ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 жовтня 2017 р. Справа № 903/730/17

за позовом: Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив СУПЕРНОВА, м.Луцьк

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк

про стягнення 21400,00грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність №46 від 15.09.2017р.

від відповідача: не прибув

Суть спору: позивач Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив СУПЕРНОВА звернувся до суду з позовом до відповідача - Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 21400,00 грн. основного боргу.

В обґрунтування посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки щодо повного та своєчасного розрахунку.

В підтвердження позовних вимог позивач подав платіжне доручення №8 від 05.01.2017р., №80 від 16.12.2016р., карту рахунку:631 за період з 01.12.2016р. по 31.08.2017р., вимогу про повернення грошових коштів в сумі 21400,00грн.

Представник позивача через відділ документального забезпечення та контролю подав власне письмове підтвердження того, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи з спору між цими сторонами, про цей предмет і з цих підстав та відсутнє рішення вище перелічених органів з даного спору; докази на підтвердження повноважень голови правління на підписання позовної заяви; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «СУПЕРНОВА» та Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, зареєстровані за вх. №01-54/9281/17 від 12.10.2017р.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача вимог ухвали суду не виконав, в судове засідання не прибув, письмових пояснень по суті заявленої позовної заяви суду не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №014.

За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р., № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі достатні документи, необхідні для розгляду справи по суті, представник відповідача ухилився від виконання вимог ухвали суду від 21.09.2017р., не надав суду документів та пояснень по суті заявленого позову, наявність заборгованості не підтвердив та й не спростував, причин не виконання вимог ухвали не повідомив, суд дійшов висновку про судовий розгляд справи без участі представника відповідача за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив СУПЕРНОВА (позивач) на підставі платіжних доручень №8 від 05.01.2017р. та №80 від 16.12.2016р. перерахував Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 (відповідачу) грошові кошти в сумі 21400,00грн. за дошку обрізну та брус (а.с.7).

Відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

На день розгляду справи заборгованість становить 21400,00грн., яка підтверджена платіжними дорученнями №8 від 05.01.2017р., №80 від 16.12.2016р., карткою рахунку:631 за період з 01.12.2016р. по 31.08.2017р.

Позивач 22.06.2017р. на адресу відповідача надіслав вимогу про повернення грошових коштів, однак останнім залишена без відповіді та задоволення (а.с. 9).

Зазначену вимогу відповідач отримав 06.07.2017р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.10), однак кошти станом на 17.10.2017р. так і не повернув.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач вимог ухвали суду не виконав, доказів які б спростували заборгованість не подав.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача підлягає задоволенню в сумі 21400,00грн.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 144, 173 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (43000, м.Луцьк, вул. Захарова, буд.12, кор. 8, кв.15, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив СУПЕРНОВА (43018, м.Луцьк, вул. Цегельна,28, ) 21400,00грн. заборгованості та 1600,00грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

18.10.2017р.

Суддя В. М. Дем`як