РІШЕННЯ

10.10.2017Справа №910/15930/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15930/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ЛОГІСТІК», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «АКТАШ ЛТД», м. Київ,

про стягнення 9 310,53 грн.,

за участю представників:

позивача - Негоди А.А. (довіреність від 12.09.2017 № б/н);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУД ЛОГІСТІК» (далі - ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АКТАШ ЛТД» (далі - ТОВ «АКТАШ ЛТД») про стягнення з відповідача: 7 930,88 грн. основного боргу, який виник у зв'язку з неналежним виконанням договору транспортно-експедиторського обслуговування від 12.10.2016 № 573 (далі - Договір); 1 379,65 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, а всього 9 310,53 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 10.10.2017.

03.10.2017 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

09.10.2017 відповідач подав суду копію платіжного доручення від 08.10.2017 № 162 на суму 7 930,88 грн., що підтверджує сплату основного боргу.

10.10.2017 позивач подав суду заяву про уточнення суми позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача пеню у сумі 1 379,65 грн. та судовий збір у сумі 1 600 грн.; повідомив суд про погашення відповідачем суми основного боргу.

Відповідно до пункту 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі Постанова № 18) Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України), зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Подана позивачем заява не відповідає вимогам статті 22 ГПК України та не приймається судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 зі справи № 910/15930/17 провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 7 930,88 грн. припинено.

Представник позивача у судовому засіданні 10.10.2017 надав пояснення по суті спору та просив суд стягнути з відповідача пеню у сумі 1 379,65 грн.

Представник відповідача у судове засідання 10.10.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про дачу, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвала Господарського суду міста Києва була надіслана учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверт з ухвалою суду, які повернуті з поштової адреси відповідача з відміткою Укрпошти «Зак.термін.збер.».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 Постанови № 18 зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 10.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.10.2016 ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» (експедитор) і ТОВ «АКТАШ ЛТД» (клієнт) було укладено Договір, за умовами якого:

- клієнт доручає, а експедитор зобов'язується організовувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг клієнтові за погодженням сторін (пункт 1.1 Договору);

- умови перевезення, вид і найменування вантажу, вид транспорту, розмір плати експедиторові, пункти відправлення та призначення, а також інші умови пов'язані з виконанням Договору встановлюються за угодою сторін і оформлюються заявками по формі погодженій сторонами в додатку № 1 до Договору (пункт 1.2 Договору);

- термін дії Договору встановлюється з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016. При відсутності пропозицій про розірвання Договору за 20 днів до терміну припинення його дії, такий Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік (пункт 9.5 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Гусак О.М., яка діяла на підставі статуту, та від відповідача - генеральним директором Твердоступ Л.О., яка діяла на підставі статуту, та скріплено печатками сторін.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Отже, укладений позивачем і відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.

На виконання умов Договору, сторонами було укладено заявки від 12.10.2016 № 1 та № 1.1, за умовами яких:

- позивач взяв на себе обов'язок здійснити міжнародне перевезення вантажу (мармур) у контейнері ADMU2421220 за коносаментом 16/11/300/07387-0016678 за маршрутом порт Ізмір - порт Одеса - м. Київ;

- загальна вартість послуг - 62 930,88 грн.;

- відповідач взяв на себе обов'язок сплатити вартість перевезення протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з дати прибуття контейнера в порт призначення (підпункт 4.2.3 Договору).

Відповідно до статті 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ «ГУД ЛОГІСТІК» надало ТОВ «АКТАШ ЛТД» послуги на виконання умов Договору та заявок на загальну суму 69 930,88 грн., що підтверджується актом надання послуг від 27.11.2016 № 1678 на суму 62 930,88 грн.

Вказаний акт підписано повноважними представниками сторін і скріплено печатками сторін без зауважень та приймається судом як належний доказ виконання позивачем договірних зобов'язань.

Крім того, факт надання послуг за Договором та заявками підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 46513, відповідно до якої вантаж було доставлено 26.11.2016.

Також, позивач виставив відповідачу такі рахунки:

- від 28.11.2016 № 2740 на суму 23 497 грн.;

- від 28.11.2016 № 2741 на суму 33 360,20 грн.;

- від 28.11.2016 № 2742 на суму 23 497 грн.

Позивач зазначає, що ним частково були отримані грошові кошти від відповідача, а саме у сумі 55 000 грн., що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 23.12.2016 № 74 на суму 20 000 грн.; від 28.02.2017 № 110 на суму 10 000 грн.; від 23.03.2017 № 124 на суму 10 000 грн.; від 31.03.2017 № 125 на суму 10 000 грн.; від 20.04.2017 № 133 на суму 5 000 грн.

Таким чином, сума заборгованості відповідача за Договором та заявками склала 7 930,88 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогами оплатити заборгованість (листи від 07.02.2017 № 1/07; від 27.03.2017 № 1/27), які були залишені без відповіді та реагування.

У свою чергу, ТОВ «АКТАШ ЛТД» умови Договору не виконало та за отриманий товар у визначений у Договорі строк не розрахувалося, внаслідок чого виник борг у сумі 7 930,88 грн.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з умовами Договору та заявками відповідач мав сплати заборгованість у встановлений строк, а саме протягом 21 календарного дня з дати прибуття контейнера в порт, а саме до 17.12.2016.

Разом з тим, після порушення провадження у даній справі відповідач повністю погасив заборгованість за Договором, перерахувавши позивачеві грошові кошти у сумі 7 930,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 08.10.2017 № 162 на суму 7 930,88 грн., яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 було припинено провадження у справі в частині стягнення основного боргу на підставі пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 1 379,65 грн. пені (період нарахування з 14.03.2017 до 14.09.2017).

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 5.3.4 Договору передбачено, що у випадку прострочення клієнтом здійснення платежу за надані експедитором послуги, клієнт сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті, за кожен день такого прострочення.

Так, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він правильний.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

Як зазначалось, вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 зі справи № 910/15930/17 провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 7 930,88 грн. припинено.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення пені визнаються судом доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, оскільки в частині позовних вимог про стягнення основного боргу провадження припинено, а в іншій задоволено, тому позов підлягає задоволенню в частині.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в частині стягнення пені.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АКТАШ ЛТД» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12; поштова адреса: 03169, м. Київ, вул. Ватутіна, 52; ідентифікаційний код: 37471032) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ЛОГІСТІК» (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 45, офіс 201; адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 103, офіс 26; ідентифікаційний код: 39353364): 1 379 (одну тисячу триста сімдесят дев'ять) грн. 65 коп. пені та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 18.10.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук