ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.10.2017 Справа № 920/920/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», м. Суми;

до відповідача: Відділу освіти Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області, смт. Велика Писарівка, Сумська область;

про стягнення 27 297 грн. 68 коп.,

Суддя КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №30/113 від 30.12.2016;

Від відповідача: не зявився;

При секретарі судового засідання Галашан І.В.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 27 297 грн. 68 коп., з яких: 23 071 грн. 90 коп. основного боргу, 1 475 грн. 34 коп. інфляційних збитків, 421 грн. 25 коп. 3% річних, 2 329 грн. 19 коп. пені, нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 року, а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача письмового відзиву на позов не подав, в судове засідання не зявився, в клопотанні №01-28/1499 від 18.10.2017 просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

01.01.2016 року між сторонами укладено договір розподілу природного газу (далі за текстом «Договір») шляхом підписання Заяви-приєднання № 09420243К4СВ016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача,що не є побутовим) на умовах Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498. Цей Договір укладається на невизначений строк (п. 12.1 Договору).

Взаємовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються договором розподілу природного газу та Кодексом газорозподільних систем затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС).

Договір розподілу природного газу, який є договором приєднання та у відповідності до п. 1.1 якого зазначений типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до обєктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згаданим договором сторони наділені взаємними правами та обов'язками.

Відповідно до п. 1.3 договору розподілу природного газу від 01.01.2016 року передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документальне підтвердження споживання природного газу.

Відповідно до предмету договору оператор газорозподільної системи (оператор ГРМ) зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором.

Відповідно до п. 2.1 договору позивач (оператор ГРМ) зобов'язується надати відповідачу (споживачу) послугу з розподілу природного газу, а відповідач (споживач) зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно з п. 6.1. договору, оплата вартості послуг позивача (оператора ГРМ з розподілу природного газу) здійснюється відповідачем (споживачем) за тарифом встановленим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з п. 6.3 договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 6.4 договору сторони узгодили, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється відповідачем (споживачем), на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно п. 6.5 договору, у разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов'язань за цим договором.

Згідно п. 6.6. договору, надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватись підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформляється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 7.2 договору оператор ГРМ має право отримувати від споживача оплату за цим договором.

Споживач зобов'язується відповідно до п.7.4 договору здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст.173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і не господарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання положень вищевказаного договору позивач надає послугу розподілу природного газу, а відповідач приймає зазначену послугу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води.

Факт виконання позивачем договірних зобовязань з розподілу природного газу відповідачу та факт його отримання останнім підтверджується наявними в справі документами, зокрема актами надання послуг розподілу природного газу належним чином підписані та скріплені печатками сторін (акт № СУМ00018047 від 31.12.2016 року, акт № СУМ00002023 від 31.01.2017 року, акт № СУМ00004118 від 28.02.2017).

Остаточний розрахунок за фактично надані послуги розподілу природного газу, згідно умов договору, здійснюються до 10-го числа місяця, наступного за звітним, але відповідач порушив терміни розрахунків за надані, передбачені умовами п.6.4 укладеного між сторонами договору, в звязку з чим, у відповідача станом на 02.10.2017 року виникла заборгованість перед позивачем за отримані послуги розподілу природного газу в розмірі 23 071 грн. 90 коп.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що фактично на момент розгляду справи зобовязання з оплати отриманих послуг розподілу природного газу відповідачем в строки, передбачені договором не виконано, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 23 071 грн. 90 коп. визнаються судом обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 629 Цивільного кодексу України визначає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

За несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 року, позивач просить стягнути з відповідача 1 475 грн. 34 коп. інфляційних збитків за період січень-липень 2017 року та 421 грн. 25 коп. 3% річних за період з 11.01.2017 року по 02.10.2017 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу та 3% річних, сплата яких передбачена ст.625 ЦК України не є штрафними санкціями, а виступають відповідно способом захисту майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом перевірено обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку інфляційних збитків та 3 % річних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 1 475 грн. 34 коп. інфляційних збитків за період січень-липень 2017 року та 421 грн. 25 коп. 3% річних за період з 11.01.2017 року по 02.10.2017 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі положень статті 625 наведеного вище Кодексу.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним з наслідків порушення зобовязання, передбачених статтею 611 цього ж Кодексу є сплата неустойки. За змістом статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.2. договору розподілу, у разі порушення відповідачем (споживачем) строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За несвоєчасну оплату рахунків позивача (оператора) відповідачу нараховано пеню в сумі 2 329 грн. 19 коп. за період з 11.02.2017року по 11.07.2017 року.

Враховуючи те, що судом встановлено факт порушення грошового зобовязання по Договору з боку відповідача, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 329 грн. 19 коп. за період з 11.02.2017 року по 11.07.2017 року обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відділу освіти Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області (42800, Сумська область, смт. Велика Писарівка, вул. Ярослава Мудрого, 1, код 02147724) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (40030, м. Суми, вул. Береста, 21, код 03352432) 23 071 грн. 90 коп. основного боргу, 1 475 грн. 34 коп. інфляційних збитків, 421 грн. 25 коп. 3% річних, 2 329 грн. 19 коп. пені, 1 600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 24.10.2017 р.

Суддя ОСОБА_2