РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017Справа №910/14096/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

До Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

Про стягнення 28 169,27 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Алендар Ю.І.

Від відповідача: Лінкевич О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - відповідач) про стягнення 28 169,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем в порядку статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.17. порушено провадження у справі № 910/14096/17 та призначено її до розгляду на 14.09.17.

12.09.17. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

14.09.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 14.09.17., 28.09.17. було оголошено перерву до 28.09.17., 17.10.17.

26.09.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 17.10.17. відповідачем було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 17.10.17. було оголошено перерву до 19.10.17.

В судовому засіданні 19.10.17. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні 19.10.17. проти позову заперечував.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/14096/17.

В судовому засіданні 19.10.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.16. між позивачем (Страховиком) та ОСОБА_3 (Страхувальником) укладено Договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 3-01 (Договір), відповідно до якого страховик прийняв під страховий захист автомобіль марки Audi, д.р.н. НОМЕР_1.

Відповідно до розділу 2 договору предметом договору страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням ТЗ.

23.02.17. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась по вул. Шклярука на перехресті з вул. Авдєєва Чорноморського в м. Одеса, автомобіль марки Audi, д.р.н. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП № 111616.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля марки BMW, д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Київського районного суду міста Одеси від 23.03.17. в адміністративній справі № 520/2517/17.

Згідно зі звітом № 17/3/256/736474 від 17.03.17. вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Audi, д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження у вказаній ДТП склала 32 226,31 грн. Оцінка здійснена суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5

Ремонтною калькуляцією №1548 від 23.02.17. зробленою системою AUDATEX вартість ремонту автомобіля марки Audi, д.р.н. НОМЕР_1 склала 32 226,31 грн. (26 855,26 грн. + ПДВ 5 371,05 грн.).

На підставі страхового акту № 2372-02 від 28.03.17. позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив суму страхового відшкодування у розмірі 32 140,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 6310 від 28.03.17.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 2929 від 13.04.17. в якій просив повернути сплачене ним страхове відшкодування в розмірі 32 140,00 грн. Проте відповідач виконав вимогу частково у розмірі 3 460,73 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України (ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон).

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За статтями 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий, чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0312656 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки BMW, д.р.н. НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, застрахований у відповідача.

При цьому судом враховано, що у вказаному Полісі зазначено д.р.н. застрахованого транспортного засобу НОМЕР_3, однак, VIN код автомобіля BMW, д.р.н. НОМЕР_2 та автомобіля BMW, д.р.н. НОМЕР_3 є однаковим, що сторонами підтверджується, з огляду на що суд приймає як належний доказ страхування цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки BMW, д.р.н. НОМЕР_2 Полісом АК/0312656.

За вказаним Полісом франшиза становить 510,00 грн., ліміт відповідальності страховика 100 000,00 грн. за шкоду заподіяну майну.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються не тільки приписами Закону України "Про страхування", умовами договору добровільного страхування, а також загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу та завжди зменшується на суму франшизи. Крім цього, якщо сума, що відповідає розміру оціненої шкоди з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то воно зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Системний аналіз положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування відповідальності страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди на умовах, визначених саме цим законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 512 та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яка є предметом спору в цій справі, та яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 №6-49цс14 та від 02.12.2015 №6-691цс15).

Тож сама по собі виплата позивачем страхового відшкодування за договором добровільного страхування без урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу не має наслідком автоматичного виникнення у страховика за договором обов'язкового страхування обов'язку відшкодувати виплачену суму, якщо така розрахована без урахування фізичного зносу транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України; якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Враховуючи те, що позивач сплатив страхове відшкодування на особистий рахунок Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 6310 від 28.03.17., а також з огляду на те, що позивачем не було надано доказів проведення ремонту застрахованого транспортного засобу, розмір страхового відшкодування мав бути зменшеним на розмір податку на додану вартість (20%).

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст. 29 п. 32.7 ст. 32 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Необхідною умовою для відшкодування матеріального збитку особою, відповідальною за заподіяний збиток на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є наявність оцінки завданої шкоди, проведеної у встановленому законом порядку.

Розрахунок зносу транспортного засобу здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003р. (далі - Методика).

З матеріалів справи вбачається, що звітом № 17/3/256/736474 від 17.03.17. вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Audi, д.р.н. НОМЕР_1 склала 32 226,31 грн. та оцінка здійснена суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 з дотриманням вимог Методики.

Відповідно до пункту 5.1 Методики встановлено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Верховним Судом України у листі від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Враховуючи те, що до страховика переходить право вимоги в межах фактичних витрат, які пов'язані з відновленням транспортного засобу з урахуванням франшизи, то, судом встановлено, що позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у сумі 22 884,53 грн., яка визначена виходячи з вартості ремонтних робіт з урахуванням зносу (32 226,31 грн.), за мінусом ПДВ (20%), за мінусом суми франшизи за договором обов'язкового страхування (510,00 грн.), та за мінусом суми, сплаченої відповідачем позивачу (3 460,73 грн.), а саме: 32 226,31 грн. - 5 371,05 грн. - 510,00 грн. - 3 460,73 грн. = 22 884,53 грн.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не прийняті судом до уваги як необґрунтовані та безпідставні, та як такі, що спростовуються матеріалами справи та наданим судом обґрунтуванням.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 22 884,53 грн. страхового відшкодування, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В частині стягнення 5 284,74 грн. страхового відшкодування суд відмовляє в позові.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича,31; ідентифікаційний код 31650052) 22 884 (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 53 коп. страхового відшкодування, 1 299 (одну тисячу двісті дев'яносто дев'ять) грн. 83 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.10.17.

Суддя Т.М. Ващенко