РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017Справа №910/16759/17
За позовом Київської обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудівництво"

про відшкодування збитків 401 473 грн

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Рижук Д.Ю. (дов.№65/07-01-01 від 16.01.2017)

від відповідачів Нємцева А.О. (дов. від 23.02.2017)

В судовому засіданні 18.10.2017, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.09.2017 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Київської обласної ради (надалі - позивача) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудівництво" (надалі - відповідач) про відшкодування збитків 401 473 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки № 91-6-0035 від 20.10.2004, внаслідок чого позивачу було завдано збитків на суму 401 473,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/16759/17, розгляд справи призначено на 18.10.2017.

В судове засідання, призначене на 18.10.2017, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 27.04.2016, представник відповідача з'явився та визнав позов.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2001 на підставі рішення VIII сесії XXIII скликання Київської міської ради від 02.11.2000 № 62/1039 між Київською міською радою та Комунальним закладом Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» було укладено договір на право тимчасового користування землею загальною площею 112799 кв.м. на 15 років для експлуатації та обслуговування комплексу будівель та споруд лікарні на вул. Багговутівській 1 у Шевченківському районі м. Києва (далі - Договір).

Київською міською радою прийнято рішення №237/1447 від 29.04.2004, пунктом дев'ятим якого припинено КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» право користування частиною земельної ділянки площею 2,31 га, відведено цю частину до земель запасу житлової та громадської забудови та передано її в довгострокову оренду на 10 років ТОВ «Євробудівництво» для будівництва комплексу житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями, об'єктами соціальної інфраструктури та з паркінгами на вул. Багговутівській, 1-а у Шевченківському районі м.Києва, на підставі договору оренди земельноїділянки від 20 жовтня 2004 № 91-6-0035.

20.10.2004 укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до п.1 якої на підставі рішення Київської міської ради від 29.04.2004 №237/1447 внесено зміни до п. 1 Договору, а саме замінено слова "земельну ділянку загальною площею 112799 кв.м згідно з планом землекористування, що додається" на слова "земельну ділянку загальною площею 89783 кв.м згідно з планом землекористування, що додається". Угода зареєстрована за № 91-5-00105 у книзі записів державної реєстрації договорів на право тимчасового користування землею.

Згідно інформації, розмішеної на офіційному сайті Держархбудінспекції України, у грудні 2013 року ДАБІ України зареєстровано ТОВ «Євробудівництво» дозвіл IV048 на будівельні роботи з будівництва комплексу житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями, об'єктами соціальної інфраструктури та паркінгами на вул. Багговутівській, 1 -а у Шевченківському районі м. Києва.

Представниками відповідача було загороджено парканом вказану земельну ділянку та проводяться роботи з розробки котловану та демонтажу об'єктів нерухомості, що перебувають в комунальній власності. На території, в межах встановленого паркану опинилися 16 гаражних боксів та будівля овочесховища, що обліковуються на балансі комунальних закладів Київської обласної ради та є власністю територіальної громади Київської області, що підтверджено наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №75679751 від 13.12.2016.

За твердженням позивача, відповідачу було відомо, що гаражні бокси, будівлі та споруди, які розташовані на переданій йому в оренду земельній ділянці належать територіальній громаді Київської області в особі Київської обласної ради та використовуються ними, проте жодних звернень з вимогою демонтажу зазначених об'єктів на адресу позивача чи комунальних закладів не надходило. Натомість відповідачем здійснено самовільний демонтаж будівель, чим створено перешкоди у користуванні будівлями, завдано значних матеріальних збитків та порушено роботу медичного транспорту.

За результатами позапланової комплексної перевірки №127 від 14.06.2016 встановлено, що на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні відповідача знаходяться об'єкти нерухомого майна, які належать до комунальної власності територіальної громади Київської області.

За результатами проведеної 03.08.2017 ТОВ «Меркурій Партнерс» незалежної оцінки нерухомого майна нежитлового призначення комунальної власності територіальної громади Київської області в особі Київської міської ради, яке розташоване за адресою м.Київ, вул. Багговутівська 1 встановлено, що ринкова вартість зазначеного майна на дату оцінки складає (без ПДВ) 401 473,00 грн.

Головним управлінням Державної казначейської служби України за зверненням позивача було надано реквізити рахунку, відкритого для перерахування суми завданих збитків.

Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечив проти стягнення на користь позивача суми збитків.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2 статті 224 ГК України).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Тобто, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності. Застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків можливе за наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, і вини.

Положення вказаної статті визначають правила застосування такого способу захисту цивільних прав, як відшкодування збитків, а також інших способів відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме у силу правил вказаної статті, оскільки частиною 1 зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Однією із складових поняття "збитки" законодавець виокремлює поняття "реальна шкода", під якою слід розмежовувати дві групи витрат:

1) витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку мова йдеться про ті фактичні витрати, які вже зроблені особою. Це може вартість знищеної речі, інші реальні втрати, які зазнала особа у зв'язку із знищенням речі тощо.

2) витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тут мається до уваги перш за все вартість ремонту речі, причому як такого, який особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами, так і такого, який особа ще має зробити. В останньому випадку його вартість має підтверджуватися відповідними розрахунками, кошторисами тощо. Також під дане визначення підпадають ті грошові штрафні санкції, які потерпілий сплатив або має сплатити у зв'язку із невиконання ним зобов'язання перед третьою особою, якщо таке невиконання є наслідком порушення його цивільного права.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти:

1) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2) Наявність шкоди. 3) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4) Вина завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Верховного суду України від 21.12.2005 (судова колегія з цивільних справ), яка відповідно до норм статті 111-28 ГПК України є обов'язковою для застосування.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги нормативно та документально доведені, відповідачем визнані в повному обсязі, а тому підлягають задоволенню повністю у розмірі 401 473,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудівництво" (місцезнаходження: 02152, м. Київ, проспект Тичини, будинок 1 В, офіс В 701, ідентифікаційний код 32669918) до обласного бюджету Київської області (рахунок за кодом класифікації доходів бюджету 21080500 «Інші надходження» рахунок отримувача 0001, банк отримувача 821018 ГУ ДКСУ у Київській області, м.Київ, ) збитки завдані незаконним знищенням об'єктів нерухомого нежитлового призначення, комунальної власності територіальної громади Київської області, яке розташоване за адресою: м.Київ, вул. Багговутівська, будинок 1 у сумі 401 473,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудівництво" (місцезнаходження: 02152, м. Київ, проспект Тичини, будинок 1 В, офіс В 701, ідентифікаційний код 32669918) на користь Київської обласної ради (місцезнаходження: 01196, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 1, ідентифікаційний код 24572267, рахунок отримувача 4479, банк отримувача 821018 ГУ ДКСУ у Київській області) 6 026,15 грн судового збору.

4. Видати накази.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.10.2017.

Суддя М.О. Лиськов