РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017Справа №910/10819/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/10819/17

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до іноземного підприємства "1+1 Продакшн"за участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - TV Media Planet Limited (Nicosia. Cyprus)

про звернення стягнення на предмет застави 1 601 455,00 євро, що становить 46 577

615,64 грн.

Представники сторін:

від позивача: Тузова В.О., довіреність № 8223-К-Н-О від 23.08.2017р.;

від відповідача: Ноготкова С.В., довіреність б/н від 22.11.2016р.;

Левченко О.В., довіреність б/н від 02.03.2015р.;

Фокін С.О., довіреність б/н від 27.03.2017р.;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до іноземного підприємства « 1+1 Продакшн» (надалі - відповідач) про звернення стягнення на предмет застави 1 601 455,00 євро, що становить 46 577 615,64 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що TV Media Planet Limited (Nicosia. Cyprus) (надалі - третя особа) не виконано своїх зобов'язань за договорами про надання банківської гарантії №0809/2609/GUR від 16.09.2015р. та №0809/2610/GUR від 16.09.2015р. із перерахування ПАТ КБ «Приватбанк» коштів, необхідних для здійснення платежу за Гарантіями, на забезпечення виконання якого відповідачем було укладено з позивачем Договір застави №Г.21.1.2.0/5-9250 від 28.02.2013р. (в редакції Додаткової угоди від 16.09.2015р.), а відтак ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позовної заяви від 07.08.2017р.) зобов'язати іноземне підприємство « 1+1 Продакшн» передати йому в заклад предмет застави згідно Додатку №1 до відповідного договору застави та в рахунок погашення заборгованості TV Media Planet Limited (Nicosia. Cyprus) за договорами про надання банківської гарантії №0809/2609/GUR від 16.09.2015р. та №0809/2610/GUR від 16.09.2015р. звернути стягнення на предмет заставиш шляхом його продажу на публічних торгах за початковою ціною реалізації предметів застави.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2017р. порушено провадження у справі №910/10819/17, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - TV Media Planet Limited (Nicosia. Cyprus), та розгляд справи призначений на 10.08.2017р.

07.08.2017р. через загальний відділ діловодства господарського суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позовної заяви.

09.08.2017р. через загальний відділ діловодства господарського суду від представника позивача надійшли заява про долучення документів до матеріалів справи, письмові пояснення та пояснення з додатковими доказами.

10.08.2017р. через загальний відділ діловодства господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про виправлення описки, допущеної в заяві про зміну предмету позовної заяви, а також додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2017р. відкладено розгляд справи на 05.09.2017р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника третьої особи та неподанням витребуваних судом доказів.

21.08.2017р. через загальний відділ діловодства господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 10.08.2017р.

Присутній у судовому засіданні 05.09.2017р. представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю на дату розгляду справи подати суду докази перерахування коштів за банківською гарантією, та звернувся з клопотанням про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2017р. з метою створення сторонам необхідних умов для вирішення спору в досудовому порядку, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом відкладено розгляд справи на 05.10.2017р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника третьої особи та неподанням витребуваних судом доказів.

15.09.2017р. через загальний відділ господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 05.09.2017р.

Присутній у судовому засіданні 05.10.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання 05.10.2017р. на виконання вимог ухвали суду від 05.09.2017р. надав документи для долучення до матеріалів справи та клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що третя особа не повідомлена про розгляд цієї справи відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах.

Представник третьої особи втретє в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Третя особа - TV Media Planet Limited зареєстрована за законами Республіки Кіпр, тобто, знаходиться на території країни-учасниці Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах.

Як свідчать матеріали справи, третій особі направлялася судом ухвала про порушення провадження у справі №910/10819/17 від 05.07.2017р., з нотаріально засвідченим перекладом на англійську мову (супровідний лист від 27.07.2017р.).

Згідно інформації пошукової системи відстеження міжнародних поштових відправлень, яка міститься на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» третьою особою одержано надіслані судом документи 29.08.2017р. (ідентифікатор міжнародного поштового відправлення №RK010441775UA).

Отже, беручи до уваги застереження країн-учасниць Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах (джерело - офіційний сайт Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права www.hcch.net), суд зазначає, що TV Media Planet Limited було повідомлене про розгляд справи в порядку, визначеному п. «а» ст. 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, тобто альтернативним способом, передбаченим згаданою Конвенцією, - безпосередньо поштою з перекладом відповідного процесуального документа англійською мовою.

Висновок про правомірність повідомлення сторони по справі безпосередньо поштою з перекладом відповідного процесуального документа французькою або англійською мовами або однією з офіційних мов запитуючої Держави міститься у постановах Вищого господарського суду України від 09.02.2015р. у справа №54/315 та від 29.12.2014р. у справі №30/166-10-4664.

Варто зауважити, що відповідні ухвали суду в подальшому також направлялись третій собі засобами поштового зв'язку, що підтверджується штампами про відправлення на зворотному боці ухвал суду.

Таким чином, твердження відповідача про неналежне повідомлення третьої особи про розгляд цієї справи є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

В той же час, відповідно до п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на те, що наявні матеріали справи докази є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, учасникам господарського процесу було надано достатньо часу для надання доказів на підтвердження своєї правової позиції у даному спорі, а третю особо було належним чином повідомлено про розгляд даної справи, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2015р. між позивачем (Банк) та третьою особою (Клієнт) було укладено Договір про надання банківської гарантії №0809/2609/GUR (надалі - Договір про надання гарантії 1), за яким третя особа доручила, а позивач прийняв на себе зобов'язання за плату від свого імені і за рахунок третьої особи надати на користь Union des Associations Europeennes de Football (UEFA), Швейцарія, гарантію на суму 1 029 625,00 євро, яка буде забезпечувати виконання третьою особою перед UEFA обов'язку зі сплати третьою особою певних медійних прав, що випливають з Угоди про медійні права від 12.07.2012р. та Угоди про Зміну від 15.09.2015р.

Також, 16.09.2015р. між позивачем (Банк) та третьою особою (Клієнт) було укладено Договір про надання банківської гарантії №0809/2610/GUR (надалі - Договір про надання гарантії 2), за яким третя особа доручила, а позивач прийняв на себе зобов'язання за плату від свого імені і за рахунок третьої особи надати на користь UEFA гарантію на суму 571 830,00 євро, яка буде забезпечувати виконання третьою особою перед UEFA обов'язку зі сплати третьою особою певних медійних прав, що випливають з Угоди про медійні права від 12.07.2012р. та Угоди про Зміну від 15.09.2015р.

Відповідно до пункту 1.2. Договорів про надання гарантій, гарантії надаються на умовах, викладених в додатках №1 до Договорів.

Згідно додатку №1 до Договору про надання гарантії 1 позивач гарантував в повному обсязі, безумовно та безвідклично сплатити UEFA будь-яку суму коштів, що не перевищує загальну суму 1 029 625,00 євро на першу вимогу UEFA не залежно від чинності Угоди про медійні права, а також не зважаючи на будь-які заперечення третьої особи або будь-яких третіх осіб й без необхідності здійснення будь-яких правових дій чи ініціювання судових проваджень. Строк дії гарантії до 20.12.2016р., якщо письмову вимогу платежу УЄФА не було надано до настання цієї дати включно.

Згідно додатку №1 до Договору про надання гарантії 2 позивач гарантував в повному обсязі, безумовно та безвідклично сплатити UEFA будь-яку суму коштів, що не перевищує загальну суму 571 830,00 євро на першу вимогу UEFA не залежно від чинності Угоди про медійні права, а також не зважаючи на будь-які заперечення третьої особи або будь-яких третіх осіб й без необхідності здійснення будь-яких правових дій чи ініціювання судових проваджень. Строк дії гарантії до 20.12.2016р., якщо письмову вимогу платежу УЄФА не було надано до настання цієї дати включно.

Пунктом 2.1.3 Договорів про надання гарантії визначено, що обов'язок позивача протягом 2 робочих днів після отримання вимоги Бенефіціара повідомити про це Клієнта та надати йому копії вимоги та наданих до неї документів.

У пункті 2.1.8 Договорів про надання гарантії встановлено обов'язок Банку надати Клієнту грошові кошти шляхом здійснення платежу за гарантією на строк 1 (один) робочий день в сумі різниці між фактичним розміром зобов'язання Банку з платежу за Гарантією, включаючи сплату комісій інших банків, та сумою коштів, що надані клієнтом на дату такого платежу в обмін на зобов'язання клієнта з повернення грошових коштів, сплати процентів, винагороди у передбачені цим Договором строки.

В той же час, пунктом 2.2.1 Договорів про надання гарантії встановлено обов'язок Клієнта на першу вимогу Банку протягом 2 робочих днів з моменту направлення Клієнту такої вимоги або на дату, вказану у вимозі, перерахувати Банку кошти, необхідні для здійснення платежу за Гарантією, а також для слати комісій інших Банків, що виникли при відкритті і обслуговуванні Гарантії ,а також у випадках передбачених у п. 2.3.1 Договору. Перерахування вказаних коштів Банку здійснюється в порядку, вказаному у вимозі.

Відповідно до пункту 4.1. Договорів про надання гарантій платіж позивачем за гарантіями здійснюється на першу вимогу UEFA, надану відповідно до умов гарантії, якщо інше не передбачено умовами гарантії.

28.08.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір застави майна №Г.21.1.2.0/5-9250 (в редакції угоди до Договору застави майна від 16.09.2015р.) (надалі - Договір застави), у відповідності до якого сторони визначили предметом Договору застави надання відповідачем в заставу майна, опис якого зазначений в п. 6 цього договору, в забезпечення виконання зобов'язань третьої особи перед позивачем, в силу чого позивач має вищий пріоритет (переважне право) в разі невиконання третьої особою зобов'язань забезпечених заставою, та (або) невиконання відповідачем зобов'язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в заставу майна переважно перед іншими кредиторами відповідача та (або) третьої особи.

Відповідно до пункту 2 Договору застави. в редакції Додаткової угоди від 16.09.2015р.. за цим договором заставою також забезпечуються виконання зобов'язань третьої особи, що випливають з Договорів про надання гарантій.

В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за Договорами про надання гарантій відповідач надав в заставу майно, наведене в Додатку №1 до цього договору, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 23.

Згідно з пунктом 15.2. Договору застави позивач має право в будь-який час за умови попереднього письмового повідомлення перевіряти документально і фактично наявність, розмір, стан і умови збереження та цільового використання предмету застави, а також виконання інших зобов'язань відповідача за цим договором.

18.12.2016р. рішенням Правління Національного банку України №498-рш/БТ від 18.12.2016р. ПАТ КБ «Приватбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2859 від 18.12.2016 у ПАТ КБ «Приватбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію з 19.12.2016.

За твердженнями позивача, 19.12.2016р. ПАТ КБ «Приватбанк» отримав дві вимоги платежу від 13.12.2016р. від UEFA по Гарантіям, виданих на підставі Договорів про надання гарантій, а саме: вимогу платежу за гарантією 0809/2609/GUR на суму 1 029 625,00 євро та вимогу платежу за гарантією 0809/2610/GUR на суму 571 830,00 євро.

20.12.2016р. о 18 год. 32 хв. шляхом використання програми «Приват24» Кіпрською філією позивача було направлено TV Media Planet Limited вимогу платежу за Гарантіями, в якій зазначено, що Кіпрська філія ПАТ КБ «Приватбанк» просить третю особу поповнити рахунок в валюті євро на суму грошових коштів 1 029 625,00 євро та 571 830,00 євро у зв'язку із отриманням вимоги платежу за гарантією 0809/2609/GUR та гарантією 0809/2610/GUR. Крім того, у вказаному повідомленні Кіпрська філія ПАТ КБ «Приватбанк» просить третю особу надати поштову адресу з метою забезпечення позивачу можливості належно направити їх оригінал вимог платежу за гарантією кур'єрською службою.

28.02.2017р. о 09 год. 25 хв. Кіпрською філією позивача шляхом використання програми «Приват24» було повторно направлено TV Media Planet Limited повідомлення з вказаним вище змістом.

Листом за вих. №Е.64.0.0.0/3-53863 від 25.04.2017р. позивач просив відповідача надати можливість та забезпечити всебічне сприяння щодо перевірки документально і фактично наявності, стану і умов збереження та цільового використання предмету застави. В листі вказується, що такі дії позивачем заплановано було здійснити 24.05.2017р.

Спір у справі виник у зв'язку із твердженнями позивача про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет застави за Договором застави №Г.21.1.2.0/5-9250 від 28.02.2013р. (в редакції Додаткової угоди від 16.09.2015р.), оскільки третьою особою в порушення пункту 2.2.1. Договорів про надання гарантій не перераховано грошових коштів, необхідних для здійснення платежу за Гарантією, у зв'язку з чим у TV Media Planet Limited утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» в загальному розмірі 1 601 455,00 євро, що за курсом НБУ станом на 26.06.2017 року становить еквівалент 46 577 615,64 грн. Крім того, позивач вважає, що в порушення пункту 15.2. Договору застави відповідач не надав можливість та не забезпечив проведення перевірки документально і фактично наявності, стану і умов збереження та цільового використання предмету застави, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Укладені між ПАТ КБ «Приватбанк» та TV Media Planet Limited Догвоори про надання гарантії за своєю правовою природою є Договором гарантії, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в тому числі Параграфа 4 Глави 49 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У розділі І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (надалі - Положення), визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов'язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов'язання безпосередньо міститься в тексті гарантії. Гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії.

У відповідності до ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

У додатках №1 до Договорів про надання гарантії визначено, що ця гарантія втрачає чинність, коли буде сплачено суму гарантованої заборгованості в повному обсязі. Проте ця гарантія втрачає чинність не пізніше ніж 20 грудня 2016 року, якщо письмову вимогу платежу УЄФА не було надано до настання цієї дати.

Приписами статті 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

За положеннями статті 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Із положень ч. 1 ст. 631 ЦК України вбачається, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

В межах даного строку існує суб'єктивне право кредитора та суб'єктивний обов'язок боржника, після закінчення якого вони припиняються. Тобто, зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором кредитор вчиняти не може.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України №6-6цс14 від 17.09.2014р., в якій питання наявності суб'єктивного права кредитора після спливу строку дії договору розглядалось в контексті припинення договору іншого виду (способу) забезпечення зобов'язання.

Визначення дати, до якої діє Гарантія, є встановленням сторонами терміну дії Гарантії, та настання такої дати буде мати наслідком припинення дії даної Гарантії, а відтак зобов'язання сторін за даним правочином з настанням цієї дати є такими, що припинені.

При цьому, посилання у тексті Гарантії як на обставину, що може продовжити дію правочину Гарантії, на надсилання УЄФА до 20.12.2016р. включно письмової вимоги платежу, не створює правових наслідків стосовно продовження дії цього правочину після настання відповідної дати, оскільки така подія як надсилання вимоги УЄФА не ні є подією, яка має неодмінно настати, ні строком, ні терміном, а відтак не може слугувати підставою для продовження строку дії Гарантії.

Отже, спірні правочини Гарантії втратили чинність починаючи з 21.12.2016р.

З наданого позивачем перекладу спірних Гарантій (додаток №1 до Договорів про надання гарантії) вбачається, що позивач гарантував в повному обсязі, безумовно та безвідклично сплатити UEFA будь-яку суму коштів, що не перевищує загальну суму гарантій, на першу вимогу UEFA не залежно від чинності Угоди про медійні права, а також не зважаючи на будь-які заперечення третьої особи або будь-яких третіх осіб й без необхідності здійснення будь-яких правових дій чи ініціювання судових проваджень.

Відповідно до частини 2 статті 564 Цивільного кодексу України гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Як вбачається із наданого позивачем перекладу відповідних вимог бенефіціара від 13.09.2017, останній посилається на Гарантії 0809/2610/GUR та 0809/2609/GUR, однак вказує, що останні датовані 17.09.2015 (хоча спірні гарантія 0809/2609/GUR згідно тексту гарантії датована вереснем 2016р. (без зазначення числа, а договір гарантії - від 16.09.2015р.), а гарантія 0809/2610/GUR датована 16.09.2015р.), що зважаючи на наявність інших випущених гарантій Банку перед бенефіціаром, унеможливлює ідентифікування чи бенефіціаром допущено описку у датах гарантій чи у номерах гарантій.

Приписами ч. 1 ст. 565 Цивільного кодексу України передбачено, що гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

В той же час, як вбачається із наданих позивачем документів Кіпрською філією ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом використання програми «Приват24» було направлено TV Media Planet Limited вимогу платежу за Гарантіями, 20.12.2016р. о 18 год. 32 хв., тобто не в операційний час поза межами банківського дня.

При цьому, Кіпрська філія ПАТ КБ «Приватбанк» просить третю особу надати поштову адресу з метою забезпечення позивачу можливості належно направити їй оригінал вимог платежу за гарантією кур'єрською службою.

Пунктом 2.1.3 Договорів про надання гарантії передбачено обов'язок Банку протягом 2 робочих днів після отримання вимоги Бенефіціара повідомити про це клієнта та надати йому копії вимоги та наданих до неї документів.

З наданих позивачем повідомлень про вимогу платежу за Гарантією від 20.12.2016р.та від 28.02.2017р. не можливо встановити виконання позивачем свого зобов'язання за п. 2.1.3 Договорів про надання гарантії щодо надсилання третій особі копії вимоги та наданих до неї документів.

Пунктом 2.1.8 Договорів про надання гарантії визначено обов'язок Банку надати клієнту грошові кошти шляхом здійснення платежу за гарантією на строк 1 (один) робочий день в сумі різниці між фактичним розміром зобов'язання Банку з платежу за Гарантією, включаючи сплату комісій інших банків, та сумою коштів, що надані клієнтом на дату такого платежу в обмін на зобов'язання клієнта з повернення грошових коштів, сплати процентів, винагороди у передбачені цим Договором строки.

З аналізу наведеного пункту Договорів про надання банківської гарантії вбачається, що Банк взяв на себе зобов'язання із здійснення виплати беніфіціару за Гарантіями в незалежності від надання/ненадання Клієнтом коштів для здійснення такої виплати, що цілком кореспондується із поняттям такого правочину як гарантія, викладеним у ст. 560 Цивільного кодексу України.

Водночас, пунктом 2.2.1 Договорів про надання гарантії встановлено обов'язок Клієнта на першу вимогу Банку протягом 2 робочих днів з моменту направлення Клієнту такої вимоги або на дату, вказану у вимозі, перерахувати Банку кошти, необхідні для здійснення платежу за Гарантією, а також для слати комісій інших Банків, що виникли при відкритті і обслуговуванні Гарантії ,а також у випадках передбачених у п. 2.3.1 Договору. Перерахування вказаних коштів Банку здійснюється в порядку, вказаному у вимозі.

Тобто, у Клієнта виникає обов'язок із перерахування Банку коштів виключно для здійснення платежу за Гарантіями.

Отже, наведені умови Договорів про надання гарантії за відсутності факту сплати Банком коштів за Гарантіями не можуть створювати у Клієнта самостійного (не пов'язаного із сплатою Банком Бенефіціару платежів за Гарантіями) грошового зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 1 601 455,00 євро (сума платежів, за якими Банк виступив гарантом).

Вказаний висновок суду цілком кореспондується із положеннями ч. 1 ст. 569 Цивільного кодексу України, відповідно до якої гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів перерахування UEFA сум Гарантій за Договорами про надання гарантій.

Більше того, рішенням Правління Національного банку України №498-рш/БТ від 18.12.2016р. ПАТ КБ «Приватбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2859 від 18.12.2016р. у ПАТ КБ «Приватбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію з 19.12.2016р.

Тобто вимога Бенефіціара була надіслана позивачу після запровадження у ПАТ КБ «Приватбанк» тимчасової адміністрації.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (а у спірних правовідносинах бенефіціар являється саме кредитором по відношенню до Банку).

При цьому, зобов'язання Банку за вказаними Гарантіями не входять до переліку зобов'язань, на які не поширюються обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відтак, в силу приписів закону Банк був позбавлений можливості здійснити виплати сум Гарантії Бенефіціару, а тому суд критично оцінює вимогу позивача від 20.12.2016р. як таку, що відповідає п. 2.2.1 Договорів про надання гарантії, оскільки навіть за умови перерахування Клієнтом спірних коштів, останні не могли бути спрямовані позивачем на здійснення платежу за Гарантіями.

Таким чином, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів здійснення Банком (гарантом) сплати сум за Гарантіями кредиторові, до останнього в силу приписів ч. 1 ст. 569 ЦК України не перейшло право на зворотну вимогу (регрес) до боржника (у даному випадку - третьої особи).

Відтак, у TV Media Planet Limited не виникло грошових зобов'язань перед ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі сум грошових коштів 1 029 625,00 євро та 571 830,00 євро, зі сплати яких позивач виступив гарантом за гарантією 0809/2609/GUR та гарантією 0809/2610/GUR.

Відповідно до ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Зважаючи на відсутність грошових зобов'язань TV Media Planet Limited перед ПАТ «КБ «Приватбанк» зі сплати грошових коштів 1 029 625,00 євро та 571 830,00 євро за Договорами про надання гарантії, підстави для звернення стягнення на предмет застави відсутні.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України застава є одним з видів забезпечення виконання зобов'язання.

Як один з видів забезпечення виконання зобов'язання, застава має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання, і відповідно, застава не може існувати самостійно без основного зобов'язання.

Таким чином, за відсутності у позивача права на зворотну вимогу до третьої особи в межах сум гарантій на даний час відсутнє основне зобов'язання, яке забезпечено заставою, що в свою чергу виключає обґрунтованість позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави.

Стосовно посилання позивача як на підставу позовних вимог на порушення відповідачем пункту 15.2. Договору застави та не надання відвідачем позивачу можливості провести перевірку документально і фактично наявності, стану і умов збереження та цільового використання предмету застави, то суд зазначає, що позивачем на надано належних та допустимих доказів того, що відповідачем не було допущено представників позивача до проведення перевірки 24.05.2017р. (в дату вказану в листі позивача від 25.04.2017р.) за вих. №Е.64.0.0.0/3-53863, або що відповідач чинив будь-які перешкоди для проведення такої перевірки.

Крім того, зважаючи на відсутність будь-якого правового обґрунтування вимоги позивача про зобов'язання іноземного підприємства « 1+1 Продакшн» передати йому в заклад предмет застави згідно Додатку №1 до відповідного Договору застави, з врахуванням тієї обставини, що сторонами укладено відповідний Договір застави, за яким в забезпечення виконання третьою особою зобов'язань за Договорами про надання гарантій відповідач надав в заставу належне йому майно, наведене в Додатку №1 до цього договору, суд не вбачає за можливе задовольнити відповідну вимогу.

Враховуючи вищезазначені положення чинного законодавства, оцінивши надані сторонами документи та докази по справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 10.10.2017р.

Суддя А.І. Привалов