РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017Справа №910/15119/17

За позовом Інституту фізіології ім. О. О. Богомольця Національної академії наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології пожежогасіння"

про стягнення 22 835,23 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Калман Д.А. - представник за довіреністю № 104/1-73 від 20.01.17
від відповідача не з'явився

В судовому засіданні 18.10.2017, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології пожежогасіння" про стягнення 22 835,23 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.12.2015р. між Інститутом фізіології ім. О. О. Богомольця Національної академії наук України (надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології пожежогасіння" (надалі - відповідач) був укладений договір оренди №172015 (надалі - Договір), відповідно до умов якого позивач передав по Акту приймання-передачі, а відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме державне майно, що перебуває на балансі Інституту фізіології ім. О. О. Богомольця Національної академії наук України. Однак, в порушення умов договору, відповідачем неналежно виконувались зобов'язання в частині оплати, в результаті чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 22 835,23 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15191/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 04.10.2017.

У судовому засіданні 04.10.2017 представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2017 суд в порядку ст. 77 ГПК України відклав розгляд справи на 18.10.2017.

13.10.2017 до канцелярії господарського суду надійшов супровідний лист відповідача, відповідно до якого останній повідомив про часткову сплату заборгованості та про намір в найближчий час погасити наявний борг у повному обсязі. В підтвердження зазначеного відповідач надав Лист гарантію оплати вих. № 03-10/17 від 03.10.2017, підписані акти звіряння взаєморозрахунків та платіжні доручення щодо оплати заборгованості.

У судове засідання, призначене на 18.10.2017, з'явився представник позивача, який подав письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог. У поданій заяві позивач зазначає, що у зв'язку з частковим погашення відповідачем заборгованості борг останнього станом на 18.10.2017 становить 11 584,68 грн.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п.17 Листа Вищого господарського суду від 20.10.2006, № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач.

Враховуючи викладене, судом приймається вказана заява позивача до розгляду, тобто у справі має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

У судовому засіданні суд заслухав представника позивача, який позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення підтримав та надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини відсутності суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 536, з якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду 12.10.2017. Клопотання про відкладення від відповідача не надходило.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

01 грудня 2015 року між Інститутом фізіології ім. О. О. Богомольця Національної академії наук України (надалі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології пожежогасіння" (надалі- відповідач, орендар) було укладено договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України № 172015 (надалі- договір).

Відповідно до п.1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно, а саме: кімнату № 908, яка розміщена на 9-му поверсі 16-ти поверхового лабораторного корпусу (літера «Р», «Р1»), загальною площею 24,9 кв.м., надалі майно, що перебуває на балансі Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України за адресою: 01024, м. Київ, вул. академіка Богомольця, 4, вартість якого згідно з висновком про вартість майна (актом оцінки) від 31 серпня 2015 року і за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 31 серпня 2015 року і загальною площею 24,9 кв. метри становить 181 932,00 грн.

До даного договору сторонами було укладено Угоду №1 від 12.01.2016 та Угоду № 2 від 02.02.2016, що є невід'ємними частинами договору оренди.

Згідно з п.1.2. договору майно передається в оренду з метою розміщення офісу.

За умовами п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна.

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786 зі змінами і становить без ПДВ станом на листопад 2015 року місяць (базовий місяць) - 2 755,45 грн (дві тисячі сімсот п'ятдесят п'ять гривень 45 копійок), без ПДВ (п. 3.1. договору).

Крім орендної плати Орендар щомісячно по розрахункам Орендодавця сплачує : - відшкодування податку на землю в розмірі 764,30 грн., в тому числі ПДВ 127,38 грн. (п. 3.1.1. договору в редакції Угоди №2).

Також Орендар сплачує Орендодавцю по розрахункам Орендодавця: відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідно до п. 3.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Індекси інфляції розраховуються Державною службою статистики України.

Орендна плата перераховується Орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарської діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 30 числа поточного місяця (п. 3.4. договору).

За умовами договору до обов'язків орендаря належить, зокрема, своєчасно і в повному обсязі щомісячно сплачувати орендодавцеві орендні платежі за цим договором, на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендним платежам та інших обов'язкових платежів, передбачених цим договором.

Орендодавець в свою чергу зобов'язаний, зокрема, надавати орендарю рахунки орендних платежів не пізніше останнього дня поточного місяця.

Цей договір укладено строком на 2 роки і 11 місяців, що діє з 01 грудня 2015 року до 30 жовтня 2018 року включно.

Одночасно з даним договором між сторонами було укладено Договір № 172015к про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

На виконання умов договору оренди № 172015 від 01.12.2015 позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування об'єкт оренди, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі нерухомого майна від 01.12.2015 року.

За твердженням позивача, спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що відповідач всупереч умовам договору оренди належним чином не виконав своїх зобов'язань щодо сплати орендних, комунальних та інших платежів за цим договором, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 22 835,23 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією № 104/1-645 від 07.08.2017, у якій просив погасити наявну заборгованість та підписати акт звіряння взаєморозрахунків по всім статтям фінансування за період з 01.07.2017 по 01.08.2017.

Оскільки станом на моменту розгляду спору заборгованість відповідача в повній мірі не сплачена, позивач з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача 11 584,68 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Матеріалами справи (акт приймання-передачі нерухомого майна від 01.12.2015) підтверджується факт передачі позивачем та прийняття відповідачем у строкове платне користування кімнату № 908, загальною площею 24,9 кв.м., яка розтащована на 9-му поверсі 16-ти поверхового лабораторного корпусу (літера «Р», «Р1») за адресою: 01024, м. Київ, вул. Ак. Богомольця, 4.

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Отже, з урахуванням вимог ст. 530 ЦК України та умов договору, строк виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати орендних, комунальних та інших платежів станом на момент розгляду спору настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи те, що сума основної заборгованості за договором № 172015 від 01.12.2015 належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем не заперечується, про що свідчить лист гарантія оплати та підписані акти звірки взаєморозрахунків, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 11 584,68 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням встановлених вище судом обставин, беручи до уваги невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором та факт наявності заборгованості підтверджений матеріалами справи, позовні вимоги Інституту фізіології ім. О. О. Богомольця Національної академії наук України підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології пожежогасіння" (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 4, кімната 907, ідентифікаційний код 38148386) на користь Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця Національної академії наук України (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 4, ідентифікаційний код 05417093) заборгованість у розмірі 11 584 (одинадцять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 68 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.10.2017

Суддя Пукшин Л.Г.