ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. Справа № 914/657/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу приватного підприємства "Зорепад-Люкс" (надалі ПП "Зорепад-Люкс")

на рішення господарського суду Львівської області від 13.06.2017р.

у справі № 914/657/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний дім "Господарочка" (надалі ТзОВ "ТД "Господарочка"), м. Одеса

до відповідача ПП "Зорепад-Люкс", м. Львів

про стягнення 440 621,72 грн.,

представники сторін:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача ОСОБА_3

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України позивачу розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.06.2017 у справі №914/657/17 (суддя Петрашко М.М.) частково задоволено позов ТзОВ "ТД "Господарочка", стягнуто з ПП Зорепад-Люкс на користь позивача 361120,00 грн. основного боргу, 38508,67 грн. пені, 5994,43 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Оскаржуваним судовим рішенням встановлено, що позивач та відповідач перебували у господарських правовідносинах на підставі дистрибюторської угоди № 9 від 01.02.2016 р. (далі угода), згідно якої відповідач свій обовязок щодо оплати отриманого товару не виконав, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ПП Зорепад-Люкс оскаржило його в апеляційному порядку. Скаржник вважає, що висновки суду суперечать фактичним обставинам справи, оскільки: - в матеріалах справи відсутні докази виникнення зобовязань так як він не здійснював замовлення товару; - судом не досліджено наявність відповідних товаросупроводжувальних документів. Крім цього, господарським судом безпідставно не було прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву, подану скаржником у даній справі щодо оплати позивачем за первісним позовом послуг зберігання товару за договором зберігання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що скаржник не подав господарському суду жодних доказів на заперечення позовних вимог. Просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається:

Позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням умов дистрибюторської угоди № 9 від 01.02.2016р. в частині несплати відповідачем у справі вартості переданого товару. За умовами цієї угоди ТзОВ "Торговельний Двір "Господарочка" (продавець, позивач у справі) поставляє продукцію ПП "Зорепад-Люкс" (дистрибютор, відповідач у справі) в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у видаткових накладних, а ПП "Зорепад-Люкс" здійснює оплату отриманої продукції та її подальший продаж на умовах, визначених у даній угоді.

Згідно з пунктом 4.5 угоди право власності на продукцію переходить з моменту фактичної передачі її від продавця (позивач у справі) дистрибютору (відповідач у справі) з одночасним підписанням товаросупроводжувальних документів.

Оплата продукції здійснюється дистрибютором шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця не пізніше 21 календарного дня з дня отримання продукції; за згодою сторін, можлива часткова або повна передоплата (пункт 8.1 угоди). На виконання умов даної угоди позивачем передано, а відповідачем прийнято товар, що підтверджується видатковою накладною №3870 від 22.12.2016 р. на суму 321.070,96 грн., товарно-транспортною накладною №Т-3815 від 19.12.2016 р. (а.с. 24-26), видатковою накладною № 3815 від 19.12.2016 р. на суму 106.658,00 грн.(а.с. 28).

Відповідачем частково оплачено вартість переданого товару, що підтверджується банківським виписками (а.с. 111-135), свої зобовязання з оплати отриманого товару на суму 361120,00 грн. відповідач не виконав, доказів сплати вартості товару на час прийняття рішення судом не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою пункту 1 статті 193 ГК України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Колегією суддів встановлено, що позивач виконав своє зобовязання з поставки товару, а відповідач прийняв відповідний товар. Водночас, кореспондуючий обов'язок з оплати переданого товару відповідач виконав не повністю, у звязку з чим в нього виникла заборгованість у розмірі 361120,00 грн.

Скаржник не заперечував факту поставки йому товару, факту здійснення часткової оплати за поставлений товар, суму основного боргу, також, скаржник не виставляв претензій позивачу щодо кількості чи якості товару.

Як наслідок неналежного виконання зобовязання, позивач вимагав стягнення з відповідача 38969,57 грн. пені.

Відповідно до пункту 9.3 угоди , у разі порушення строків оплати, вказаних в п. 8.1 цієї угоди, дистрибютор сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми заборгованості, а також 3% річних від простроченої суми за кожен день прострочення, а також штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, визнав позовні вимоги позивача про стягнення пені обґрунтованими частково та такими, що підлягають до задоволення в сумі 38.508,67 грн., в частині стягнення пені в розмірі 460,90 грн. - відмовив.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Перевіривши правильність заявленої до стягнення сум основної заборгованості (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) та розрахованої судом першої інстанції пені, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про стягнення 361120,00 грн. заборгованості та 38508,67 грн. пені, а також про відмову в позові в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат (із врахуванням обмежень щодо розгляду спору в межах заявлених позовних вимог).

Щодо зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "Зорепад-Люкс", судова колегія зазначає, що підстави повернення такої Господарським судом Львівської області були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, постановою якого від 25.07.2017 у даній справі, ухвалу Господарського суду від 09.06.2017 про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду, залишено без змін.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору; за статтею 34 Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 13.06.2017 у справі № 914/657/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Зорепад-Люкс" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Л.С. Данко