ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Справа № 910/18046/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Селіваненко В.П. і Студенець В.І.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД", м. Київ,

на рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017

зі справи № 910/18046/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД" (далі - ТОВ "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД"), м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО ГРУПП" (далі - ТОВ "ТЕХНО ГРУПП"), м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ" (далі - ТОВ "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ"), м. Київ,

про визнання недійсними актів здачі-приймання робіт.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "ТЕХНО ГРУПП" про визнання недійсними актів здачі-приймання робіт до укладеного сторонами договору від 03.07.2013 № 0307-13.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у справі № 910/18046/16 (суддя Трофименко Т.Ю.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 (судді Скрипка І.М. - головуючий, Тищенко А.І., Гончаров С.А.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано недоведеністю позивачем обставин щодо підписання спірних актів здачі-приймання робіт під впливом тяжкої для позивача обставини, а також відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання відповідачем свого зобов'язання за спірними актами здачі-приймання робіт до договору від 03.07.2013 № 0307-13.

ТОВ "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ "ТЕХНО ГРУПП" просило у задоволенні касаційної скарги відмовити.

Учасників процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 28.05.2013 ТОВ "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ" (замовник) та ТОВ "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД" (виконавець) укладено договір № 2-П/2013, предметом якого є ремонтні та монтажні роботи на об'єктах замовника;

- договором № 2-П/2013 передбачено право ТОВ "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД", як виконавця робіт залучати третіх осіб для виконання робіт, за умови погодження таких осіб з замовником (ТОВ "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ") (пункт 10.1 договору № 2-П/2013);

- юридичну особу - ТОВ "ТЕХНО ГРУПП" було погоджено в якості субпідрядника для виконання робіт на об'єктах замовника (АЗС);

- 03.07.2013 ТОВ "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД" (замовник) та ТОВ "ТЕХНО ГРУПП" (виконавець) укладено договір № 0307-13, відповідно до умов якого ТОВ "ТЕХНО ГРУПП" зобов'язалося виконати роботи згідно специфікацій, які є невід'ємною частиною даного договору та здати виконані роботи, а ТОВ "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД" зобов'язалося прийняти та оплатити їх згідно умов даного договору;

- згідно з пунктом 1.2 договору № 0307-13 ремонтні та монтажні роботи є предметом цього договору. Вартість матеріалів виконавця, які будуть витрачені під час робіт визначається в актах виконаних робіт по факту;

- відповідно до пункту 1.3 договору № 0307-13 строк виконання робіт за договором складає 3 календарних дні з дня отримання виконавцем авансу в розмірі, встановленому пунктом 2.2 договору;

- пунктом 2.1 договору № 0307-13 передбачено, що загальна вартість договору визначається актами виконаних робіт по факту;

- згідно з пунктом 2.2 договору № 0307-13 замовник здійснює попередню оплату авансом у розмірі 100% від загальної суми рахунку-фактури протягом трьох банківських днів, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця;

- згідно з підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 договору № 0307-13 ТОВ "ТЕХНО ГРУПП" прийняло на себе зобов'язання виконати роботи, передбачені пунктом 1.1 договору, у строк якісно, з урахуваннями вимог до якості та обсягу, які звичайно ставляться до робіт такого роду, а також побажань замовника; передати замовнику виконані роботи згідно акту виконаних робіт. У разі отримання мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт - усунути недоліки, визначені замовником, у встановлені замовником строки;

- відповідно до пункту 3.2 договору № 0307-13 ТОВ "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД" прийняло на себе зобов'язання прийняти виконані роботи протягом двох банківських днів з моменту повідомлення виконавцем про закінчення робіт; оплатити виконані роботи за договором;

- згідно з підпунктом 3.3.2 пункту 3.2 договору № 0307-13 замовник має право відмовитися від підписання акту виконаних робіт у разі наявності претензій до якості чи обсягу робіт, виконаних виконавцем (відповідачем) за цим договором. У цьому разі замовник (позивач) зобов'язаний надати виконавцеві (відповідачу) письмову відмову від підписання акту виконаних робіт із зазначенням недоліків та строків їх усунення;

- відповідно до пункту 5.1 договору № 0307-13 даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами зобов'язань за даним договором;

- на виконання умов договору № 0307-13, відповідач надав позивачу специфікації, які було погоджено сторонами разом зі строками виконання робіт;

- в період з 17.12.2014 по 23.12.2014 сторонами підписані акти здачі-приймання робіт згідно з договором № 0307-13, а саме: від 17.12.2014 № 101; від 22.12.2014 № 80; від 17.12.2014 № 101/1; від 29.12.2014 № 121; від 23.12.2014 № 111; від 09.12.2014 № 99/1; від 24.12.2014 № 109; від 22.12.2014 № 119; від 22.12.2014 № 119/1; від 22.12.2014 № 120/1; від 22.12.2014 № 120; від 11.12.2014 № 102; від 24.12.2014 № 103; від 29.12.2014 № 105; від 23.12.2014 № 107.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними актів здачі-прийняття робіт.

Статтею 8 Конституції України кожному гарантовано право на звернення до суду для захисту його конституційних прав і свобод безпосередньо на підставі Конституції України.

За приписами статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів в силу частини другої статті 16 ЦК України можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, однак у разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення. Тобто, позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом позовних вимог є вимога позивача про визнання недійсними актів здачі-приймання робіт до укладеного сторонами договору від 03.07.2013 № 0307-13.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначав про те, що роботи за договором від 03.07.2013 № 0307-13 відповідачем не виконувалися, на спірних актах здачі-приймання робіт міститься факсиміле підпису директора позивача та відтиск печатки позивача, які поставлені заступником директора позивача на власний розсуд (з метою запобігти тяжким фінансовим наслідкам для позивача), без жодних повноважень на вчинення таких дій. Вказані дії вчинені під впливом тяжкої для позивача обставини, без наміру створити правові наслідки, що обумовлені цим правочином.

Згідно з приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Враховуючи нормативне визначення правочину Вищий господарський суд України погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що акт приймання-передачі сам по собі цивільні права не порушує, а може бути лише за відповідних умов доказом такого порушення. Хоча юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір (частина третя статті 124 Конституції України), в суді не може бути пред'явлена вимога про визнання недійсним акта здачі-приймання робіт (надання послуг), що має значення лише доказу підтвердження наявності або відсутності юридичного факту і документа бухгалтерського обліку, оскільки в суді захищаються права, що порушені або оспорюються, а не фіксуються докази, і не встановлюється їх доказове значення поза спором про право, що такими доказами підтверджується чи спростовується.

Отже, враховуючи вищевикладене, обраний позивачем спосіб захисту - визнання недійсними актів здачі-приймання робіт, з огляду на приписи статті 16 ЦК України не відповідає встановленим законом способам захисту цивільних прав та інтересів, а тому, як вірно зазначено місцевим господарським судом, відсутні й правові підстави для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, неправильно застосував норми матеріального права, розглянувши такий спір по суті з відмовою у задоволенні позову, проте наведене порушення не призвело до скасування законного та обґрунтованого рішення місцевого господарського суду, у зв'язку з чим постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, проте з урахуванням тих мотивів для відмови у задоволенні позову, які викладені у рішенні місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 зі справи № 910/18046/16 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БРАВО ГЛАСС ТРЕЙД" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Студенець