ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Справа № 907/864/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Поліщука В.Ю., Удовиченка О.С.
розглянувши касаційну скаргуПАТ "Авант-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Авант-Банк" Кічука О.В.
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017
у справі Господарського суду № 907/864/16 Закарпатської області
за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_6
до1. ПАТ "Авант-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію "Авант-Банк" Чернявської О.С.; 2. Всеукраїнської громадської організації "Українська правнича група"
просолідарне стягнення з відповідачів 17 051, 57 грн. заборгованості за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013, нарахованої за період з 27.02.2016 по 04.04.2016, та зобов'язання відповідача 1 внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Авант-Банк", якими включити до реєстру вимоги ФОП ОСОБА_6 щодо сплати 46 497, 25 грн. заборгованості за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013
у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представників:

у приміщенні Господарського суду Закарпатської області:

фізичної особи-підприємця ОСОБА_6: Вакула Ю.І. (договір про надання правової допомоги №АБВП16-02/22 від 22.02.2016).

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_6 (далі - ФОП ОСОБА_6, позивач) звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ПАТ "Авант-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію "Авант-Банк" Чернявської О.С. (далі - відповідача-1) та Всеукраїнської громадської організації "Українська правнича група" (далі - відповідача-2) про солідарне стягнення з відповідачів 17 051, 57 грн. заборгованості за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013, нарахованої за період з 27.02.2016 по 04.04.2016, та зобов'язання відповідача-1 внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Авант-Банк", якими включити до реєстру вимоги ФОП ОСОБА_6 щодо сплати 46 497, 25 грн. заборгованості за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013, на підставі статей 553, 554, 759, 762, 785, 793, 795 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 193, 197, 283, 291 Господарського кодексу України, статей 36, 48, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (том 1, а.с. 6 - 112).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.12.2016 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду у судовому засіданні на 26.01.2017, яке неодноразово відкладалося ухвалами суду (том 1, а.с. 2).

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.03.2017 (суддя Васьковський О.В.) позов задоволено частково (абзац 1 резолютивної частини рішення); стягнено з відповідачіа-1 на користь позивача 17 051, 57 грн. заборгованості за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013 за період з 27.02.2016 по 04.04.2016 (абзац 2 резолютивної частини рішення); зобов'язано відповідача-1 внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Авант-Банк", якими включити до реєстру вимоги ФОП ОСОБА_6 щодо сплати заборгованості за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013 на суму 46 497, 25 грн. (абзац 3 резолютивної частини рішення); в решті позову відмовлено (абзац 4 резолютивної частини рішення); стягнено з відповідача-1 в дохід державного бюджету 2 756 грн. судового збору (абзац 5 резолютивної частини рішення) (том 1, а.с. 191 - 199).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач-1 звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції від 06.03.2017 та прийняти нове рішення про відмову в позові, судові витрати відповідача за подання апеляційної скарги покласти на позивача, мотивуючи порушенням місцевим господарським судом положень законодавства України, що визначає порядок задоволення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вимог кредиторів банку, що ліквідується, та неповнотою дослідження обставин, що мають значення для справи.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 (колегія суддів у складі: головуючого судді - Хабіб М.І., суддів: Зварич О.В., Юрченка Я.О.) у задоволенні апеляційної скарги відмовлено; рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.03.2017 змінено шляхом викладення абзацу 3 його резолютивної частини в такій редакції:

"Публічному акціонерному товариству "Авант-Банк", ідентифікаційний код 36406512, місцезнаходження: 02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7 в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Авант-Банк" Кічука Олега Івановича внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Авант-Банк" та включити до реєстру вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, ідент. номер НОМЕР_1, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, АДРЕСА_1 про сплату 41 137, 36 грн. заборгованості за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013. У включенні до реєстру заборгованості за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013 на суму 5 359, 89 грн. відмовити.".

В решті рішення залишено без змін (том 2, а.с. 38 - 49).

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями по суті спору, відповідач-1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду від 13.06.2017 та рішення суду першої інстанції від 06.03.2017 та прийняти нове рішення про відмову у задоволення позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи порушенням судами попередніх інстанцій положень статті 631 ЦК України, статей 2, 36, 45, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та неповнотою з'ясування обставин справи на предмет належності та допустимості листів позивача від 26.02.2016 та від 27.02.2016 про сплату відповідачем-1 заборгованості з орендної плати за спірним договором оренди як доказів пред'явлення позивачем кредиторських вимог до банку, що ліквідується, а також на предмет правомірності нарахування позивачем орендної плати за період з 27.02.2016 по 04.04.2016, зважаючи на погоджений сторонами спору строк дії договору оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013 протягом 2 років та 11 місяців, тобто з 27.03.2013 по 27.02.2016 включно.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.09.2017 у справі №907/864/16 колегією суддів у складі: головуючого судді Катеринчук Л.Й., суддів: Куровського С.В., Удовиченка О.С. прийнято до провадження касаційну скаргу ПАТ "Авант-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію "Авант-Банк" Кічука О.В. на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 та призначено її розгляд у судовому засіданні на 17.10.2017 о 10 год. 10 хв.

Розпорядженням виконуючого обов'язки керівника апарату Вищого господарського суду України №08.03-04/4831 від 17.10.2017 у зв'язку з перебуванням судді Куровського С.В. на лікарняному відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №907/864/16, за результатами якого згідно з протоколом автоматизованого розподілу визначено склад колегії суддів: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Поліщук В.Ю., Удовиченко О.С.

10.10.2017 до Вищого господарського суду України надійшла заява від 05.10.2017 представника позивача - адвоката Вакули Ю.І. про закриття касаційного провадження у справі №907/864/16 з посиланням на обставини підписання касаційної скарги від імені відповідача-1 Кічуком О.І. за відсутності доказів наявності у нього статусу адвоката, тоді як провадження у справі №907/864/16 порушено ухвалою місцевого господарського суду від 23.12.2016, у зв'язку з чим представництво сторін даного спору в суді касаційної інстанції з 01.01.2017 може здійснюватися виключно адвокатами.

Розглянувши подану заяву у судовому засіданні 17.10.2017 та вислухавши думку присутнього в Господарському суді Закарпатської області в режимі відеоконференції з Вищим господарським судом України представника позивача - адвоката Вакули Ю.І., який підтримав подану ним заяву, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про закриття касаційного провадження та розгляд касаційної скарги ПАТ "Авант-Банк" по суті з огляду на її підписання від імені відповідача-1 Кічуком О.І., якого призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Авант-Банк" з 25.05.2017 на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2065 від 22.05.2017 "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Авант-Банк"", що надає Кічуку О.І. право підпису документів, в тому числі касаційних скарг, від імені ПАТ "Авант-Банк" в силу закону (пункт 1 частини 3 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

При цьому, колегія суддів касаційного суду зазначає, що за даними ЄДРЮОФОПГФ, які перевірено Вищим господарським судом України в ході підготовки касаційної скарги ПАТ "Авант-Банк" до розгляду, особою, яка має право вчиняти дії від імені ПАТ "Авант-Банк", як юридичної особи, без довіреності в процедурі його ліквідації як неплатоспроможного банку є ліквідатор Кічук Олег Іванович. Зазначені відомості є достовірними та можуть бути використані у спорі з третьою особою в розумінні частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань".

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши присутнього в приміщенні Господарського суду Закарпатської області представника позивача - адвоката Вакулу Ю.І., дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Статтями 626, 627, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Положеннями частин 1, 5 статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 795 ЦК України визначено, що повернення наймачем будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), що є предметом договору найму (оренди), оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договорів найму (оренди) припиняється.

Отже, орендар за договором оренди нежитлового приміщення зобов'язаний сплачувати орендодавцю орендну плату в розмірі та у строк, погоджені сторонами договору оренди; при цьому, у разі закінчення строку дії договору оренди нерухомого майна, на який його було укладено, орендні правовідносини сторін припиняються лише з моменту підписання сторонами акта про передання предмета оренди від орендаря до орендодавця.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; ліквідація банку - процедури припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Положеннями статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, однак, зазначене обмеження не поширюється на зобов'язання банку щодо витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті.

Отже, запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку не є підставою для припинення договору оренди нежитлового приміщення, що використовується у господарській діяльності банку, при цьому, встановлене законом обмеження щодо задоволення вимог кредиторів банку на період дії його тимчасової адміністрації не поширюється на зобов'язання банку-орендаря щодо сплати орендної плати за користування нерухомим майном в цілях його господарської діяльності.

Відповідно до статей 44, 45, 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет та здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини 2 статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Отже, кредитори неплатоспроможного банку вправі заявити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб свої вимоги до банку протягом 30 днів з дня опублікування Фондом відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку як юридичної особи. При цьому, законодавцем не встановлено спеціальних вимог до форми та змісту заяви кредиторів з вимогами до банку, що ліквідується. Також, законодавцем не заборонено кредитору звернутися до банку-боржника з своїми грошовими вимогами одразу, як йому стало відомо про введення ліквідаційної процедури банку, до моменту публікації оголошення, оскільки з моменту введення ліквідаційної процедури наступає строк виконання всіх зобов'язань банку-боржника перед його кредиторами, незалежно від моменту публікації оголошення.

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, на підставі договору оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013, укладеного між відповідачем-1, як орендарем, та ФОП ОСОБА_10, як орендодавцем, 28.03.2013 банку передано в оренду нежитлове приміщення, площею 82,9 кв.м., що розташоване в місті Ужгороді по вулиці Минайській, 30, з метою розміщення відділення ПАТ "Авант-Банк" строком на 2 роки та 11 місяців; за умовами договору орендар зобов'язався сплачувати орендодавцю орендну плату в розмірі 12 000 грн. в місяць та вартість комунальних послуг не пізніше 25-го числа кожного місяця, наступного за місяцем фактичної оренди, відповідно до наданого рахунку-фактури.

Судами встановлено, що в подальшому спірне нежитлове приміщення перейшло у власність позивача, у зв'язку з чим додатковими угодами №3 від 01.10.2014 та №4 від 01.09.2015 до договору оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013 замінено сторону договору - орендодавця на позивача та зменшено з 01.10.2015 розмір орендної плати до 11 000 грн.

Суди встановили, що під час дії спірного договору оренди на підставі постанови Правління Національного банку України №44 від 29.01.2016 "Про віднесення ПАТ "Авант-Банк" до категорії неплатоспроможних" рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №96 від 29.01.2016 у ПАТ "Авант-Банк" введено тимчасову адміністрацію строком на один місяць - з 29.01.2016 по 28.02.2016.

Також, судами встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України №109 від 25.02.2016 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Авант-Банк"" рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №262 від 26.02.2016 з 26.02.2016 припинено здійснення тимчасової адміністрації банку та розпочато процедуру ліквідації з 26.02.2016 по 25.02.2018; уповноваженою особою Фонду призначено Ларченко І.М., якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Авант-Банк".

Відтак, як встановлено судами, з дня початку процедури ліквідації відповідача-1, як неплатоспроможного банку, вважається таким, що настав строк виконання всіх його грошових зобов'язань в силу закону (пункт 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Матеріалами справи підтверджуються та судами встановлено обставини невиконання відповідачем-1 зобов'язань із сплати орендної плати за користування нежитловим приміщенням для розміщення відділення ПАТ "Авант-Банк" за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013 та щодо оплати комунальних послуг з грудня 2015 року, що не заперечується відповідачем-1.

При цьому, судами встановлено, що введення в ПАТ "Авант-Банк" у січні 2016 року тимчасової адміністрації не могло бути підставою для припинення виконання зобов'язань за спірним договором оренди.

Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено обставини звернення позивача, як орендодавця спірного нежитлового приміщення, з листами від 26.02.2016 та від 27.02.2016 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Авант-Банк" Ларченко І.М. про сплату заборгованості за договором оренди з наданням актів виконаних робіт, рахунків на оплату орендної плати та комунальних послуг (том 1, а.с. 30 - 35).

Зазначені листи судами оцінено як такі, що за своєю суттю є вимогами позивача-кредитора до відповідача-1, як неплатоспроможного банку, які пред'явлено в межах визначеного частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строку заявлення кредиторами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб своїх вимоги до банку, що ліквідується, у зв'язку з чим суди дійшли висновку, що Фонд безпідставно не розглянув вимоги позивача та не включив заборгованість з оплати відповідачем-1 орендної плати за користування спірним нежитловим приміщенням для господарських потреб банку до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що у відповідача-1, як орендаря, наявна заборгованість з оплати орендної плати на суму 63 548, 82 грн., з яких 46 497, 25 грн. до початку введення процедури ліквідації відповідача-1, як установи банку, та 17 051, 57 грн. - після початку процедури ліквідації відповідача-1, вимогу з оплати якої позивач пред'явив банку, що ліквідується, відповідно до листів від 26.02.2016 та від 27.02.2016, направлених уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Авант-Банк", тому визнав такі вимоги позивача обґрунтованими та зобов'язав уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Авант-Банк" (відповідача-1) внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Авант-Банк" та включити вимоги позивача на суму 46 497, 25 грн. за спірним договором оренди.

При цьому, суд першої інстанції відмовив в позові щодо солідарного стягнення суми заборгованості в розмірі 17 051, 57 грн. з відповідача-2, поряд із відповідачем-1, з огляду на обставини припинення правовідносин поруки у зв'язку з непред'явленням позивачем вимоги до відповідача-2, як поручителя, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання відповідача-1 перед позивачем з оплати орендної плати.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд погодився із здійсненою місцевим господарським судом оцінкою доказів у справі, однак, зважаючи на подання позивачем під час апеляційного провадження заяви про зменшення заявлених вимог на суму 5 359, 89 грн., у зв'язку з допущеними позивачем механічними описками при розрахунку їх розміру, апеляційний суд зменшив визнану судом першої інстанції суму заборгованості відповідача-1 перед позивачем з оплати орендної плати за договором оренди №Ужг-1303 від 27.03.2013, яка підлягає включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Авант-Банк", до 41 137, 36 грн. (том 2, а.с. 9 - 15).

Колегія суддів касаційного суду, переглядаючи справу в межах предмета касаційного оскарження, погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог, вважає їх такими, що зроблені за умов повноти дослідження обставин справи, а доводи позивача про неналежну оцінку судами обставин справи на предмет відсутності підстав для задоволення позовних вимог з посиланням на неналежність наданих позивачем доказів на підтвердження факту його звернення з кредиторськими вимогами до відповідача-1, як банку, що ліквідується, колегія суддів касаційного суду відхиляє, як необґрунтовані, оскільки положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не встановлено спеціальних вимог до форми та змісту заяв кредиторів з вимогами до неплатоспроможного банку, тоді як листи позивача від 26.02.2016 та від 27.02.2016 з вимогами про оплату відповідачем-1 заборгованості за спірним договором оренди нежитлового приміщення, які направлено уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Авант-Банк", оцінено судами як такі, що за своєю суттю є вимогами позивача-кредитора до відповідача-1 в порядку частини 5 статті 45 цього Закону.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у даній справі прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому правові підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ПАТ "Авант-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Авант-Банк" Кічука О.В. залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у справі №907/864/16 залишити без змін.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Ю. Поліщук

О.С. Удовиченко