ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2017 р.Справа № 916/1373/17

За позовом: Комунального закладу "Саратська центральна районна лікарня"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю " Горгона плюс "

про стягнення

Суддя Рога Н. В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - на підставі довіреності № 492 від 22.05.2017р.;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Комунальний заклад "Саратська центральна районна лікарня" (далі-КЗ "Саратська ЦРЛ") звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформполісервіс" про стягнення неустойки та збитків в розмірі 55 041 грн. 54 коп.

28 серпня 2017р. позивач звернувся до господарського суду Одеської області з заявою про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформполісервіс" неустойку в розмірі 20 654 грн. 80 коп., витрати на комунальні послуги (реальні збитки) у розмірі 4 723 грн. 99 коп., витрати на оплату праці за трудовою угодою цивільно-правового характеру від 24.01.2017р. по справі №916/3630/16 у розмірі 6 212 грн., витрати на сплату єдиного соціального внеску (22% нарахування на оплату праці) у розмірі 1 366 грн. 64 коп., витрати, повязані з явкою представника КЗ "Саратська ЦРЛ" до господарського суду по справі №916/3630/16 у розмірі 2 031 грн. 30 коп., недоотримані доходи за договором оренди нежитлового приміщення від 05.12.2016р. (упущена вигода) у розмірі 20 052 грн. 81 коп., витрати, повязані з явкою представника КЗ "Саратська ЦРЛ" до господарського суду по справі №916/1373/17 у розмірі 2 121 грн. 30 коп. (судові витрати).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.08.2017р. замінено неналежного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформполісервіс" на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Горгона плюс" .

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач про час та місце судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, але направлена судом поштова кореспонденція повернута поштою з відміткою "сплив строк зберігання". До повноважень суду не відноситься розшук місцезнаходження сторін у справі. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянув матеріали справи та заслухав пояснення представника позивача, суд встановив:

01 квітня 2013р. між КЗ "Саратська ЦРЛ" (Орендодавець) та ТОВ "Інформполісервіс" (Орендар) був укладений Договір оренди нежитлового приміщення №5 (далі Договір), згідно якого у порядку та на умовах, визначених Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться на першому поверсі будівлі поліклінічного відділення Орендодавця. Майно розташоване за адресою: 68200, Одеська область, Саратський район, смт Сарата, вул.Котовського, 2. Загальна площа приміщення, що орендується: 23,64 кв.м. Вартість майна складає: 57 819 грн. 42 коп. Приміщення, що орендується надається Орендарю для розміщення аптечного пункту з метою роздрібної торгівлі лікарськими засобами (п.2.1 Договору).

Строк дії Договору 1 рік, що діє з 01.04.2013р. по 01.04.2014р. (п.8.1 Договору).

Відповідно до п.п.3.3, 3.6 Договору передача Орендарю майна оформлюється Актом прийому передачі, який підписується сторонами договору. Після закінчення строку оренди або при припинені (розірванні) цього договору Орендар у 5 денний строк повертає Орендодавцю майно шляхом підписання сторонами Акту прийому-передачі майна. Обов'язок по укладанню акта прийому-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору (п.3.8 Договору).

Відповідно до розділу 4 Договору Орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати Орендодавцеві за користування майном, що визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання орендної плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селища Саратського району, затвердженої рішенням Саратської районної ради Одеської області №271-IV від 03.02.2006р., керуючись Звітом від 12.04.2013р. про незалежну оцінку комплексу нерухомого майна, розташованого за адресою: Одеська область, Саратський район, смт Сарата, вул.Котовского, 2. Орендна плата встановлюється у грошовій формі та сплачується щомісячно до 20 числа місяця наступного за звітним, шляхом зарахування грошових коштів у національній валюті України на поточний рахунок Орендодавця у безготівковому порядку або у готівковому порядку шляхом зарахування до каси Орендодавця. Розмір орендної плати за користування майном протягом одного місяця становить 723 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін у разі зміни Методики розрахунку та в інших випадках, передбачених законодавством України.

За умовами п.5.1.5. Договору Орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Додатковою угодою про розірвання договору від 19.09.2016р. сторони дійшли згоди про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №5 від 01.04.2013р. Сторони домовилися, що з моменту вступу в дію цієї додаткової угоди зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту набрання чинності цією угодою .

Пунктом 3 Додаткової угоди від 19.09.2016р. передбачено, що Орендар зобовязаний в 5-денний термін з дати підписання даної додаткової угоди передати за актом приймання-передачі орендоване нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: 68200, Одеська область, смт Сарата, вул.Котовского (Соборна), 2, яке розташоване на першому поверсі поліклінічного відділення Орендодавця загальною площею 23,64 кв.м. У вересні 2016р. сторонами був складений Акт прийому-передачі обєкта оренди до Договору оренди нежитлового приміщення №5 від 01.04.2013р., згідно якого Орендар повернув Орендодавцю нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: 68200, Одеська область, смт Сарата, вул.Котовского (Соборна), 2, яке розташоване на першому поверсі поліклінічного відділення Орендодавця, загальною площею 23,64 кв.м.

Позивач зазначає, що фактичної передачі обєкта оренди не відбулося, що підтверджується рішенням господарського суду Одеської області від 14.03.2017р. по справі №916/3630/16 за позовом ТОВ "Інформполісервіс" до КЗ "Саратська ЦРЛ", за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ФОП ОСОБА_2 та Саратської районної ради, про визнання недійсною додаткової угоди про розірвання договору, що була підписна КЗ "Саратська ЦРЛ" та ТОВ "Інформполісервіс" 19.09.2016р., та зобовязання КЗ "Саратська ЦРЛ" усунути перешкоди у користуванні орендованим майном - нежитловим приміщенням , загальною площею 23,64 кв.м, що знаходиться за адресою: 68200, Одеська область, смт. Сарата, вул.Котовского (Соборна), 2.

Позивач зазначає, що в порушення умов з п.3.6 Договору та п.3 Додаткової угоди про розірвання договору від 19.09.2016р. обєкт оренди фактично було повернуто Орендодавцю лише 11.04.2017р.

За таких обставин, позивач вважає, що право оренди відповідача припинилося 19.09.2016р., але відповідач продовжував користуватися орендованим приміщенням без належних на то правових підстав протягом 6 місяців та 23 днів.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З урахуванням зазначеного, позивач нарахував ТОВ "Горгона плюс" (змінена назва ТОВ "Інформполісервіс"), неустойку в розмірі подвійної орендної плати за період з 19.09.2016р. по 11.04.2017р. в сумі 20 654 грн. 80 коп., яку просить стягнути з відповідача.

Позивач також зазначає, що у звязку із припиненням орендних відносин з ТОВ "Інформполісервіс" у нього виникло право на передачу нежитлового приміщення, загальною площею 23,64 кв.м , що знаходиться за адресою: 68200, Одеська область, смт. Сарата, вул.Котовского (Соборна), 2. 30 вересня 2016р. Саратська районна рада Одеської області прийняла рішення №127-VII „ Про надання згоди на передачу в оренду частини вестибюлю поліклініки Комунального закладу "Саратська центральна районна лікарня" для торгівлі лікарськими засобами , яким вирішено дозволити КЗ "Саратська ЦРЛ" передати в оренду частину вестибулю на першому поверсі, загальною площею 23,64 кв.м за номером 25 до плану експлікації будівлі, розташованої за адресою: смт Сарата, вул.Соборна, 2 , строком на 1 рік для торгівлі лікарськими засобами. На виконання цього рішення Комунальним закладом "Саратська центральна районна лікарня" було проведено конкурс на визначення Орендаря нерухомого майна, вказаного в рішенні Саратської районної ради, з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про оренду державного та комунального майна". За результатами конкурсу переможцем став ФОП ОСОБА_2, який запропонував більшу орендну плату і з яким був укладений Договір оренди нежитлового приміщення від 05.12.2016р. За умовами договору оренди нежитлового приміщення від 05.12.2016р., укладеного між ФОП ОСОБА_2 та КЗ "Саратська ЦРЛ" , орендна плата складає 4 500 грн. в місяць з наступним коригуванням її розміру на індекс інфляції.

У зв'язку з неповерненням відповідачем орендованого приміщення, ФОП ОСОБА_2 відмовився від сплати орендної плати за період з 05.12.2016р. по 11.04.2017р. З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що він недоотримав доходи у сумі 20 052 грн. 81 коп. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача упущену вигоду у розмірі 20 052 грн. 81 коп.

В обгрунтування цієї вимоги позивач зазначає, що відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту , права або законні інтереси якого порушено. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивач також зазначає, що згідно з п.п.5.1.11 Договору оренди нежитлового приміщення №5 від 01.04.2013р. протягом всього року користування майном Орендар зобовязаний щомісячно компенсувати Орендодавцю сплачені останнім за комунальні послуги по орендованому приміщенні на підставі виставленого Орендодавцем рахунку.

За даними позивача, заборгованість відповідача за отримані комунальні послуги та електроенергію склала 4 723 грн. 99 коп., яку позивач також просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, позивач зазначає, що ним було понесено витрати у розмірі 6 212 грн. 1 366 грн. 64 коп. нарахувань на оплату праці ( 22%) у звязку із укладанням трудової угоди від 21.01.2017р. з ОСОБА_1 на представництво останнім інтересів КЗ "Саратська ЦРЛ" у господарському провадженні по справі №916/3630/16 за позовом ТОВ "Інформполісервіс" до КЗ "Саратська ЦРЛ", за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ФОП ОСОБА_2 та Саратської районної ради, про визнання недійсною додаткової угоди про розірвання договору , та зобовязання КЗ "Саратська ЦРЛ" усунути перешкоди у користуванні орендованим майном Зазначені витрати позивач вважає реальними збитками.

Позивач просить суд також стягнути з відповідача витрати, повязані з явкою представника КЗ "Саратська ЦРЛ" до господарського суду по справі №916/3630/16 у розмірі 2 031 грн. 30 коп., витрати , повязані з явкою представника КЗ "Саратська ЦРЛ" до господарського суду по справі №916/1373/17 у розмірі 2 121 грн. 30 коп. (судові витрати).

В обґрунтування позову, позивач також посилається на ст. 629 Цивільного кодексу України, згідно з якою договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянувши матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Згідно ч.5 зазначеної статті у випадках, встановлених актами цивільного законодавства , цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2013р. між Комунальним закладом "Саратська центральна районна лікарня" (Орендодавець) та ТОВ "Інформполісервіс" (надалі переіменовано у ТОВ "Горгона плюс") (Орендар) був укладений Договір оренди нежитлового приміщення №5, згідно з яким у порядку та на умовах, визначених Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться на першому поверсі будівлі поліклінічного відділення Орендодавця. Майно розташоване за адресою: 68200, Одеська область, Саратський район, смт Сарата, вул.Котовського, 2. Загальна площа приміщення, що орендується: 23,64 кв.м. Приміщення, що орендується надається Орендарю для розміщення аптечного пункту з метою роздрібної торгівлі лікарськими засобами (п.2.1 Договору).

Відповідно до розділу 4 Договору Орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати Орендодавцеві за користування майном, що визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання орендної плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селища Саратського району, затвердженої рішенням Саратської районної ради Одеської області №271-IV від 03.02.2006р., керуючись Звітом від 12.04.2013р. про незалежну оцінку комплексу нерухомого майна, розташованого за адресою: Одеська область, Саратський район, смт Сарата, вул.Котовского, 2. Орендна плата встановлюється у грошовій формі та сплачується щомісячно до 20 числа місяця наступного за звітним, шляхом зарахування грошових коштів у національній валюті України на поточний рахунок Орендодавця у безготівковому порядку або у готівковому порядку шляхом зарахування до каси Орендодавця. Розмір орендної плати за користування майном протягом одного місяця становить 723 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на наступний місяць. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін у разі зміни Методики розрахунку та в інших випадках, передбачених законодавством України.

За умовами п.5.1.5. Договору Орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до п. 3.6 Договору після закінчення строку оренди або при припинені (розірванні) цього договору Орендар у 5 денний строк повертає Орендодавцю майно шляхом підписання сторонами Акту прийому-передачі майна.

Додатковою угодою про розірвання договору від 19.09.2016р. сторони дійшли згоди про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №5 від 01.04.2013р. Сторони домовилися , що з моменту вступу в дію цієї додаткової угоди зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту набрання чинності цією угодою .

Пунктом 3 Додаткової угоди від 19.09.2016р. передбачено, що Орендар зобовязаний в 5-денний термін з дати підписання даної додаткової угоди передати за актом приймання-передачі орендоване нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: 68200, Одеська область, смт Сарата, вул.Котовского (Соборна), 2, яке розташоване на першому поверсі поліклінічного відділення Орендодавця загальною площею 23,64 кв.м. У вересні 2016р. сторонами був складений Акт прийому-передачі обєкта оренди до Договору оренди нежитлового приміщення №5 від 01.04.2013р., згідно якого Орендар повернув Орендодавцю нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: 68200, Одеська область, смт Сарата, вул.Котовского (Соборна), 2, яке розташоване на першому поверсі поліклінічного відділення Орендодавця, загальною площею 23,64 кв.м. Але, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2017р. по справі №916/3630/16 за позовом ТОВ "Інформполісервіс" до КЗ "Саратська ЦРЛ", фактична передача обєкта оренди за актом приймання-передачі від вересня 2016р. не відбулася, ТОВ "Інформполісервіс" продовжувало користування обєктом оренди до квітня 2017р. Фактичне повернення обєкта оренди відбулося лише 11.04.2017р. , що підтверджується наявним в матеріалах справи актом від 11.04.2017р.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує свого обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

За таких обставин, виходячи з положень ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України та матеріалів справи, на думку суду, позивач у справі має право вимагати стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної орендної плати, встановленої умовами Договору оренди нежитлового приміщення за період з 19.09.2016р. по 11.04.2017р.

Згідно пункту 5.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" №12 від 29.05.2013р. неустойка є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). В ході розгляду справи №916/3630/16 судом було встановлено, що Договір оренди нежитлового приміщення №5 від 01.04.2013р. припинився 19.09.2016р.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки, суд доходить до висновку про задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача неустойки в розмірі подвійної орендної плати за період з 19.09.2016р. по 11.04.2017р. в сумі 20 654 грн. 80 коп.

Згідно з п.п.5.1.11 Договору оренди нежитлового приміщення №5 від 01.04.2013р. протягом всього року користування майном Орендар зобовязаний щомісячно компенсувати Орендодавцю сплачені останнім за комунальні послуги по орендованому приміщенні на підставі виставленого Орендодавцем рахунку.

За наявними у матеріалах справи рахунками, заборгованість відповідача за отримані комунальні послуги та електроенергію склала 4 723 грн. 99 коп. , у звязку з чим підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення зазначеної заборгованості.

Згідно ст.22 Цивільного кодексу України збитками є втрати ,яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Визначення поняття збитків наводяться також у ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

При цьому стаття ст. 33 ГПК України покладає на кожну зі сторін, що беруть участь у справі, обов'язок доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, на сторону, що вимагає відшкодування збитків згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, покладається обов'язок доказування розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання.

Позивач у справі у якості упущеної вигоди просить суд стягнути з відповідача недоотримані ним доходи у розмірі 20 052 грн. 81 коп. Позивач вважає, що зазначені кошти він міг би отримати у якості орендної плати від ФОП ОСОБА_2 на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 05.12.2016р., за умовами якого орендна плата складає 4 500 грн. в місяць з наступним коригуванням її розміру на індекс інфляції.

Але, як вже зазначалося вище, і проти чого не заперечує позивач, фактичне повернення обєкта оренди ТОВ "Інформполісервіс" відбулося лише 11.04.2017р. Отже, на момент проведення конкурсу на право оренди та укладення договору оренди з ФОП ОСОБА_2 нежитлове приміщення, загальною площею 23,64 кв.м., що знаходиться за адресою: 68200, Одеська область, смт Сарата, вул.Котовского (Соборна), 2, яке розташоване на першому поверсі поліклінічного відділення позивача, не було вільним і не могло бути обєктом оренди за іншим договором.

Крім того, судом задоволено вимогу позивача щодо стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 19.09.2016р. по 11.04.2017р. в сумі 20 654 грн. 80 коп.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату праці за трудовою угодою цивільно-правового характеру від 24.01.2017р. по справі №916/3630/16 у розмірі 6 212 грн. , витрат на сплату єдиного соціального внеску (22% нарахування на оплату праці) у розмірі 1 366 грн. 64 коп., витрат , повязаних з явкою представника КЗ "Саратська ЦРЛ" до господарського суду по справі №916/3630/16 у розмірі 2 031 грн. 30 коп., то з цього приводу слід зазначити, що , по-перше, зазначені витрати не можна вважати збитками, як на тому наполягає позивач. Фактично, зазначені витрати є судовими витратами, повязаними з розглядом справи №916/3630/16, у звязку з чим питання щодо відшкодування цих витрат мало розглядатися в ході розгляду справи №916/3630/16.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат, повязаних з явкою представника КЗ "Саратська ЦРЛ" до господарського суду по справі №916/1373/17 у розмірі 2 121 грн. 30 коп. , то з цього приводу слід зазначити таке: Згідно наявного у справі розрахунку витрат позивача, повязаних з явкою представника КЗ "Саратська ЦРЛ" до господарського суду по справі №916/1373/17 у розмірі 2 121 грн. 30 коп., до складу цих витрат позивачем віднесено: добові водію у розмірі 180 грн. (60 грн. х 3 засідання ) та витрати на пальне у розмірі 1 941 грн. 30 коп. ( 90л х 21грн. 57 коп. /л х 3 засідання).

Позивачем у справі у якості доказу придбання пального (Бензин А-95) за ціною 21грн. 57 коп. /л надано видаткову накладну №144 від 29.07.2016р. , але , будь-яких доказів того, що було використане саме це пальне та саме у кількості 30 л на одну поїздку позивачем не надано. Крім того, позивачем не надано доказів того, що водій ОСОБА_3 дійсно був у відрядженні до господарського суду Одеської області 04.07.2017р., 11.08.2017р. та 28.08.2017р. , та того, що добові у розмірі 180 грн. було виплачено зазначеному водію.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги КЗ "Саратська ЦРЛ" підлягають частковому задоволенню, у частині стягнення неустойки у сумі 20 654 грн. 80 коп. та витрат на комунальні послуги у розмірі 4 723 грн. 99 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст.44,49 ГПК України у розмірі, пропорційному сумі стягнення.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Комунального закладу "Саратська центральна районна лікарня" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Горгона плюс" (90370, Закарпатська область, Виноградівський район, с.Велика Паладь, вул.Кошута, 37, ) на користь Комунального закладу "Саратська центральна районна лікарня" (68200, Одеська область, смт Сарата, вул. Соборна, 2, р/р 5809, ГУДКСУ в Одеській обл., МФО 828011, ) неустойку у сумі 20 654 грн. 80 коп. , витрати на комунальні послуги у розмірі 4 723 грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 624 грн. 00 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили протягом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення. якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 жовтня 2017 р.

Суддя Н.В. Рога