 повідомила, що із загальної площі 286 га - 85 га землі входить в зону обстрілу полігону, 15 га рекреаційна зона площа, по якій проходить ЛЕП (лінія електропостачання), 42 га це заболочені землі (болота), 5 га передані в 1996 році у власність працівникам військового радгоспу для ведення особистого селенського господарства. Таким чином, із 286 га земельної ділянки, 147 га землі не може бути використана в народному господарстві, в тому числі і для житлової забудови. А тому, враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до норм земельного законодавства та норм містобудівної діяльності з метою формування повноцінного життєвого середовища, виділення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво для військовослужбовців на даний час є неможливим та буде розглянуто лише після припинення діяльності полігону та проведення робіт по зачистці земель полігону від вибухонебезпечних предметів(а.с. 22 т.2).

За результатами проведеної військовим прокурором Хмельницького гарнізону перевірки про вчинення службовими особами Хмельницької райдержадміністрації, військовослужбовцями Хмельницького гарнізону корупційних діянь, пов`язаних із передачею земель Міністерства оборони, було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.01.2008 на підставі ст. 6 п. 2 КПК України (а.с.25-26 т.2).

Листом військового прокурора Хмельницького гарнізону від 31.01.2008 повідомлено КЕВ м.Хмельницький та Хмельницьку РДА, що земельна ділянка, яка вилучена у запас Копистинської селищної ради, не може бути виділена під індивідуальне житлове будівництво, так як вона не знаходиться в межах населеного пункту та у відповідності до ст.. 38 Земельного кодексу України не належить до земель громадської та житлової забудови. Порядок відмови від права користування земельної ділянки визначається ст..ст. 141, 142 Земельного кодексу України. Дані норми не передбачають висунення будь-яких умов відмови від права користування земельною ділянкою. На підставі викладеного прокурор в даному листі дійшов до висновку, що вимоги КЕВ міста Хмельницького щодо передачі 50% площі земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовців гарнізоу або повернення даної земельної ділянки до складу земель оборони не ґрунтуються на законі, а тому підстав для винесення актів прокурорського реагування або звернення до суду не має(а.с.23-24 т.2)

02.08.2011 працівниками військової частини НОМЕР_1 та КЕВ м.Хмельницький була проведена перевірка законності використання земель оборони, виділених під полігон військовій частині НОМЕР_1 , про що складено акт № 1. При проведенні перевірки встановлено, що глибина простору та бокові захисні зони не відповідають вимогам безпеки стрільбищ, земельні ділянки загальною площею 286,79 га військового містечка № 65, які забезпечують глибину простору стрільбища і які передано в резерв Копистинської сільської ради до сфери управління Хмельницької районної державної адміністрації, не забудовані, частково використовуються для сільськогосподарської діяльності зорані та засіяні(а.с.63-66 т.1) .

09.07.2012 КЕВ м.Хмельницький звернувся до Хмельницької РДА з листом № 1603, в якому просив до повного вирішення проблеми полігону не надавати громадянам права забудови наданих їм у власність земель площею 156 га зі складу земель загальною площею 286,79 га, а також пропонував розглянути питання щодо можливості повернення у відання Міноборони земель площею 286,79 га військового містечка №65, які передано в запас Копистинської сільської ради у 2006 році. (а.с.198-200 т. 2).

Згідно пояснень представника Кабінета Міністрів України № 6099-2014/7-1-431 від 10.12.2014 постанови чи розпорядження Кабінету Міністрів України з приводу передачі земель Міністерства оборони України до резервного фонду Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області не приймались (а.с. 141 т.1).

Крім того, відповідно до листа Копистинської сільської ради № 405 від 27.11.2014 земельна ділянка площею 286,79 га розташована за межами населених пунктів. На сьогоднішній день землями за межами населених пунктів розпоряджається Держземагенство у Хмельницькому районі (а.с. 201 т.1).

Згідно листа управління Держземагенства у Хмельницькому районі № 22-2204-0.5-494/2-15 від 06.04.2015 земельна ділянка відповідно до державного акту на право користування землею, площею 2487,6 га належить до державної форми власності, перебуває у користуванні, за межами населеного пункту, землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення (а.с.83 т.2).

Згідно роз`яснення, яке надано т.в.о. командиром військової частини НОМЕР_1 , зазначено, що згідно наказу Міністра оборони України від 07.12.2004р. № 019 для полігону частини визначена система зброї АКС-74 (5,45 мм), яка відповідно настанови зі стрілецької зброї має максимальну дальність польоту кулі 3150м. Тому глибина простору при кінці льоту кулі для цієї системи повинна бути в межах земель полігону не менше 3150м (а.с. 62 т.1).

Відповідно до інформації, зазначеної у листі т.в.о. командиром військової частини НОМЕР_1 № 885 від 12.06.2015р., наказ Міністра оборони України від 06.09.2007р. № 04 "Про впорядкування діяльності полігонів Збройних Сил України" являється таємним. Повідомлено, що на полігоні частини використовуються всі зразки стрілецької зброї, які стоять на озброєнні ЗС України (а.с. 82 т.2).

Крім того, колегіє суддів встановлено, що матеріали справи містять схему меж полігону військової частини НОМЕР_1 після вилучення земельної ділянки відповідно до спірного розпорядження (а.с.92 т.1), схему необхідних меж полігону для забезпечення бойової підготовки (а.с. 62 зворотня сторінка т.1), перелік військових частин та підрозділів гарнізону, які використовують полігон військової частини НОМЕР_1 (а.с.61, 91 т.1), тактико-технічні характеристики стрілецької зброї, що використовується на полігоні (а.с.54-59 т. 1), фото та відео-матеріали використання стрілецької зброї на полігоні (а.с.204-207 т. 5), довідку військової частини від 10.03.2017 з переліком зразків стрілецької зброї, гранатометів та мінометів, що використовуються на військовому стрільбищі полігону "Хмельницький" (а.с.14 т.6), схему-обгрунтування полігону (а.с.15 т. 6), витяг з формуляру полігону в/ч А-0553 (а.с.16-17 т.6), копію справи по видачі акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧІ району ПрикВО (а.с.19-37 т.6), план вилучення спірної земельної ділянки засвідчений 05.05.2006 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Прунок В.І.(а.с.38 т.6), інструкцію із заходів безпеки полігона в/ч НОМЕР_1 затверджена командиром в/ч пп НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ) (а.с.50-71 т.6).

Поряд з цим, колегією суддів встановлено, що вищезгадана оспорювана земельна ділянка була передана в користування та у власність третіх осіб, а саме: згідно договору № 233 оренди земельної ділянки від 07.09.2006 Хмельницька районна державна адміністрація (орендодавець) передала в строкове платне користування ПП "Альбатрос-С" (орендар) земельну ділянку, площею 286,7884 га, яка знаходиться за межами с.Копистин Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 49 років (а.с. 164-169 т.1); додатковою угодою від 11.08.2008 до вищевказаного договору були внесені зміни щодо загальної площі земельної ділянки та визначено, що в оренду передаються ділянки площею 42,5641 га (а.с. 171 т. 1); згідно державних актів на право власності на земельну ділянку від 12.11.2007, 04.11.2008, 18.01.2007, 04.05.2007, 18.01.2007, 11.01.2007(а.с. 198-207 т.4) у власність фізичних осіб, які залучені до участі у справі як треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, були передані земельні ділянки, які знаходяться в межах земельної ділянки, що була вилучена за спірним розпорядженням; за договорами дарування земельної ділянки від 06.12.2010р., 08.12.2010р. ОСОБА_2 подарував ОСОБА_46 та ОСОБА_47 земельні ділянки площею 2 га кожна, що розташовані на території Копистинської сільської ради (а.с. 138, 140, 226 у т.1).

Крім того, на виконання вимог ухвали господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017 Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області листом №9-28-99.10-726/0/15-17 від 07.02.2017 надано інформацію з Державного земельного кадастру по переліку осіб із зазначенням їх адреси правовстановлюючих документів, які станом на 07.02.2017 є власниками та користувачами земельних ділянок в межах оспорюваної земельної ділянки, площею 286,79 га (а.с. 23-24 т.5).

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 17.03.2017р. по справі №924/1025/14 було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (КНДІСЕ).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової військової експертизи №7073/7074/17-62 від 11.07.2017р. по першому і другому питаннях вказано, що межі полігону, що існували до вилучення земельної ділянки відповідно до розпорядження Хмельницької РДА № 471/06-р від 12.05.2006, дозволяли безпечне виконання навчальних стрільб із наступних видів зброї: 9 мм пістолет ПМ; 5,45 мм АКС-74; 7,62 АКМС; 7,62 мм кулемет ПКМ; 7,62 мм гвинтівка СВД за умови виставлення постів очеплення з метою не допущення виїзду транспортних засобів, виходу людей і домашніх тварин під час проведення стрільби на ділянці: перехрестя доріг, вис. 341,1, с. Мала Колибань, с. Шумівці. Не дозволяли безпечне виконання навчальних стрільб із наступних видів зброї: 12,7 мм (НСВТ) ДШК; 14,5 мм кулемет КПВТ; 30 мм гранатомет АГС-17; 40 мм гранатомет ГП-25; 60 мм міномет М57. На даний час, після вилучення земельної ділянки відповідно до розпорядження Хмельницької РДА № 471/06-р від 12.05.2006, існуючі межі полігону забезпечують безпечне виконання навчальних стрільб із наступних видів зброї: 9 мм пістолет ПМ; 5,45 мм АКС-74; 7,62 АКМС. Не забезпечують безпечне виконання навчальних стрільб із: 7,62 мм кулемет ПКМ; 7,62 мм гвинтівка СВД; 12,7 мм (НСВТ) ДШК; 14,5 мм кулемет КПВТ; 30 мм гранатомет АГС-17; 40 мм гранатомет ГП-25; 60 мм міномет М57.

По третьому питанню вказано, що створення мішеневої обстановки військового полігону в/ч НОМЕР_1 при пропорційному зменшенні розміру мішеней та відстаней, при обладнанні відповідного захисного брустверу в напрямку стрільби не можливо з причин: суперечності зазначених дій вимогам основних керівних документів Міністерства оборони України, які регламентують порядок організації та проведення вогневої підготовки особового складу військових частин та підрозділів Збройних Сил України; не відповідності їх вимогам до умов бойової підготовки підрозділив, що входять до складу сил спеціальних операцій; значного спрощення умов виконання вправ навчальних і контрольних стрільб, що заборонено вимогами п. 1.1, додатку 2 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин КРП 03.032.056-2016(01), затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 12.10.16 №379; зниження стандартів підготовки, індивідуальних спроможностей особового складу підрозділів військової частини; унеможливлення виконання навчально-бойових завдань особовим складом та сертифікації військової частини; зниження рівня індивідуальної майстерності та підготовки особового складу військової частини НОМЕР_1 до виконання вогневих завдань у сучасному бою в зоні проведення АТО.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що у Хмельницької районної державної адміністрації були відсутні правові підстави для припинення права постійного користування землею оборони, а оспорюване розпорядження прийнято з порушенням вимог наведеного законодавства та права позивача на користування земельною ділянкою оборонного значення, а отже позовні вимоги, заявлені до Хмельницької районної державної адміністрації про скасування розпорядження №471/06-р від 12.05.2006 обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Колегією суддів при всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та висновком Верховного суду України в даній справі та правовими позиціями Верховного Суду України, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 116 Земельного кодексу України (далі -ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Статтею 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" (в редакції на дату прийняття оскарженого розпорядження) встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема: використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Крім того, статтею 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" (в редакції на дату прийняття оскарженого розпорядження) визначені повноваження в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля, а саме: місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Згідно п. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Колегія суддів зазначає, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Правові засоби і порядок використання земель оборони визначено Законом України "Про використання земель оборони" (№1345-IV від 27.11.2003 р.), відповідно до статті 1 якого та ст. 77 ЗК України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Порядок використання земель оборони встановлюється Законом України „Про використання земель оборони".

Матеріалами справи встановлено, що предметом спору є частина (286,79 га) від земельної ділянки площею 2487,6 га, яку 23 грудня 1975 року виконавчим комітетом Хмельницької районної Ради депутатів трудящих було передано у постійне користування КЕЧ Хмельницького району та щодо якої видано акт на право користування землею.

Правові засади розмежування земель державної та комунальної власності і повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо регулювання земельних відносин на час прийняття оскаржуваного рішення визначалися Законом України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» та п. 12 Перехідних положень ЗК України, згідно з яким до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

При цьому, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, що передбачено ст. 141 ЗК України.

Згідно зі ст. 142 ЗК України припинення права власності на земельну ділянку або права постійного користування у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача здійснюється за його заявою до відповідного органу чи до власника земельної ділянки.

Пунктом 2 ст. 149 ЗК України встановлено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про Збройні Сили України" земля закріплена за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Держава реалізує право власності на землю через відповідні органи державної влади.

Статтею 84 ЗК України (в редакції на дату винесення оскаржуваного розпорядження) закріплено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Землі оборони є державною власністю і не можуть передаватися у комунальну власність.

Отже, Міністерство оборони України, як центральний орган виконавчої влади, може приймати рішення стосовно земель оборони в межах прав, наданих користувачу земельної ділянки (ст.95 ЗК України).

Відповідно до п.п. 15, 16, 19, 44, 45, 46, 48, 50 Положення "Про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями", затвердженого наказом Міністра Оборони України №483 від 22 грудня 1997 року(далі - Положення), відведення земельних ділянок для потреб Збройних Сил України проводиться на підставі рішень Рад, які в межах своєї компетенції надають в користування землі. Земельні ділянки для потреб Збройних Сил України надаються в постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. В рішенні про надання земель вказуються умови користування землею. Право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються відповідними радами. За відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного, управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України. Своєчасне виявлення земель, що не використовуються, та надання відомостей про них покладається на заступників Міністра оборони України - командувачів видів Збройних Сил України, командуючих військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, начальників управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, а також командирів військових частин - землекористувачів. Перелік земель, які пропонуються до передачі місцевим органам влади, Головне управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України погоджує з заступниками Міністра оборони України - командувачами видів Збройних Сил України, начальниками управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, командуючими військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, на території яких знаходиться земельна ділянка, і подає на затвердження Міністру оборони України. Оформлення передачі земель місцевим органам влади здійснюють землекористувачі спільно з квартирно-експлуатаційною частиною, відділенням морської інженерної служби Військово-Морських Сил України, на обліку яких знаходяться земельні ділянки в порядку, встановленому ЗК України.

Таким чином, вищенаведені норми передбачають особливий порядок передачі земель місцевим органам влади, а саме за безпосередньою згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Однак, матеріалами справи встановлено, що важливою підставою для подання позову до суду стало те, що Хмельницька районна державна адміністрація не виконала умови передачі земель оборони. Так, в рішенні Міністра оборони стосовно надання згоди на припинення права користування земельною ділянкою площею 286,79 га військового містечка №65 передача землі повинна була здійснюватись за умови виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону. Дана умова Хмельницькою районною державною адміністрацією на даний час не виконана.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судовою колегією у виконання приписів вимог ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, було здійснено аналіз доказів підтверджуючих наявність чи відсутність відповідної згоди на вилучення спірної земельної ділянки в розумінні п. 45 Положення.

Так, матеріалами справи встановлено, що 17.03.2006 Міністр оборони України Гриценко А.С. затвердив пропозиції власною резолюцією за №2688/з, викладені у протоколі № 16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони України, стосовно передачі до земель запасу земельних ділянок у військових містечках, в т.ч. - № 65 м.Хмельницький земельної ділянки площею 286,79 га, за умови виділення 50 % земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону (а.с.23-24 т.1).

Резолюція Міністра оборони України за № 2688/з від 17.03.2006 має зміст Пропозиції затверджую. Опрацювати відповідно до вимог чинного законодавства адресована генерал-полковнику Кириченку С.О., ОСОБА_51 - відп..

22.03.2006 Перший заступник начальника Головного управління квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України на адресу Начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління надіслано лист в якому повідомлено, Міністр оборони України рішенням від 17.03.2006 №2688/з затвердив протокол №16 засідання постійно діючої комісії Міноборони стосовно надання згоди на припинення права користування земельними ділянками, потреба у використанні яких відпала, а саме земельна ділянка площею 286,79 га у м.Хмельницький, військове містечко №65. За умови виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону. По земельним ділянкам площею 286,79 га у м.Хмельницький вилучення земель провести після отримання рішень сесії місцевих органів самоврядування щодо виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям( а.с. 10 т.2).

27.03.2006 листом №303/1/26/330 Заступника начальника Головного управління квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України на адресу Начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління повідомлено, що Міністр оборони України рішенням від 17.03.2006 №2688/з затвердив протокол №16 засідання постійно діючої комісії Міноборони стосовно надання згоди на припинення права користування земельною ділянкою площею 286,79 га у м.Хмельницький, військове містечко №65 за умови виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону. Враховуючи викладене, вилучення земель пропонується провести встановленим порядком після отримання рішень сесії місцевих органів самоврядування про виділення 50% вищевказаних земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям(а.с. 9 т. 2).

Листом № 673 від 07.04.2006 начальник квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький, повідомив голову Хмельницької районної державної адміністрації про затвердження Міністром оборони України протоколу № 16 засідання постійно діючої комісії Міністерства оборони стосовно надання згоди на припинення права користування земельною ділянкою площею 286,79 га у в/м 65 на землях Копистинської сільської ради за умови виділення 50% земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону та просив розглянути пропозицію Міністра оборони України та надати згоду на виділення земель під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону (а.с.25 т.1).

Таким чином, в матеріалах справи наявний доказ підтверджуючий надання згоди особою Міністром оборони України Гриценко А.С., як це передбачено п. 45 Положення.

При цьому, судова колегія не приймає посилання позивача на те, що із вищевказаної резолюції не вбачається, що Міністром оборони України надавалася згода на припинення права користування земельної ділянки, в зв`язку з тим, що відповідно п.12 Положення про Міністерство оборони України в редакції, що діяла на час передачі 05.03.2004, яке свідчить про те, що Міністр оборони України в межах своїх повноважень видає накази і директиви.

Відповідно до п.п. 2.8, 2.8.1 та 2.8.2 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України 11.11.1998 №400, (в редакції яка діяла на момент надання згоди Міністра оборони України), у Збройних Силах України використовуються такі службові документи (далі-документи): наказ, директива, розпорядження, доручення, постанова, протокол, положення, порадник, інструкція, правила, план, звіт, доповідь, донесення, акт, кінофотонегативи та позитиви, звуко - та відеозаписи, перфоровані картки і стрічки, програми, алгоритми, заявка, телеграма, телефонограма, службовий лист, довідка, доповідні та пояснювальні записки, припис, посвідчення про відрядження, відпускний квиток, графік відпусток та інші розроблені в установленому порядку документи. Наказ командира (начальника) - основний розпоряджувальний документ (нормативно-правовий акт) військового управління, виданий на правах єдиноначальності командиром військової частини (начальником установи), містить норми, обов`язкові для виконання підлеглими. Директива - обов`язковий до керівництва і здійснення акт вищого військового командування з метою забезпечення виконання прийнятого рішення щодо бойової підготовки, навчання, виховання, штатної організації та з інших питань життя і діяльності Збройних Сил України. Директиви, як правило, видаються з проблемних питань, які потребують більш детального вивчення та опрацювання у Збройних Силах України з подальшим виданням відповідних наказів.

Отже колегією суддів, встановлено, що жодним пунктом Положення про Міністерство оборони України в редакції, що діяла на час передачі 05.03.2004 та вищевказаною інструкцією з діловодства не встановлено, у якій формі надається згода Міністра оборони України у відповідності до п. 45 Положення "Про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями", затвердженого наказом Міністра Оборони України №483 від 22 грудня 1997 року.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з посиланнями позивача та Міністерства оборони України на те, що розпорядженням від 24.12.2007 № 1231-р Кабінет Міністрів України зупинив прийняття, зокрема, міністерствами, як суб`єктами управління об`єктами державної власності, рішень про відчуження об`єктів державної власності, передачу їх у комунальну власність та вчинення будь-яких інших дій, які можуть призвести до відчуження об`єктів державної власності. Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2008 № 313 „Про заходи щодо удосконалення управління об`єктами державної власності визначено, що передача нерухомого військового майна у комунальну власність (крім об`єктів житлового фонду, соціальної та інженерної інфраструктури військових містечок) можлива за рішенням центральних органів виконавчої влади виключно на підставі окремих актів Кабінету Міністрів України.

Таким чином, враховуючи наведене з 24.12.2007 було зупинено прийняття будь-яких рішень або вчинення будь-яких дій щодо передачі органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування земель оборони.

Отже, колегією суддів відзначає, враховуючи законодавство, які діяли на момент приймання оспорюваного розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006, станом на 17.03.2006 вчинення дій щодо передачі місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування земель оборони, надання згоди на зміну їх цільового призначення та відмови від використання таких земель полягали у наданні Міністром оборони погоджувальних резолюцій на відповідні звернення та листування з місцевими органами самоврядування і місцевими адміністраціями.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що рішення Міністра оборони України Гриценко А.С. 17 березня 2006 №2688/з не оскаржувалося в судовому порядку та дії посадових осіб з цього приводу незаконними не визнавалися, а пояснення позивача та Міністерства оборони України, що згода Міністра оборони України на припинення права користування земельної ділянки повинна бути викладена станом на 17.03.2006 у формі наказу чи директиви, жодним чином не спростовує факту її наявності станом на 17.03.2006.

Більше того, позивачем до письмових пояснень, які надійшли на адресу господарського суду Хмельницької області за вх.05-22/1845/17 від 20.02.2017 додано як на доказ форми згоди Міністра оборони України директиву Міністра оборони України №Д-30 від 30.09.2009 про безоплатну передачу військового майна до сфери управління Служби безпеки України.

Даний доказ не є належним та допустимим доказом, якій би підтверджував, що згода Міністра оборони України станом на березень 2006 року повинна викладатись у формі наказу або директиви.

Крім того, як зазначалося вище, постановою військового прокурора Хмельницького гарнізону від 23.01.2008 відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно посадових осіб КЕВ м. Хмельницького за скоєння злочинів під час передачі спірної земельної ділянки, зокрема з тих підстав, що таку передачу здійснено на підставі рішення Міністра оборони України, фактів перевищення службових повноважень посадовими особами Хмельницького гарнізону не виявлено.

Більше того, в листі Хмельницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Нарагана Р. від 15.01.2013 №2/57-вих 13, який доданий до матеріалів справи 23.10.2017 представником Військової частини НОМЕР_1 зазначено, що саме рішення (дозвіл) на відчуження земельної ділянки площею 286,79 військового містечка №65 надав Міністр оборони України.

Крім того, колегія суддів відзначає, що відомості надані представником Військової частини НОМЕР_1 щодо початку 29.08.2017 військовою прокуратурою Хмельницького гарнізону досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000127 за фактом недбалого ставлення до військової служби службових осіб КЕВ м.Хмельницький, які допустили вибуття земельної ділянки площею 286 га в/м №65 в комунальну власність, що в подальшому призвело до її розподілу між мешканцями м.Хмельницький, за ознаками кримінального правопорушенням, передбаченого ч.3 ст.425 КК України, з вищевикладених підстав, не є доказом вини, оскільки відсутній вирок суду за результатами розслідування даного кримінального провадження.

Отже, колегія судів приходить до висновку, що право користування спірною земельною ділянкою було припинено в один із способів, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, а саме шляхом припинення права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою та в порядку передбаченому п. 45 Положення.

Відтак, судова колегія прийшла до висновку, що Хмельницька районна державна адміністрація Хмельницької області винесла оскаржене розпорядження на підставі клопотання та поданих матеріалів Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу Західного територіального квартирно-експлуатаційного відділу управління Міністерства оборони України від 06.05.2006 №878, листа від 30.03.2006 №303/23/1/376/848 Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, протоколу засідання постійно діючої комісії Міноборони України, затвердженого рішенням Міністра оборони України від 17.03.2006 №2688/з та керуючись ст.. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» ст.17, п. а ст.141, ст.142 та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, в порядку визначеному п. 45 Положення, а тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції в порушення вимог ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, не дослідив і не з`ясував належним чином - наявність відповідної згоди на припинення права користування права спірної земельної ділянки в розумінні п. 45 Положення, в зв`язку з чим прийшов до передчасних висновків про її відсутність та задоволення позову.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації № 1300/06-р від 12.12.2006 доповнено розпорядження від 12.05.2006 № 471/06-р пунктом 2 наступного змісту: "Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо вилучення земельної ділянки із складу земель оборони військового містечка 65 (військовий полігон) Хмельницького гарнізону, площею 286,79 га, перевівши із категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення до категорії земель сільськогосподарського призначення з метою передачі до резервного фонду Копистинської сільської ради" (а.с.209 у т. 4).

В подальшому, на підставі розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації №1350/06-р від 15.12.2006 (в межах оспорюваної земельної ділянки) видано ряд державних актів, а саме:

- Тетюку В.М. - Державний акт від 18.01.2007 на право власності на земельну ділянку ЯБ №576360 площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:019:0037, у межах згідно з планом, яка розташована на території Копистинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18(а.с. 198 т.4);

- ОСОБА_21 - Державний акт від 18.01.2007 на право власності на земельну ділянку ЯБ №576397 площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:019:0021, у межах згідно з планом, яка розташована на території Копистинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 75(а.с. 200 т.4);

- ОСОБА_17 - Державний акт від 18.01.2007 на право власності на земельну ділянку ЯБ №576392 площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:019:0070, у межах згідно з планом, яка розташована на території Копистинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 73(а.с. 201 т.4);

- ОСОБА_19 - Державний акт від 18.01.2007 на право власності на земельну ділянку ЯБ №576394 площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:019:0072, у межах згідно з планом, яка розташована на території Копистинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 14(а.с. 202 т.4);

- ОСОБА_30 - Державний акт від 18.01.2007 на право власності на земельну ділянку ЯБ №576413 площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:019:0091, у межах згідно з планом, яка розташована на території Копистинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53(а.с. 203 т.4);

- ОСОБА_6 - Державний акт від 18.01.2007 на право власності на земельну ділянку ЯБ №576367 площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:019:0044, у межах згідно з планом, яка розташована на території Копистинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 26(а.с. 204 т.4);

- ОСОБА_16 - Державний акт від 18.01.2007 на право власності на земельну ділянку ЯБ №576391 площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:019:0069, у межах згідно з планом, яка розташована на території Копистинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 72(а.с. 205 т.4);

- ОСОБА_20 - Державний акт від 18.01.2007 на право власності на земельну ділянку ЯБ №576395 площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:019:0073, у межах згідно з планом, яка розташована на території Копистинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66(а.с. 206 т.4);

- ОСОБА_31 - Державний акт від 18.01.2007 на право власності на земельну ділянку ЯБ №576370 площею 2,0000 га, кадастровий номер :06:019:0047, у межах згідно з планом, яка розташована на території Копистинської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 23(а.с. 207 т.4);

Поряд з цим, відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області №9-28-99.10-726/0/15-17 від 07.02.2017, який наданий на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 16.01.2017 року, вбачається, що земельні ділянки які входять в межі земельної ділянки площею 286,79 га належать на праві власності фізичним особам, зокрема: ОСОБА_2 , державні акти від 04.05.2007 ЯГ137428, 18.01.2007 ЯБ 567345, 04.05.2007 ЯГ 137427; ОСОБА_3 , державний акт від 18.01.2007 ЯБ 576347; Кліменко Віктор Васильович, державні акти від 12.11.2007 ЯГ№136145, 19.02.2009 ЯЗ118922, 19.02.2009 ЯЗ118923, 19.02.2009 ЯЗ118924, 19.02.2009 ЯЗ118925, 19.02.2009 ЯЗ118926, 19.02.2009 ЯЗ 118927, 19.02.2009 ЯЗ118928, 30.12.2011 ЯК299554; Чайка Роман Омелянович, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576358, 18.01.2007 ЯБ576378, 18.01.2007 ЯБ 576386, 18.01.2007. ЯБ57638, 20.09.2007 ЯГ 136136, 12.11.2007 ЯГ136144, 18.01.2007 ЯБ576401, 18.01.2007 ЯБ576405, 12.11.2007 ЯГ136143, 18.01.2007 ЯБ576420; Тетюк Володимир Михайлович, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576360; Дворяк Анна Дмитрівна державні акти від 18.01.2007 ЯБ576372; Фігурська Романа Анатоліївна, державні акти від 19.02.2007 ЯЗ118931,19.01.2007 ЯЗ118932, 19.02.2009 ЯЗ118939, 12.11.2007 ЯГ136142,; Гарніцька Зоя Олександрівна, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576423; Андрейко Марія Леонтіївна, державні акти від 17.01.2007 ЯБ576381, ОСОБА_12 , державні акти від 18.01.2007 ЯБ576424; Крижанівська Наталія Вікторівна, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576383; Суховецька Наталія Олександрівна, державні акти від 18.01.2007 ЯБ 576384; Расін Микола Едуардович, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576390; Дворяк Ольга Дмитрівна, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576393; Дмитренко Михайло Карпович, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576397; Паливода Людмила Миколаївна, державні акти від 18.01.2007 Я576399; Лисенко Сергій Вікторович, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576399; Вітвіцький Микола Романович, дежавні акти від 18.01.2007 ЯБ 576408; Расіна Світлана Михайлівна, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576409; Ревер Маріанна Володимирівна, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576410; Дмитренко Галина Петрівна, державні акти від 18.01.2007 ЯБ 576411; Стець Оксана Миколаївна, державні акти від 18.01.2007 ЯБ576412; Левчук Віталій Григорович, державні акти від 18.01.2007 ЯБ 576418; Кирилюк Анатолій Васильович, державні акти від 30.12.2011 ЯК299553; Львовська Наталія Романівна, державні акти від 30.12.2011 ЯК299555; Примуш Ніна Миколаївна, державні акти від 30.12.2011 ЯК 299557;Співак Віктор Васильович, державні акти від 14.06.2012 ЯК601644, які залучені в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів (а.с.23-24 т.5).

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Верховний Суд України у Постанові від 21.05.2012 (справа № 6-20цс11) зауважив, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням стст.55, 124 Конституції та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Основного Закону та конвенції мають найвищу юридичну силу (стст.8, 9 Конституції), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і в спосіб, який не передбачений законом, зокрема ст.16 ЦК, але є ефективним.

Також, у Постанові від 5 липня 2017 року (у справі №911/3285/14) Верховний суд України зазначив, що Колегія суддів Судових палат в адміністративних, господарських і цивільних справах Верховного Суду України за результатами розгляду справи № 21-405а14 за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення прийняла постанову від 11 листопада 2014 року, в якій викладено такий правовий висновок: у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб`єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Зазначений правовий висновок зроблено за результатами розгляду адміністративної справи, в якій заступник прокурора м. Києва оспорював виключно рішення міської ради про передачу кооперативу земельних ділянок і не порушував питання про захист права власності на землю. У цій справі Верховний Суд України не робив висновку про абсолютну відсутність підстав для скасування подібних рішень органів місцевого самоврядування за результатами розгляду спорів, які виникли в сфері приватноправових відносин, і розглядаються в порядку цивільного чи господарського судочинства.

Натомість із урахуванням правового висновку, викладеного в постанові від 11 листопада 2014 року в справі № 21-405а14, та в підтвердження цього висновку Верховний Суд України в постанові від 16 грудня 2015 року, прийнятій за результатами розгляду справи № 6-2510цс15 на спільному засіданні Судових палат у цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України, сформулював такий правовий висновок:

Із урахуванням висновків Конституційного Суду України в Рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статей 78, 116, 122 ЗК України, у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт є підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунттям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Поряд з цим, у п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Матеріалами справи встановлено, що розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р. стосувалось тільки припинення права користування земельною ділянкою Міністерства оборони України площею 286,79 га із земельної ділянки загальною площею 2487,6 га на території Хмельницького району, у зв`язку з добровільною відмовою. Тобто, дане розпорядження винесено на підставі ст.. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації, ст..17, п.а) ст.. 141,142 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України є актом ненормативного характеру, яким передбачено конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи (Міністерства оборони України), і застосувалися одноразово і після реалізації вичерпало свою дію фактом їхнього виконання.

Більше того, розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації №1350/06-р від 15.12.2006 (в межах оспорюваної земельної ділянки) видано ряд вищезгаданих державних актів. Доказів оскарження даного розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації позивачем не надано ні суду першої ні апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням наведеного та зважаючи на висновок Верховного суду України в даній справі надано правову оцінку запереченням відповідачів і третіх осіб на їх стороні про те, що спірна земельна ділянка, право постійного користування якою має намір відновити позивач, розподілена між фізичними та юридичними особами, які володіють та користуються нею на відповідних правових підставах, та чиї права та інтереси може бути порушено внаслідок скасування розпорядження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд позову про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006, не вплине на законність вищезгаданих правовстановлюючих документів щодо права власності земельних ділянок (Державних актів на право власності на земельні ділянки) до розгляду спору про їх оскарження (не породжує юридичних наслідків), а отже підстави для задоволення позову про скасування цього розпорядження відсутні.

Щодо, посилання позивача та суду першої інстанції на те, що права користування Міністерством оборони спірною земельною ділянкою становлять "суспільний", "публічний" інтерес, а незаконність розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р., на підставі якого таке право було припинено такому суспільному інтересу не відповідає, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу має автономне тлумачення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві. Певні права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а відтак і «майном».

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 2 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді даної справи може бути враховано також рішення ЄСПЛ від 24 червня 2003 року в справі «Стретч проти Сполученого Королівства» та рішення ЄСПЛ від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зокрема щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Разом із тим, у пункті 71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

З огляду на викладене принцип «належного урядування» не встановлює абсолютної заборони на витребування із приватної власності майна, у тому числі й земельних ділянок, на користь держави, якщо майно вибуло із власності держави у незаконний спосіб, а передбачає критерії, які слід з`ясовувати та враховувати при вирішенні цього питання для того, щоб оцінити правомірність і допустимість втручання держави у право на мирне володіння майном. Дотримання принципу «належного урядування» оцінюється одночасно з додержанням принципу «пропорційності», при тому, що немає точного, вичерпного переліку обставин і фактів, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення «справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується суб`єктивної складової кожної конкретної справи, а тому має бути з`ясований у кожній конкретній справі на підставі безпосередньо встановлених обставин і фактів.

У даній справі, яка розглядається, суд першої інстанції взагалі не оцінив додержання принципів «належного урядування» та «пропорційності» та неправильно врахував, що питання щодо визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договорів дарування, оренди не є предметом судового розгляду. За таких обставин у разі здійснення позивачем заходів, спрямованих на вилучення земельних ділянок у третіх осіб, останні не позбавлені можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків.

Також, суд першої інстанції необґрунтовано зазначив, що скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу, а тому, задоволення позову з формальних підстав, матиме наслідком втручання у право на майно і вказане втручання зумовить порушення справедливого балансу та покладатиме надмірний індивідуальний тягар на останнього, а відтак буде непропорційним і становитиме порушення статті 1 Першого протоколу.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги висновок експерта за результатами проведення судової військової експертизи №7073/7074/17-62 від 11.07.2017р. так як даний висновок не стосується предмету спору, а саме законності винесення розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р.

Крім того, судова колегія звертає увагу сторін, що відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Слід зазначити, що судове рішення вважається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Однак, оспорюване рішення зазначеним вимогам не відповідає, оскільки прийнято місцевим господарським судом без з`ясування усіх обставин справи підлягає частковому скасуванню в частині задоволення позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області с.Малиничі Хмельницького району Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Кабінет Міністрів України м. Київ, 2. Міністерства оборони України м. Київ, 3. Військової частини НОМЕР_1 м. Хмельницький, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1: 1.Копистинської сільської ради с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 2. Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 3. ОСОБА_48 м. Хмельницький, 4. ОСОБА_47 м. Тернопіль за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р., з прийняттям у справі 924/1025/14 в цій частині нового рішення про відмову в задоволені позову.

Положеннями ст. 111-28 ГПК України передбачено, що рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Тому приймаючі до уваги правові позиції щодо третіх осіб, на захист прав яких вказує Верховний суд України по справі №924/1025/14, судова колегія вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги частково.

Розглядаючи спір по суті, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у даному випадку підстав для відступу від правової позиції Верховного Суду України, з підстиав, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Саме на реалізацію принципу юридичної визначеності і направлено внесення до національного законодавства України положень щодо обов`язковості правових висновків Верховного Суду України.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свої позовних вимог, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог заявлених до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оскільки вони є необґрунтованими та матеріалами справи не підтвердженими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 104 ГПК України рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 у справі № 924/1025/14 підлягає частковому скасуванню, а саме в частині задоволення позовних вимог до Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р. з мотивів викладених в даній постанові суду.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 у справі № 924/1025/14 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 у справі № 924/1025/14 в частині задоволення позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області с.Малиничі Хмельницького району Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Кабінет Міністрів України м. Київ, 2. Міністерства оборони України м. Київ, 3. Військової частини НОМЕР_1 м. Хмельницький, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1: 1.Копистинської сільської ради с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 2. Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 3. ОСОБА_48 м. Хмельницький, 4. ОСОБА_47 м. Тернопіль за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12 травня 2006р. "Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України в землі резервного фонду Копистинської сільської ради" скасувати, та прийняти нове:

«У позові Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області с.Малиничі Хмельницького району Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Кабінет Міністрів України м. Київ, 2. Міністерства оборони України м. Київ, 3. Військової частини НОМЕР_1 м. Хмельницький, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1: 1.Копистинської сільської ради с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 2. Приватного підприємства "АЛЬБАТРОС-С" с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області, 3. ОСОБА_48 м. Хмельницький, 4. ОСОБА_47 м. Тернопіль за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства "Пролюс", ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12.05.2006р. - відмовити.»
В решті рішення господарського суду Хмельницької області від 28.07.2017 у справі № 924/1025/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.