УХВАЛА

04.10.2017Справа № 910/9016/16

За позовом Quickom Limited (Квікком Лімітед)
до 1. Національного банку України; 2. Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"
про розірвання договору
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідача-1:Перетятько С.М. - представник за довіреністю;
від відповідача-2:Куликов Ю.Ю. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Quickom Limited (Квікком Лімітед) (позивач) до Національного банку України (відповідач-1), Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (відповідач-2) про розірвання Кредитного договору №12/09/6 від 04.06.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 910/9016/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 року зупинено провадження у справі № 910/9016/16 до повернення матеріалів справи до суду після проведення Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість її проведення), що призначена ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 року.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 року Апеляційну скаргу Національного банку України задоволено, а саме:

- Ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 про призначення експертизи та зупинення провадження по справі №910/9016/16 - скасовано;

- матеріали справи № 910/9016/16 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/523 від 13.02.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/9016/16 у зв'язку з неможливістю передачі справи на розгляд судді Цюкало Ю.В.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.02.2017 року, справу № 910/9016/16 передано на розгляд судді Підченку Ю.О.

Проте, у зв'язку з надходженням касаційної скарги QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД) на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017, від Київського апеляційного господарського суду 17.02.2017 року надійшов запит про надіслання справи 910/9016/16 за позовом QUICKCOM LIMITED (КВІККОМ ЛІМІТЕД) до Національного банку України про розірвання договору.

04.08.2017 року до Господарського суду міста Києва повернулися матеріали справи № 910/9016/16 після перегляду у касаційній інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2017 року Касаційну скаргу Компанії Квікком Лімітед (QUICKCOM LIMITED) залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 року - без змін.

Відповідно до Ухвали Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 року справу № 910/9016/16 призначено до розгляду у судовому засіданні 22.09.2017 року.

У судовому засіданні 22.09.2017 року представники відповідачів проти позову заперечували, надали усні пояснення по справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав. Проте, 19.09.2017 року через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку представника позивача, суд дійшов висновку, що заяви та клопотання наявні у матеріалах справи будуть розглянуті під час наступного судового засідання та відклав розгляд справи до 04.10.2017 року.

04.10.2017 року позивач уповноваженого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Безпосередньо у судовому засіданні 04.06.2017 року судом було розглянуто клопотання позивача про призначення у справі судової економічної експертизи.

Представник першого відповідача проти задоволення вказаного клопотання заперечував, надав усні пояснення по справі. У свою чергу, представник другого відповідача підтримав призначення експертизи, оскільки вважає доцільним її призначення.

З урахуванням наявних у матеріалах справи фактичних даних, заслухавши доводи відповідачів, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача про призначення у справі № 910/9016/16 судової економічної експертизи у зв'язку з тим, що під час розгляду справи виникла необхідність в роз'ясненні питань, що потребують спеціальних знань.

Спір у даній справі виник у зв'язку із тим, на думку позивача, що на момент укладення кредитного договору відповідач-1 та відповідач-2, враховуючи офіційні фінансові (економічні) показники діяльності позичальника - ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" не могли передбачити істотну зміну обставин та виходили з того, що вони не настануть. Так, відповідач-2 не міг знати про введення в майбутньому тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" та можливої подальшої ліквідації. Тобто, як зауважує позивач, відповідач-2 не міг та не може вплинути на усунення обставин, що настали. Відповідачі фактично втрачають можливість реального виконання кредитного договору та отримання бажаного результату від його підписання.

Крім того, як вбачається із доводів позивача, офіційні публічні дані, які щомісячно, щоквартально та щорічно публікуються на сайті Національного банку України підтверджують, що станом на дату укладення кредитного договору, ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" було прибутковою фінансовою установою, яка виконувала всі нормативи Національного банку України, як регулятора банківської діяльності, зокрема, дотримувалась нормативів обов'язкового резервування коштів на рахунку в НБУ, адекватності регулятивного капіталу (платоспроможності), співвідношення регулятивного капіталу до сукупних активів. Будь-яких ознак підтверджених НБУ щодо визнання в майбутньому ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" платоспроможним ні позивач, ні відповідач не вбачали та не могли передбачити, зважаючи на фінансові показники позичальника.

Заперечуючи проти заявленого позову,перший відповідач вказує, що в поданій до суду позовній заяві відсутні будь-які докази щодо порушень прав позивача у зв'язку з укладанням кредитного договору від 04.06.2014 року № 12/09/6, а посилання позивача на те, що укладенням кредитного договору порушуються його права як акціонера нічим не підтверджені, а висловлюється лише припущення про вплив на оціночну вартість ліквідаційної маси банку, що призведе до настання значних збитків для позивача.

03.06.2014 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 333/БТ про надання кредиту для збереження ліквідності ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА", якою постановлено надати ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" кредит для збереження ліквідності.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Національний банк України", Національний банк виступає кредитором останньої інстанції для банків і організовує систему рефінансування. Правління Національного банку приймає рішення щодо організації системи рефінансування.

Статтею 73 зазначеного Закону передбачене і безумовне право задовольняти будь-яку основану на здійсненому рефінансуванні банку вимогу, оформлену у встановленому законом порядку, за якою настав строк погашення.

Серед повноважень Національного банку, які зазначаються в статті 56 Закону, Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку.

Операції з рефінансування комерційних банків у 2014 році регулювалися:

- Положенням про регулювання НБУ ліквідності банків України, затвердженим Постановою Правління НБУ від 30.04.2009 № 259 зі змінами та доповненнями (далі - Постанова № 259), яким передбачено умови, за яких може бути прийнято рішення про підтримання ліквідності банку та відповідні інструменти рефінансування;

- Постановою Правління НБУ від 25.09.2014 № 602 "Про заходи щодо забезпечення повернення кредитів, наданих Національним банком України" (далі - Постанова № 602);

- Постановою Правління НБУ № 23 від 25.01.2012 "Про затвердження Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями (далі - Постанова № 23);

- Постановою Правління НБУ від 24.02.2014 № 91 (чинною до 28.05.2014) "Про затвердження Положення про надання Національним банком України кредитів банкам України для збереження їх ліквідності" (далі - Постанова № 91), яким передбачено вимоги (умови) для надання банку кредитів для збереження ліквідності.

Водночас, як зазначає позивач, на час, що передував укладенню кредитного договору № 12/09/6 від 04.06.2014, ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" був прибутковою фінансовою установою, яка виконувала всі нормативи Національного банку України як регулятора банківською діяльності, та не мала жодних проблем із дотриманням ліквідності.

Разом з тим, 24.06.2015 року за рішенням від 23.06.2015 року № 121 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було введено тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА". В силу положень ст. 36 Закону України ""Про ситсему гарантування вкладів фізичних осіб" ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" було заборонено здійснювати задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банків, а кредиторам заборонено примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У вказаній постанові зазначено, що установлено погіршення фінансового стану, а саме, збільшення станом на 11.06.2015 року порівняно з 21.12.2014 року незбалансованості за строками погашення активів та пасивів у період до 31 дня з "-" 684 млн. грн. (або 3,8%) до "-" 1 701 млн. грн. (або 8,9%), що свідчить про значний дефіцит ліквідності банку.

На думку позивача, враховуючи наявність підстав вважати висновки НБУ, що винесені на протязі короткого проміжку часу суперечливими, результати яких призвели до зміни істотних обставин умов, що є предметом спору, враховуючи складність економічних розрахунків із застосуванням фінансово-економічних нормативів та показників, існує необхідність експертного дослідження вказаних питань.

Відповідно до частини першої статті 47 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а частиною першою статті 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Недодержання судом цих норм процесуального права, якщо воно унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, також є підставою для скасування судового рішення.

Судом враховані вказівки, які містяться в Постановах Київського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України по справі № 910/9016/16 та встановлено, які саме фактичні обставини, що входять до предмету доказування у справі неможливо встановити без застосування спеціальних знань.

Враховуючи, що в процесі розгляду справи у суду виникли питання, які потребують спеціальних знань, та мають суттєве значення для вирішення спору, суд вважає необхідним задовольнити клопотання позивача про призначення експертизи та призначити у справі судову експертизу.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судову експертизу", судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що Висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам.

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Частиною 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Згідно із ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

З огляду на ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарський суд доручає проведення судових експертиз установам та особам, зазначеним у статтях 7, 9 і 10 Закону.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Як передбачено пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення пункту 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яку затверджено наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування. Цим же пунктом передбачено, що за наявності обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи. З урахуванням наведеного, а також пункту 3 частини другої статті 86 ГПК України, у разі призначення господарським судом судової експертизи не за зоною регіонального обслуговування мотиви такого призначення мають бути зазначені в ухвалі про призначення експертизи.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, в провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/28408/15 за позовом Quickom Limited (Квікком Лімітед) до Національного банку України та Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про розірвання кредитного договору № 07 від 04.03.2014 року. В рамках вказаного провадження також призначалась судова економічна експертиза та ставились аналогічні питання.

Так, листом № 7120-16 від 05.05.2016 року (копія наявна у матеріалах справи) Київський науково-дослідний інститут судових експертиз повідомив, що проведення вищевказаної експертизи у Київському НДІ судових експертиз не є можливим, оскільки вирішення питань потребує проведення повного аудиту банку, що не відноситься до завдань судово-економічної експертизи.

Якщо визначення виду (підвиду) судової експертизи саме по собі потребує спеціальних знань, його слід віднести на розсуд експертної установи.

З метою повного та всебічного розгляду справи, з урахуванням положень Переліку регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, суд, призначає у даній справі судову експертизу, проведення якої доручає Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона (п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи"). Таким чином, витрати по оплаті експертизи покладаються на позивача - Quickom Limited (Квікком Лімітед), як ініціатора проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 41, 42, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Quickom Limited (Квікком Лімітед) про призначення судової експертизи задовольнити.

2. Призначити у справі № 910/9016/16 судову експертизу.

3. Проведення експертизи доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000, м. Дніпропетровськ, Набережна Леніна , 17, офіс 361).

4. На вирішення судової експертизи поставити наступні питання:

- Чи підтверджується документально виходячи з фінансово-економічних показників НБУ платоспроможність ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" на дату підписання кредитного договору від 04.06.2014 року?

- Чи підтверджується документально виходячи з фінансово-економічних показників НБУ погіршення фінансового стану та неплатоспроможність ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" на дату прийняття рішення про введення тимчасової адміністрації 23.06.2015 року?

5. Зобов'язати сторін надати до Господарського суду міста Києва або безпосередньо до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України всі первинні документи, які містять відомості та вихідні дані необхідні для вирішення поставлених питань. Зобов'язати сторін на вимогу експерта надати останньому додаткову документацію, яка буде необхідна експерту для проведення експертизи.

6. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про судову експертизу" попередити експерта про кримінальну відповідальність у відповідності із ст.ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України.

7. Затрати на проведення експертизи покласти на позивача - Quickom Limited (Квікком Лімітед) (1010, Нікосія, Кіпр, Костакіс Пантелідес Авеню, Споруда, 1) (адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Щорса 9/7).

8. Зобов'язати експерта після проведення дослідження та підготовки письмового висновку направити належним чином засвідчені копії висновку сторонам у справі.

9. Ухвалу направити сторонам та Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000, м. Дніпропетровськ, Набережна Леніна , 17, офіс 361).

Суддя Ю.О. Підченко