ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 жовтня 2017 року Справа № 910/22564/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Картере В.І.,
Козир Т.П.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 13.03.2017
та на ухвалугосподарського суду міста Києва від 25.01.2017
у справі№ 910/22564/16 господарського суду міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"
доТовариства з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз"
простягнення 5 878 451,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 18.04.2017 було повернуто касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" подану на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/22564/16 на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.07.2017 було повторно повернуто касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" подану на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/22564/16 на підставі п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Подана втретє 24.07.2017 (відповідно до вхідного штампу суду апеляційної інстанції) Товариством з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" (надалі - скаржник) касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/22564/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

30.09.2016 набрав чинності Закон України № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016.

Відповідно до ч. 3 ст. 1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Отже, з 01.01.2017 представництво у Вищому господарському суді України, як суді касаційної інстанції, у справах, провадження у яких порушено після 30.09.2016, має здійснюватися адвокатами.

Оскільки провадження у справі № 910/22564/16 було порушено господарським судом міста Києва 12.12.2016, тобто після набрання чинності Закону України № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016, то при оскарженні судових рішень у даній справі в касаційному порядку сторони повинні були врахувати вказані приписи Конституції щодо представництва у судах касаційної інстанції виключно прокурорами або адвокатами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 7 ст. 28 ГПК України повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордеру обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Рішенням Ради адвокатів України від 26.02.2016 № 74 "Про затвердження роз'яснення щодо гарантій адвокатської діяльності та окремих умов дисциплінарної відповідальності", зокрема роз'яснено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, який укладається в письмовій формі. Надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема, лише на підставі доручення, не допускається, окрім випадків, передбачених частиною другою статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Укладення адвокатом договору про надання правової допомоги слід вважати обов'язком адвоката, передбаченим законом.

З наведеного вище вбачається, що обов'язковою умовою представництва адвокатом іншої особи у суді є наявність укладеного між адвокатом та особою, яку він представляє, договору про надання правової допомоги.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" - ОСОБА_5 на підставі довіреності № 1907/17-01 від 19.07.2017, завірену копію якої додано до касаційної скарги. З вказаної копії довіреності вбачається, що її видано ОСОБА_5 не як адвокату, а як представнику. Разом з тим, всупереч зазначеним вимогам, до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 здійснює адвокатську діяльність та представляє інтереси скаржника як адвокат (оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору про надання правової допомоги та інших підтверджуючих документів матеріали справи не містять), за таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, оскільки касаційну скаргу підписано представником за довіреністю, а не адвокатом.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, оскільки касаційну скаргу підписано представником за довіреністю, а не адвокатом.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Дослідивши подану втретє Товариством з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що скаржником не виконані вимоги ухвал Вищого господарського суду України від 18.04.2017 і 17.07.2017 та втретє не додано доказів надсилання копії касаційної скарги позивачу у справі, що, відповідно до наведеного, є підставою для повернення касаційної скарги скаржникові без розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Товариство з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" разом з касаційною скаргою подало клопотання про відстрочення сплати судового збору, проте, вказане клопотання не може бути розглянуто судом касаційної інстанції, оскільки, касаційна скарга подана на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2017, а в клопотанні скаржник просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017, яка, в свою чергу, не є предметом касаційного оскарження.

Таким чином, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, що є підставою для повернення скаржникові касаційної скарги без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, згідно зі ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що у клопотанні про відновлення пропущеного строку повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за клопотанням сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Клопотання про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 обґрунтовано тим, що 16.03.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" було подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017; 10.07.2017 Вищим господарським судом України касаційну скаргу ТОВ ГК "Укргаз" повернуто скаржнику; скаржник зазначає, що на даний час у нього виникла необхідність повторного звернення з касаційною скаргою, з метою відновлення порушених прав Товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Стаття 129 Конституції України визначає, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень ст. 107 ГПК України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття касаційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наведені вище порушення подання касаційної скарги, що призводять до повернення її без розгляду, вже допускалися скаржником, про що Вищим господарським судом України було винесено відповідні ухвали, проте, при даному (третьому) зверненні скаржника до суду із касаційною скаргою, вказані порушення так і не були усунуті, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами, передбаченими в ст. 22 ГПК України, та призводить до навмисного затягування розгляду даної справи.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не вбачає підстав для відновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 53, 86, п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" у відновленні строку на подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/22564/16.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.01.2017 у справі № 910/22564/16 повернути скаржнику без розгляду.

3. Справу № 910/22564/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: В.І. Картере

Т.П. Козир