ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Справа № 913/750/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Кролевець О.А., Сибіги О.М.,

за участю представників сторін: позивача - Воловика О.В. дов. № 6-293 від 15 червня 2017 року та відповідача - Вєдєрнікова О.С. дов. № 38 від 11 січня 2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ПАТ "Укртрансгаз" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 3 липня 2017 року у справі Господарського суду Луганської області за позовом ПАТ "Укртрансгаз" до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ПАТ "Укртрансгаз" (далі - позивач) звернулось до ПАТ "Луганськгаз" (далі - відповідач) з позовом про стягнення основного боргу в сумі 2470956 гривень 92 коп., пені у розмірі 231613 гривень 17 коп., 3 % річних в розмірі 21271 гривня 56 коп., 102609 гривень 06 коп. втрат коштів від інфляції, 7 % штрафу у розмірі 163428 гривень 89 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Б28 від 27 вересня 2011 року.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

З ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" стягнуто борг в сумі 2470956 гривень 92 коп., 3 % річних в сумі 21271 гривня 56 коп., 102609 гривень 06 коп. втрат коштів від інфляції та судовий збір в сумі 38922 гривні 56 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ "Укртрансгаз" залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року змінено в частині стягнення суми втрат коштів від інфляції та витрат по сплаті судового збору.

Абзац 2 резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції:

"Стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" борг в сумі 2470956 гривень 92 коп., 3 % річних в сумі 21271 гривня 56 коп., втрат коштів від інфляції у сумі 100921 гривня 00 коп. та судовий збір в сумі 38897 гривень 25 коп."

В іншій частині рішення Господарського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року залишено без змін.

У травні 2017 року ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" звернулось до суду з заявою, у якій просило надати розстрочку виконання рішення Господарського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року строком на 5 років у відповідності до графіку, а саме, до 1 травня 2022 року.

Ухвалою Господарською суду Луганської області від 6 червня 2017 року заяву ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про надання розстрочки виконання рішення Господарського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року в частині стягнення боргу, всього в сумі 2632046 гривень 73 коп., строком на 2 роки із щомісячною сплатою:

- з 1 червня 2017 року по 1 травня 2019 року (включно) - по 109668 гривень 61 коп.;

- у червні 2019 року - 109668 гривень 70 коп.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 3 липня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ "Укртрансгаз" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Луганської області від 6 червня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ "Укртрансгаз" просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 6 червня 2017 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 3 липня 2017 року, відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року.

Посилається на те, що обставини, зазначені заявником, не носять особливий і надзвичайний характер, не є виключними та такими, що давали б підстави для надання розстрочки, а фінансова діяльність відповідача не є винятковим випадком у розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Стверджує, що розстрочка виконання рішення на два роки є досить тривалим строком, оскільки інфляційні процеси в державі тривають.

Зазначає, що порушення відповідачем порядку розрахунків за послуги з транспортування природного газу, визначеного чинним законодавством та договором, спричинило зайві витрати для позивача на закупівлю достатньої кількості природного газу для виробничо-технологічних витрат на забезпечення транспортування природного газу.

Посилається на те, що несе значні витрати через посилену експлуатацію магістральних газопроводів у зв'язку з транспортуванням природного газу по всій території України.

Вважає, що вказані обставини призводять до дефіциту обігових коштів позивача.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення залишити без змін як такі, що прийняті у відповідності до вимог ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

У запереченні на відзив відповідача ПАТ "Укртрансгаз" наголошує на відсутності підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду у даній справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, підставою для відстрочки, розстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає та не обмежує право господарського суду певними обставинами, за наявності яких суд може відстрочити чи розстрочити виконання прийнятого ним рішення.

При цьому господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Водночас, при винесенні ухвали про розстрочку виконання рішення суд бере до уваги не тільки доводи відповідача про те, що виконання судового рішення може привести боржника до стану, який унеможливить здійснення ним господарської діяльності, а й матеріальний інтерес позивача та ступінь вини боржника (відповідача) у виникненні спору, а також той факт, що важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доведення існування таких обставин процесуальним законом покладається на особу, яка звертається з відповідною вимогою.

Обгрунтовуючи заяву про надання розстрочки виконання рішення Господарського суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року на п'ять років, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" зазначає, що веде господарську діяльність за рахунок отриманих доходів від розподілу та постачання природного газу, обслуговування систем газопостачання, що є основним напрямком діяльності товариства; перебуває на території проведення антитерористичної операції, у зв'язку із чим не має можливості здійснювати в повній мірі свою господарську діяльність, виконувати поточні та вже існуючі зобов'язання.

Також зазначає, що все його майно задіяне безпосередньо у виробничому процесі підприємства, звернення стягнення на яке призведе до фактичного припинення діяльності підприємства, а близько 60 % майна вже втрачено на непідконтрольній українській владі території.

Судами встановлено, що в обгрунтування підтвердження скрутного фінансового становища ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" надано відповідні фінансові та бухгалтерські документи, зокрема: баланс (звіт про фінансовий стан) за І квартал 2017року та баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 31 березня 2017 року, якими підтверджується збитковість товариства.

Так, згідно із звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2017року непокритий збиток підприємства склав 17150тис. гривень. За даними балансу (звіту про фінансовий стан) станом на 31 березня 2017 року поточний кредиторський борг відповідача за довгостроковими зобов'язаннями становить 1375940 гривень.

Водночас встановлено, що незважаючи на скрутне фінансове становище, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" сплачує поточні платежі та частково сплачує борг перед позивачем, зокрема, виконує зобов'язання зі сплати боргу у справах № 10/142, № 913/397/16, № 913/69/16, № 913/35/16, № 913/399/16, № 913/37/16 та зобов'язання за договорами про реструктуризацію боргу, що підтверджується копіями платіжних доручень.

Наведені обставини свідчать про те, що боржником здійснюються всі можливі заходи щодо забезпечення погашення боргу, незважаючи на досить значний його розмір.

Також судами встановлено, що негативно вплинула на фінансовий стан ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" та на можливість повноцінно здійснювати господарську діяльність надзвичайна подія 29 жовтня 2015 року в м. Сватове, де в результаті пожежі відбулось повне знищення бази Сватівського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", завдані збитки оцінюються в 26026864 гривні 10 коп., що підтверджується копіями висновків суб'єктів оціночної діяльності.

Водночас, місцевим та апеляційним господарськими судами враховано, що відповідачем вживались заходи щодо врегулювання та покращення свого майнового стану, про що свідчать наявні в матеріалах справи звернення з відповідними листами до Президента України, Прем'єр-Міністра України зі спільним зверненням ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" та підприємств теплопостачання і теплоенергетики Луганської області, до Міністра фінансів України про збільшення обсягу субвенцій на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг, до Голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо перегляду тарифу на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ та іншими.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про те, що вказані обставини виникли внаслідок об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Судами мотивовано відхилено посилання позивача на скрутне фінансове становище як такі, що належним чином не підтверджені, оскільки встановлено, що за наслідками порівняльного аналізу звітів сторін про фінансові результати за І квартал 2017 (звіт позивача надано відповідачем до заяви про розстрочення виконання рішення) у позивача прибуток складає 905078 тис. гривень, збиток - відсутній, у відповідача: прибуток - відсутній, збиток - 17150 тис. гривень, тобто, діяльність підприємства відповідача є збитковою.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, необхідно враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи наведене, що надання розстрочки виконання рішення суду із визначенням строків виконання кожної частини є правом суду за наявності встановлених обставин, які утруднюють чи роблять неможливим виконання рішення суду у встановлені законом строки, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли юридично обгрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача та розстрочення виконання рішення суду на визначений судом першої інстанції строк, а саме: на 2 (два) роки із сплатою рівними частинами щомісячно по 109668 гривень 61 коп. у період з 1 червня 2017 року по 1 травня 2019 року (включно) та у червні 2019 року - 109668 гривень 70 коп., оскільки розстрочення виконання рішення на більш тривалий термін може призвести до порушення інтересів стягувача.

З огляду на викладене, посилання заявника касаційної скарги на порушення судами попередніх інстанцій норм ст. 121 Господарського процесуального кодексу України не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.

За таких обставин ухвала місцевого та постанова апеляційного господарських судів законні та обгрунтовані, а тому підстави для зміни чи скасування прийнятих у справі судових рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7 - 111-9, 111-11, 111-13 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 3 липня 2017 року - без зміни.

Головуючий Т. Козир

Судді О. Кролевець

О. Сибіга