донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

18.10.2017 року справа №908/732/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
За участю представників сторін: від позивача (апелянта) від відповідача ОСОБА_4 - за довіреністю б/н від 03.02.2017 року; ОСОБА_5 - за довіреністю №31 від 17.05.2017року;
розглянувши апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Ілона", с. Балочки, Пологівського району Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від30.05.2017 року
у справі№908/732/17 (суддя Зінченко Н.Г.)
за позовомСелянського (фермерського) господарства "Ілона", с. Балочки, Пологівського району Запорізької області
до відповідачаГоловного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, м. Запоріжжя
провизнання договору оренди землі від 26.10.2007 року поновленим

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року до господарського суду Запорізької області звернулось Селянське (фермерське) господарство "Ілона" з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим договору оренди землі від 26.10.2007 року новий строк на тих же умовах земельної ділянки загальною площею 5,6482 га (кадастровий номер земельної ділянки: :20:014:0020), яка знаходиться на території Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, укладеного між Пологівською районною держадміністрацією та С(Ф)Г "Ілона", зареєстрованого у Пологівському райвідділі Запорізької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 31.03.2008 року (про що в Державному реєстрі земель зроблено запис №76).

Позов вмотивовано належним виконанням позивачем порядку реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, передбаченого ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", належним виконанням обов'язків орендаря за договором, наявністю необґрунтованої відмови відповідача у поновленні договору, яка не відповідає вимогам закону. Також позивач вказав, що продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору, сплачує за неї орендні платежі, а заперечення від орендодавця у встановлений строк не надійшли, що зумовлює поновлення договору оренди на новий строк на тих самих умовах також за ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.05.2017 року у справі №908/732/17 у задоволенні позовних вимог С(Ф)Г "Ілона" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди землі від 26.10.2007 року поновленим відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач - С(Ф)Г "Ілона" звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2017 року у справі №908/732/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято із неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи. Вважає, що спірний договір оренди земельної ділянки підлягає поновленню відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" враховуючи належне виконання орендарем обовязків за договором та необґрунтованістю заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не повідомило, який строк може бути прийнятним та з яких причин. Крім того апелянт зазначив, що господарським судом Запорізької області у справі №908/959/17 за позовом С(Ф)Г "Ілона" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області було визнано недійсним рішення про відмову в поновленні договору оренди у даній справі. Вважає хибним висновок місцевого суду, що договір припинив свою дію у звязку із направленням відповідачем за 18 днів до закінчення договору оренди листа-заперечення, оскільки така відмова повинна бути направлена протягом місяця з моменту закінчення договору оренди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2017 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 головуючий (суддя-доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_6

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.06.2017 року відновлено пропущений строк для подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 02.08.2017 року об 14 год. 10 хв.

В письмових поясненнях, які надійшли через канцелярію суду 31.07.2017 року від С(Ф)Г "Ілона", позивач виклав додаткове нормативне обґрунтування вимог апеляційної скарги з правовою позицією Вищого господарського суду України, у справах, які на його думку, є аналогічними даній.

В письмових поясненнях, які надійшли через канцелярію суду 14.08.2017 року від С(Ф)Г "Ілона", позивач вказав про належне виконання умов договору оренди землі та про заінтересованість в укладанні вказаного правочину з боку попереднього орендодавця Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області.

Розгляд справи неодноразово відкладався ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 02.08.2017 року, від 18.08.2017 року, від 13.09.2017 року. Змінювався склад колегії суддів.

Розпорядженням керівника апарату суду №1926 від 17.10.2017 року, у звязку з перебуванням судді-члена колегії ОСОБА_6 у відпустці та звільненням судді-члена колегії ОСОБА_7 у відставку на дату розгляду справи, призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/732/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2017 року змінено відсутніх суддів та визначено наступний склад колегії: ОСОБА_1 головуючий (суддя-доповідач), судді Дучал Н.М., Сгара Е.В.

02.08.2017 року через канцелярію суду від С(Ф)Г "Ілона" в порядку ст. 101 ГПК України надійшло клопотання про залучення доказів, в якому представник позивач вказав, що не був обізнаним щодо слухання справи в суді першої інстанції у звязку із його неповідомленням про дату, час та місце розгляду справи. Зазначив про неможливість представлення доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а отже просив визнати поважними причини, з яких представник позивача не зміг надати та залучити до матеріалів справи додаткові докази, а саме платіжні доручення про сплату орендної плати за землю за січень грудень 2016 року та січень липень 2017 року, рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/959/17 та прийняти вказані документи до відома.

Колегію суддів розглянуто вказане клопотання та прийнято до відома.

18.10.2017 року в судовому засіданні апеляційної інстанції, яке проводилось в режимі відеоконференції з господарським судом Запорізької області, був присутній представник апелянта, який наполягав на доводах апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2017 року у справі №908/732/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов С(Ф)Г "Ілона" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди землі від 26.10.2007 року поновленим.

18.10.2017 року у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник відповідача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2017 року у справі №908/732/17 без змін.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України про час і місце судового засідання сторін повідомлено належним чином. Явка сторін не визнавалась обовязковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами частини 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

26.10.2007 року між С(Ф)Г "Ілона" (далі за тектстом - Орендар) та Пологівською районною державною адміністрацією (далі за текстом - Орендодавець) був укладений договір оренди землі (далі за текстом - Договір).

Згідно умов Договору Пологівська районна державна адміністрація надала позивачу в оренду земельну ділянку площею 5,6482 га, кадастровий номер :20:014:0020, розташовану на території Чубарівської сільської ради Пологівського району, що підтверджується актом про передачу та прийом земельної ділянки.

В п. 3 Договору вказано, що на земельної ділянці відсутні будь-які обєкти нерухомого майна та обєкти інфраструктури.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, станом на 2007 рік, складає 11887,07 грн. Довідка про визначення грошової оцінки земельної ділянки видана районним відділом земельних ресурсів 26.10.2007 року №2624 (п. 5. Договору).

В п. 8 Договору встановлено, що договір укладається до 01.11.2016 року.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації (п.43 Договору).

Договір зареєстрований в Пологівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.03.2008 року за №76.

Таким чином, строк дії Договору було встановлено з моменту його укладення, а саме державної реєстрації, з 31.03.2008 року до 01.11.2016 року.

Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського господарства (п. 15 Договору).

13.08.2014 року між позивачем та Головним управлінням Дерземагенства у Запорізькій області була укладена додаткова угода.

Пунктами 1, 2 договору (в редакції Додаткової угоди від 13.08.2014 року) встановлено, що орендодавець надає, орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходяться за адресою: Чубарівська сільська рада Пологівський район Запорізька область (за межами населеного пункту). В оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,6482 га сіножатей докорінного поліпшення.

Згідно п. 8 Договору (в редакції додаткової угоди від 13.08.2014 року), договір укладено до 01.11.2016 року. Після закінчення строку дії цього договору орендар має переважене право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Матеріали справи свідчать, що до закінчення строку дії договору позивач скористався переважним правом на поновлення дії договору, 20.09.2016 року звернувся до відповідача з листом-пропозицією про продовження строку дії договору. До листа-пропозиції було додано: копії договору оренди землі, витяг про державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди землі, довідку про відсутність заборгованості по орендній платі за землю, проект додаткової угоди у трьох примірниках, який передбачає зміну строку дії договору оренди з попереднього на 10 років та зміну річної орендної плати на 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У відповідь, на адресу С(Ф)Г "Ілона" надійшов лист-повідомлення від 12.10.2016 року Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про відмову у наданні переважного права на поновлення (продовження) дії договору оренди землі. Підставою відмови зазначено:

1)Згідно проекту Додаткової угоди Орендар пропонує продовжити договір оренди на 10 років, а Орендодавець не приймає цю пропозицію, тому вважає втраченим переважне право орендаря на поновлення договору оренди;

2)Лист-пропозиція та додані до нього документи не містять відомостей щодо належного виконання Орендарем своїх обовязків за договором.

Не погодившись із вищевикладеними обставинами щодо непоновлення договору оренди землі та зважаючи на наявне зволікання в укладенні додаткової угоди, С(Ф)Г "Ілона" звернулось до місцевого господарського суду із позовом, в якому просило визнати поновленим договір оренди землі від 26.10.2007 року загальною площею 5,6482 га (кадастровий номер земельної ділянки: :20:014:0020), яка знаходиться на території Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, укладеного між Пологівською районною держадміністрацією та С(Ф)Г "Ілона", зареєстрованого у Пологівському райвідділі Запорізької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 31.03.2008 року (про що в Державному реєстрі земель зроблено запис №76) на новий строк на тих же умовах.

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Після укладення між Пологівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та С(Ф)Г "Ілона" (Орендар) договору оренди землі та станом на час закінчення терміну, на який його було укладено, відбулись зміни в чинному законодавстві, які регламентують порядок укладення договорів оренди землі із земель державної та комунальної власності.

Як наслідок, через таку зміну законодавчих та інших підзаконних нормативно-правових актів, змінився і Орендодавець земельної ділянки за договором оренди землі яким, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру", є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Цивільний кодекс України передбачає два випадки пролонгації договору найму (оренди): ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України і ч. 1 ст. 777 цього Кодексу.

Так, за змістом положень ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 цього Кодексу наймач, який належно виконує свої обовязки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі передбачено ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка конкретизує порядок такої пролонгації:

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Як вже зазначалось вище, позивач, маючи намір належним чином скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк у відповідності до ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", звертався до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із заявою від 20.09.2016 року, про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 26.10.2007 року.

Матеріали справи свідчать, що Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом №27-8-0.4-7601/2-16 від 12.10.2016 року повідомило орендаря про втрату останнім переважного права на укладання договору оренди землі на новий строк, з підстав неприйняття умов запропонованих позивачем в частині збільшення строку договору оренди та відсутністю відомостей щодо належного виконання орендарем своїх обовязків за умовами цього договору.

При цьому, оскільки предявлення даного позову здійснено у відповідності до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та під час розгляду даної справи суд оцінює дії та рішення відповідача на предмет їх законності та обґрунтованості, зокрема, аналізує правильність та правомірність зазначення орендодавцем підстав відмови у продовження дії договору; надає оцінку відповідності приписам діючого законодавства умов додаткової угоди, яка була запропонована орендарем для підписання відповідачу, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області заперечуючи проти поновлення договору оренди земельної ділянки не зазначає та не надає доказів неналежного виконання С(Ф)Г "Ілона" своїх обовязків передбачених договором оренди земельної ділянки.

При цьому, матеріали справи також свідчать про те, що як під час так і після закінчення дії договору оренди земельної ділянки - 01.11.2016 року, орендодавець жодного разу не повідомляв орендаря про неналежне здійснення землекористування та недобросовісне виконання умов договору. Доказів неналежного здійснення обовязків землекористування відповідачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду.

До того ж, в листі №27-8-0.4-7601/2-16 від 12.10.2016 року Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не зазначає, які саме конкретні обов'язки землекористувача не виконані чи виконані С(Ф)Г "Ілона" неналежно, зважаючи на те, що разом з проектом додаткової угоди позивачем було надано довідку про відсутність заборгованості з орендної плати за землю.

В той час, як орендар своєчасно звернувся щоб скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, та до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендарем додано проект додаткової угоди, зміст та умови якої відповідають вимогам чинного законодавства, а саме приписам Закону України "Про оренду землі", Цивільного кодексу України .

Так, при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років (ст. 19 Закону України "Про оренду землі").

Питання сплати орендної плати за земельну ділянку регулюється Податковим кодексом України, згідно зі ст. 288 якого, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; не може перевищувати: а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; б) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, визначені позивачем в проекті додаткової угоди зміни до договору оренди земельної ділянки в частині строку дії договору та розміру орендної плати за землю відповідають вимогам земельного та податкового законодавства.

Сторони після реалізації та дотримання переважного права на поновлення договору оренди не позбавлені права та зобовязані внести зміни до умов договору оренди землі згідно чинного законодавства, в тому числі щодо строку дії договору та розміру орендної плати.

Також, сторони не були позбавлені такої можливості внесення змін до вказаної угоди так і під час дії договору оренди землі до 01.11.2016 року, оскільки Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI, яким визначено та змінено розмір орендної плати за землю, набрав законної сили 03.12.2010 року, та саме з цього моменту територіальні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику сфері земельних відносин (правопопередник відповідача у даній справі, а з 2013 року Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області), повинні були ініціюювати приведення умов договору у відповідність до вимог чинного законодавства, в тому числі й в частині розміру орендної плати.

Посилання в листі-запереченні №27-8-0.4-7601/2-16 від 12.10.2016 Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на відсутність відомостей щодо належного виконання умов договору не заслуговують на увагу, оскільки в ст. 33 Закону України "Про оренду землі" чітко визначено вимоги, які повинен виконати орендар для поновлення договору оренди землі, та таких вимог, як зазначає орендодавець, законодавством не передбачено.

При цьому, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з клопотанням про залучення нових доказів, які додатково обґрунтовують законні вимоги С(Ф)Г "Ілона" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, а саме: копія рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2017 року у справі №908/959/17 (набрало законної сили), яким визнано незаконним лист-повідомлення відповідача про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки у даній справі, довідка Голови виконавчого комітету Федорівської сільської ради №1210 про виконання С(Ф)Г "Ілона" умов договору оренди землі, підтвердження направлення до Пологівської ОДПІ запиту про сплату орендної плати.

Згідно приписів ст. 33 ГПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В обґрунтування неможливості подання даних доказів до суду першої інстанції апелянт зазначив про те, що він не був повідомлений про дату та час судового засідання місцевого суду, у звязку із чим не був обізнаний про рух господарського процесу та необхідність надання витребуваних судом документів. Також, надавши копію рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2017 року у справі №908/959/17, яким визнано незаконним лист-повідомлення відповідача про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки у даній справі, апелянт зазначив, що неналежне повідомлення про розгляд справи позбавило його можливості заявити клопотання про зупинення провадження у даній справі, оскільки вирішення питання щодо законності листа-заперечання має суттєве значення для вирішення спору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.04.2017 року прийнято позовну заяву С(Ф)Г "Ілона" та порушено провадження у справі №908/732/17, розгляд справи призначено на 15.05.2017 року, а також витребувано у позивача, зокрема, докази фактичного користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та докази належного виконання умов договору оренди землі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.05.2017 року відкладено розгляд справи на 30.05.2017 року, та зобовязано позивача виконати вимоги ухвали від 05.04.2017 року.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення С(Ф)Г "Ілона" про дату, час та місце проведення судових засідань господарського суду Запорізької області. Рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення або поштових повернень адресованих позивачу в матеріалах справи не міститься. До того ж в матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності позивача про розгляд справи, жодних клопотань чи пояснень до суду останнім не надавалось. На зворотному боці ухвал про прийняття позовної заяви та відкладення розгляду справи міститься відбиток поштового штемпелю канцелярії суду з відміткою про кількість направлених примірників копій процесуальних документів, проте не вбачається за якою саме адресою були направлені ці ухвали. За відсутності рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень та/або поштових повернень неможливо достеменно встановити чи направлялись означені копії сторонам у справі. Отже, за висновком колеії суддів, матеріалами справи не підтверджено належене повідомленя С(Ф)Г "Ілона" про розгляд справи в господарському суді першої інстанції.

Таким чином позивач, заявляючи своє клопотання щодо залучення до справи нових доказів довів, що зазначені документи неможливо було подати до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього, у звязку з чим зазначені документи можуть бути прийняті апеляційним судом як докази, що обґрунтовують позовні вимоги позивача по цій справі.

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ч. 1, 2 ст.101 ГПК України).

Переглянувши дану справу в апеляційному порядку на підставі зібраних у справі матеріалів, враховуючи повний та всебічни їх розгляд та приймаючи рішення про задоволення позову, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою;

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди;

- сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Крім того, під час вирішення спору щодо поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі" необхідно, зокрема, встановити наявність вчинення орендарем конклюдентних дій, а саме продовження користування носієм переважного права спірною земельною ділянкою та внесення ним відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, які б свідчили про його намір скористатися переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився.

Як вже зазначалось вище, строк дії спірного договору оренди земельної ділянки від 26.10.2007 року закінчився 01.11.2016 року.

На думку позивача, у звязку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки та сплатою останнім орендної плати, спірний договір оренди землі було поновлено на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із доводами позивача, викладеними в наданих в процесі розгляду справи документах, враховуючи наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач під час дії спірного договору оренди землі належним чином виконував обовязки, які слідують з його умов.

Так, позивачем своєчасно та в повному обсязі сплачувалась орендна плата за договором, про що свідчать відповідні квитанції, наявні в матеріалах справи (а.с.123-141, т.1).

Матеріалами справи, зокрема довідкою С(Ф)Г "Ілона" від 14.03.2017 року №18 (а.с. 44, т.1) підтверджено, що заборгованість з орендної плати за земельну ділянку станом на 14.03.2017 року відсутня.

Згідно довідки Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №1210 від 20.09.2017 року (а.с.107, т.1) орендар належним чином виконував умови договору оренди землі від 26.10.2007 року враховуючи:

- забезпечення використання землі за цільовим призначенням;

- додержання вимог законодавства про охорону довкілля;

- своєчасну сплату орендної плати;

- відсутність порушень прав власників суміжних земельних ділянок;

- підвищення родючості грунтів та зберігання інших корисних властивостей землі;

- дотримання вимог сівообороту та збереження властивості орендованої земельної ділянки.

Також, відповідно до листа Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №1210 від 20.09.2017 року, звернень, скарг щодо порушення орендарем правил добросусідства не зареєстровано, сервітути та охоронні зони не встановлені. Порушення сплати орендної плати орендарем - відсутні. Використання земельних ділянок орендарем здійснені після державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок. На орендованій земельній ділянці не визначені землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо належного виконання С(Ф)Г "Ілона" умов договору оренди землі від 26.10.2007 року, що підтверджується вищевказаними документам, які є належними доказами в розумінні ст. 34 ГПК України, та не спростовано іншими учасниками судового процесу.

Зокрема, зазначивши у своєму листі-повідомленні від 12.10.2016 року про ненадання доказів належного виконання позивачем договору оренди, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області жодним чином не послається на наявність таких доказів та фактів неналежного виконання землекористувачем своїх обовязків за договором.

В процесі розгляду апеляційної скарги, С(Ф)Г "Ілона" надано рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2017 року у справі №908/959/15, яким визнано недійсним рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області оформлене листом-повідомленням від 12.10.2016 року №27-8-0.4-7601/2-16. Вказане рішення господарського суду першої інстанції не було оскаржено та набрало законної сили.

Так, із вищевказаного судового рішення вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області заперечило пропозицію С(Ф)Г "Ілона" про поновлення договору оренди землі від 26.10.2007 року, з підстав, які не передбачені чинним законодавством, що регулює земельні відносини, та які не відповідають дійсності.

Отже, лист-повідомлення від 12.10.2016 року №27-8-0.4-7601/2-16, яким відповідач заперечив проти поновлення договору оренди землі у даній справі, - є недійсним, що визнано в судовому порядку та не оскаржено сторонами у справі.

Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що орендар продовжує користуватись спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі від 26.10.2007 року, а Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області не повідомлялось орендаря про наявність заперечень в поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку його дії.

Судова колегія апеляційної інстанції зауважує, що Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області взагалі не приймалось заперечення в поновленні договору оренди землі відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не заявлялось вимоги щодо повернення земельної ділянки, що є обєктом оренди, що свідчить про відсутність заперечень орендодавця на поновлення спірного договору оренди.

Таким чином, обставини даної справи свідчать про те, що С(Ф)Г "Ілона" згідно вимогам ст. 33 закону України "Про оренду землі" є добросовісним орендарем, який з метою скористатись своїм переважним правом на укладення договору оренди землі, надіслав відповідачу лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди землі, до якого було додано проект додаткової угоди, що відповідає вимогам закону, а також те, що на період дії строку договору оренди належної Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області земельної ділянки та після закінчення строку дії договору, тобто після 01.11.2016 року, належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору виконував свої обовязки орендаря, використовував земельну ділянку у власних інтересах, за що сплачував відповідну орендну плату.

При цьому, позивачем до суду першої інстанції при поданні позову не надано проекту додаткової угоди, на умовах якої він просить зобовязати відповідача поновити договір оренди, також те, що спір не ґрунтується на вимозі про зобовязання укласти додаткову угоду, а спрямований на встановлення юридичного факту визнання договору поновленим.

Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що конклюдентні дії позивача, а саме продовження користування земельною ділянкою та внесення ним відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, свідчить про намір С(Ф)Г "Ілона" скористатись своїм переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився, що підтверджує наявність підстав для визнання договору оренди землі від 26.10.2007 року поновленим, укладеного між С(Ф)Г "Ілона" та Пологівською районною державною адміністрацією Запорізької області.

До того ж, використання сіножатей докорінного поліпшення на спірній земельній ділянці для позивача є джерелом забезпечення його єдиного виду діяльності (розведення сільськогосподарських тварин), яка забезпечує отримання прибутку, враховуючи специфіку яка зумовлена його місцезнаходженням та родом діяльності.

Також, колегія судів апеляційного господарського суду вважає за необхідне значити, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело прав. Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому,що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

При цьому необхідно зазначити, що за договором від 26.10.2007 року та додатковою угодою від 13.08.2014 року, фактично з моменту державної реєстрації, договір укладений та був чинний 8 років та 7 місяців.

За таких обставин, враховуючи користування С(Ф)Г "Ілона" земельною ділянкою, що є обєктом оренди договору від 26.10.2007 року після закінчення строку дії договору оренди землі, належне виконання орендарем своїх обовязків за договором, відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом місяця після закінчення його строку, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог (в позові вимога поновити, без визначення строку) та поновлення договору оренди землі від 26.10.2007 року на 8 років та 7 місяців.

Посилання суду першої інстанції та відповідача щодо неможливості застосування до спірних правовідносин ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" є безпідставними, з огляду на встановлені вище обставини та враховуючи те, що ст. 33 вказаного Закону передбачає дві окремі конструкції, для застосування котрих необхідно встановити різні правові факти.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2017 року у справі №908/732/17 підлягає скасуванню як таке, що прийняте з неповним зясуванням обставин, які мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Ілона", с. Балочки, Пологівського району Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2017 року у справі №908/732/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2017 року у справі №908/732/17 скасувати.

Визнати договір оренди земельної ділянки від 26.10.2007 року б/н (зареєстрований 31.03.2008 року за №76), поновленим після 01.11.2016 року на той самий строк - 8 (вісім) років 7 (сім) місяців і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки від 26.10.2007 року б/н (зареєстрований 31.03.2008 року за №76), в редакції додаткової угоди від 13.08.2014 року.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) на користь Селянського (фермерського) господарства "Ілона" (70623, Запорізька область, Пологівський район, с. Балочки, вул. Молодіжна, 15, ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1600,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1760,00 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Н.М. Дучал

ОСОБА_3