ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" жовтня 2017 р. Справа № 903/680/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К.", м. Луцьк

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

про стягнення 5 472, 47 грн.

Суддя Костюк С.В.

при секретарі Коритан Л.Ю.

Представники:

від позивача: Слонюк Я. В. - представник , дов. №1214/6 від 08.09.2017р.

від відповідача: н/з.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

Суть спору: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5 472, 47 грн., з них 2 413, 22 грн. заборгованості, 815, 08 грн. пені, 1889, 28 грн. інфляційних, 354, 89 грн. трьох відсотків річних.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору №07/172 від 02.06.2017 року ТОВ «М.Ж.К.» надає ФОП ОСОБА_1 послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території..Місячна оплата за договором складала 159, 24 грн. з ПДВ. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа, наступного за розрахунковим місяцем.

Пунктом 4.3. договору визначено, що споживач оплачує вартість обслуговування будинків і споруд та прибудинкової території в готівковій або безготівковій формі на підставі рахунків виконавця, без оформлення додаткових документів. Оплата здійснюється через каси банківських установ або виконавця з видачею платіжного документа, оформленого у встановленому порядку.

Зобов'язання по оплаті послуг за договором № 07/172 від 02.06.2017 року не виконано позивачем, внаслідок чого станом на 01.08.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 2 413, 22 грн. на яку нараховано 815, 08 грн. пені, 1 889, 28 грн. інфляційних, 354, 89 грн. трьох відсотків річних.

Відповідач в судове засідання не з'явився, 13.10.2017 року канцелярією суду зареєстрований відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає договір №07/172 від 02.06.2017 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території недійсним, у зв'язку з невиконанням, заборгованість виникла внаслідок того, що позивач з самого початку підписання договору не приступив до його фактичного виконання чим порушив п. 3.1.1. договору згідно якого виконавець зобов'язується виконувати комплекс робіт по утриманню будинку та прибудинкової території.

Відповідачем здійснювалися телефонні повідомлення та відвідування керівництва ТОВ «М.Ж.К» з метою зобов'язати Позивача виконувати умови Договору, проте послуги, що передбачені договором не надавалися, прибудинкова територія не утримувалася та не прибиралася, тому, відповідач був змушений найняти працівника, який би здійснював прибирання та утримування прибудинкової території відповідача.

Зазначає, що позивачем не було доведено фактичне надання послуг за договором: графіки прибирань прибудинкової території, не додано до позовної заяви копій рахунків, в підтвердження того, що послуги надавалися та за їх виконання виставлялась відповідна плата; як наслідок, позовна заява не містить жодного доказу, що підтверджує виконання саме позивачем умов договору, а тому будь-які грошові санкції можуть бути застосовані тільки до особи, яка умисно порушила зобов'язання, внаслідок невиконання або неналежного умов договору та приписів закону. Відповідач жодним чином не порушував ні умов договору, ані приписів закону, а тому твердження Позивача, щодо стягнення штрафних санкцій є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають умовам Договору та чинному законодавству України.

Пунктом 5.3. Договору визначено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасну оплату вартості обслуговування будинків і споруд та прибудинкової території - шляхом сплати пені відповідно до чинного законодавства. Однак жодних належних послуг передбачених Договором, щодо обслуговування будинків та присадибної території від позивача отримано не було.

Відповідач неодноразово повідомляв позивача про те, що ним порушуються п.п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3., 3.1.4. Договору, щодо неналежного виконання взятого на себе зобов'язання та істотного порушення умов Договору, внаслідок чого відмовлявся оплачувати послуги, які фактично не були надані.

При обґрунтуваннї своїх заперечень посилається на судову практику Верховного Суду України у справі № 3- 269гс16 від 27 квітня 2017 року.

Вимоги про стягнення пені, інфляційних та процентів річних, не підлягають задоволенню у зв'язку із закінченням строку позовної давності, а тому заявляє клопотання про застосування судом строку позовної давності.

У відзиві просить суд витребувати у позивача додаткові докази, які підтверджують надання послуг відповідачу.

Клопотання про витребування додаткових матеріалів суд задовольняє з врахуванням наступного.

Як слідує з матеріалів справи між позивачем та відповідачем 02.06.2014 року укладено договір №07/172 про участь власників викуплених вбудованих і прибудинкових нежитлових приміщень, розташованих в житлових будинках, у відшкодуванні вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території ( надалі договір 307/172) відповідно до п.1.1. якого ТзОВ «М.Ж.К.» (виконавець договору) забезпечує обслуговування житлового будинку №14 на просп. Соборності, а також утримання прибудинкової території, а ФОП ОСОБА_1, яка є власником нежитлового приміщення (салон краси «Ізюм») (споживач по договору) приймає участь у відшкодуванні вартості обслуговування.

Згідно п. п. 3.1.3. споживач зобов'язується підтримувати належний стан прибудинкових територій ( прибирання територій, очищення газонів від листя, скошеної трави та іншого сміття, снігу) посипати тротуари в зимовий період піском, вивозити зібране на прибудинковій території сміття ( крім ремонтного).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що вартість послуг в місяць утримання будинків і споруд та прибудинкової території складає 159, 24 грн. в тому числі ПДВ 26, 54 грн.

Згідно п. 4.2. розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, оплата за який вноситься не пізніше 10 числа, наступного за розрахунковим місяцем.

Відповідно до п. 4.3. споживач оплачує вартість обслуговування будинків і споруд та прибудинкової території в готівковій або безготівковій формі на підставі рахунків виконавця, без оформлення додаткових документів. Оплата готівкою здійснюється через каси банківських установ або виконавця з видачею платіжного документа, оформленого у встановленому порядку.

В додатку до договору визначено структуру та вартість послуг пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій, для орендованих , викуплених вбудованих і прибудинкових нежитлових приміщень.

Згідно п. 6.2. договору зміни та доповнення вносяться до договору у випадку внесення змін до рішення виконкому Луцької міської ради письмовим повідомленням. Повідомлення про зміну вартості послуг має силу додатку до договору та укладення окремого договору не потребує.

23.10.2015 року між ТОВ « М.Ж.К. та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №17 про реструктуризацію заборгованості , яка утворилась станом на 01.10.2015 року за договором №172/ТПВ та №07/172 від 02.06.2014 року на загальну суму 2 726, 36 грн. на чотири місяці (а. с. 16), 15.10.2015 року між сторонами підписано додаток №1 до договору №17 про реструктуризацію заборгованості ( а. с. 17).

14.05.2015 року позивач направив відповідачу повідомлення про зміну вартості послуг з 01.06.2015 року до договору №172/ТПВ від 0206.2014 року ( а. с. 18).

18.01.2017 року за №148/6 на адресу відповідача направлена претензія про сплату зобов'язання в сумі 2 451, 07, яка залишена без задоволення.

Згідно розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, сума заборгованості становить 2 413, 22 грн. ( а. с. 4).

Водночас, як слідує з даного розрахунку договору №17 про реструктуризацію заборгованості, між сторонами по справі від 02.06.2014 року було укладено два договори, а саме №07/172, який долучено до позовної заяви, а також договір №№172 /ТПВ ( відсутній), договір №07/172 припинив свою дію з листопада 2017 року, вартість послуг по договору №172/ТПВ з червня 2014 року по травень 2015 року-16, 02 грн., з червня 2015 року по березень 2017 року - 18, 56 грн., з квітня по липень 2017 року - 21, 57 грн. Водночас в матеріалах справи наявне лише повідомлення позивача від 14.05.2015 року №684/3 про зміну вартості послуг з 01.06.2016 року на суму 18, 56 по договору № 172/ТПВ.

Згідно розрахунку пені, 3 % річних та інфляційних ( а. с. 5-13) зазначені нараховано на заборгованість, що виникла станом на 11.07.2014 року за період з червня 2014 року по серпень 2017.

Однак з даного розрахунку не вбачається згідно якого договору виникла заборгованість.

Відповідачем у відзиві на позов заявлено про пропуск строку позовної давності щодо нарахуваної пені, інфляційних та відсотків річних.

Тому, дослідивши надані позивачем докази, суд вважає за необхідне витребувати додаткові матеріали, необхідні для вирішення даного спору по суті, у звязку з чим розгляд справи відкладає.

Керуючись ст. 38, п. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ухвалив :

1. Розгляд справи відкласти на 21.11.2017 р. на 11:00 год.

2. Зобов'язати позивача надати суду:договір №172/ТПВ від 02.06.2014 року, повідомлення, які направлялись відповідачу щодо зміни вартості послуг по даному договору, рахунки, які виставлялись на оплату послуг (п. 4. 3. Договору №07/172), докази припинення (розірвання) договору №07/172, докази часткової оплати послуг окремо по кожному договору, розрахунок пені з занченням суми боргу по кожному договору та з з врахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та ст. 258 ЦК України, докази часткової оплати послуг відповідачем ( платіжні доручення, квитанції, виписки банку, тощо).

Суддя С. В. Костюк