ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.10.2017 Справа № 904/8017/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства "Дніпротрансмаш", м. Дніпро

про стягнення 92 100,15 грн заборгованості за договором № 1115 від 04.11.2016 та розірвання договору

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 53-02/5 від 03.01.2017;

Від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - Позивач) звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпротрансмаш" (далі - Відповідач), в якому просить господарський суд:

1) стягнути з Відповідача на свою користь 92100,15 грн., з яких: 81123,52 грн. - сума основного боргу, 7223,01 грн. - пеня, 832,60 грн. - 3% річних, 2921,02 грн. інфляційних нарахувань, а також судовий збір у сумі 3200,00 грн.

2) розірвати договір № 1115 від 04.11.2016 року про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки;

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки №1115 від 04.11.2016.

Відповідач в судові засідання, призначені на 14.09.17р. та 10.10.17р. не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (арк.с. 40). Сповіщення Відповідача про слухання справи також підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Дніпропетровської області.

У зв'язку з тим, що судом вжито достатніх заходів для сповіщення Відповідача про слухання справи, наявні у справі матеріали є достатніми для вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача .

В судовому засіданні 10.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представника Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - Власник колії) та Приватним акціонерним товариством "Дніпротрансмаш" (далі-Контрагент) 04.11.2016 року укладено договір №1115 на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки (далі-Договір), відповідно до умов якого Контрагент зобов'язався щомісячно відшкодовувати Власнику колії витрати, пов'язані з утриманням земельної ділянки (далі - Відшкодування), зайнятої залізничною колією під'їзною від ст. Заводська (інв..№ 20256) станції Коломойцевський Промвузол залізничного цеху №4, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Покровський район. Залізнична колія під'їзною від ст. Заводська станції Коломойцевський Промвузол належить Власнику колії (п. 1.1 Договору).

Щомісячна сума відшкодування складає: (9123 кв.м*690,03 грн.*1,249*1,433*3%*0,3* 1,2)/12 міс. = 10140,44грн.(у т.ч. ПДВ 1 690,07 грн.) (п. 2.1 Договору).

Контрагент зобов'язується перерахувати Власнику колії суму відшкодування, вказану в п.2.1 Договору, протягом 10 календарних днів з дати отримання рахунку. За несвоєчасну сплату суми відшкодування Контрагент несе відповідальність, передбачену п.5.2 нього Договору (п.п. 3.1, 3.2 Договору).

Додатковою угодою №1 від 14.12.2016 року до договору на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки №115 від 04.11.2016 року (арк.с. 10) сторони п. 3.1 договору виклали в наступні редакції:

Контрагент зобов'язується перерахувати Власнику колії щомісячну суму відшкодування, вказану в п.2.1 Договору, не пізніше 20 числа поточного місяця шляхом 100% попередньої оплати.

Цей Договір набуває чинності з 01.11.2016 року та діє по 31.09.2017 року (включно). Закінчення терміну дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, що мали місце під час дії цього Договору (п.п. 4.1, 4.2 Договору).

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що договір може бути розірвано за вимогою однієї зі Сторін у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Так, на виконання вимог договору, Відповідач свої зобов'язання щодо щомісячного відшкодування Власнику колії, витрат пов'язаних з утриманням земельної ділянки (далі - Відшкодування), зайнятої залізничною колією під'їзною від ст. Заводська (інв..№ 20256) станції Коломойцевський Промвузол залізничного цеху №4, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Покровський район. Залізнична колія під'їзною від ст. Заводська станції Коломойцевський Промвузол належить Власнику колії, в період з грудня 2016 року по липень 2017 року не здійснив, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 81123,52 грн.

У випадку порушення п. 3.1 Договору контрагент зобов'язаний сплатити Власнику колії пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 7223,01 грн., яка нарахована за період з 21.12.16р. по 08.08.17р.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 832,60 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 21.12.16р. по 08.08.17р. та 2921,02 грн. інфляційних втрат за період з січня по червень 2017 року. Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційні втрати відповідають вимогам чинного законодавства.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

Зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позов частково з таких підстав.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України та статті 174 ГК України.

Наведені норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 193 ГК України та статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, визначення Позивачем заборгованості Відповідача за договором на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки №1115 від 04.11.2016 ґрунтується на нормах чинного законодавства.

На підставі викладеного суд задовольняє позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості в розмірі 81123,52 грн. основного боргу, 823,60грн. 3% річних та 2921,02 грн. інфляційних втрат.

Щодо стягнення суми пені в сумі 7223,01 грн., суд вбачає підстави для часткового задоволення цієї вимоги у розмірі 6765,25 грн., оскільки розрахунок Позивача був проведений без урахування вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, яким передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Так, обставини справи свідчать про те, що прострочення у Відповідача виникло за грудень 2016 року з 21.12.2016 року, а за січень 2017 року з 21.01.2017р. Отже, нарахування пені щодо грудня 2016 року закінчується 21.06.2017р., а щодо січня 2017 року - закінчується 21.07.2017р., в той час як згідно з розрахунком Позивача сума пені нарахована за період з 21.12.16р. по 08.08.17р.

Що стосується позовних вимог щодо розірвання договору № 1115 від 04.11.2016 року про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки, суд припиняє провадження на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГГПК України, оскільки на момент вирішення спору договір закінчив свою дію - 31.09.2017 року відповідно до п.4.1 договору, отже, в цій частині предмет спору між сторонами припинив існувати.

Судові витрати у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 75, п.1-1 ч.1 ст.80, 82-85, 111-28, 116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпротрансмаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" 92100,15 грн., з яких: 81123,52 грн. - сума основного боргу, 6765,25 грн. - пеня, 832,60 грн. - 3% річних, 2921,02 грн. інфляційних нарахувань, а також судовий збір у сумі 1592,05 грн.

В частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 457,76 грн. відмовити.

В частині розірвання договору № 1115 від 04.11.2016 року про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки припинити провадження.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту підписання і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.10.2017

Суддя ОСОБА_2