РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2017Справа №910/15647/17

За позовомВільногірського міського центру зайнятості
До Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс»
Простягнення 4 439,02 грн
Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Середницький В.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Вільногірський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» про стягнення 4 439,02 грн.

Ухвалою суду від 18.09.2017 було порушено провадження у справі № 910/15647/17 та призначено її до розгляду на 13.10.2017о 10:40.

Оскільки в ухвалі Господарського суду м. Києва від 18.09.2017 по справі № 910/15647/17 була допущена описка, а саме було невірно вказано дату та час, на який призначено розгляд справи, то ухвалою суду від 28.09.2017 було виправлено допущену описку.

Представник позивача у судовому засіданні 13.10.2017 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом було розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по суті спору, в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача в дане судове засідання не з'явилися, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до п. 3.9.1 постанови №18 від 26.12.2011 пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Судом зазначається, що хвалу про порушення провадження у справі відповідачу було надіслано за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01601, м. Київ, вул. Мельникова, 2, літера А. Ухвала про порушення провадження у справі відповідачем була отримана, 06.10.2017, що засвідчується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку, що відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до рекомендацій та роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених зокрема у п. 2.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18), якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно з підпунктом 3.9.2 Постанови №18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 13.10.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2016 громадянин ОСОБА_3 звернувся до Вільногірського міського центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного, в якій він зазначив та засвідчив власним підписом, що не працює як найманий працівник, в тому числі за договором підряду, договором цивільно-правового характеру, за сумісництвом, не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Разом із вищезазначеною заявою, громадянин ОСОБА_3 звернувся до Вільногірського міського центру зайнятості із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Наказом Вільногірського міського центру зайнятості від 11.08.2016 № 160811, відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», ОСОБА_3 надано статус безробітного.

22.08.2016 наказом Вільногірського міського центру зайнятості № НТ 160822 ОСОБА_3 призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу понад 10 років - 70 % середньої заробітної плати залежності від тривалості безробіття: 100 % - 90 к.дн., 80 % - 90 к.дн., 70 % - 180 к.дн., відповідно до ч. 1,3,4 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

10.11.2016 при відвідуванні центру зайнятості, громадянин ОСОБА_4 повідомив про його поновлення за попереднім місцем роботи за рішенням суду.

Згідно довідки про виплату допомоги по безробіттю, ОСОБА_3 за період перебування на обліку в службі зайнятості з 20.08.2016 по 14.10.2016 отримав допомогу по безробіттю у розмірі 4 439,02 грн.

Наказом Вільногірського міського центру зайнятості відповідно до абз. 2 п.4 ст. 35 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» прийнято рішення про повернення за рахунок роботодавця, коштів виплачених ОСОБА_3, як допомога по безробіттю за період з 18.08.2016.

Згідно з п. 4 ст. 35 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

ОСОБА_3 (до звернення до Вільногірського міського центру зайнятості) перебував у трудових відносинах з філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс».

17.08.2016 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення останнім коштів виплачених як допомога по безробіттю в сумі 4 439,02 грн.

Внаслідок несплати відповідачем вказаних коштів, з огляду на норми вищезазначеної статті, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача допомоги по безробіттю у розмірі 4 439,02 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України від 02.03.2000 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (надалі - Закон).

Згідно преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи. Право на забезпечення та соціальні послуги за цим Законом мають також незастраховані особи - військовослужбовці Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, внутрішніх військ, військ цивільної оборони, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Служби безпеки України, Державної спеціальної служби транспорту, органів внутрішніх справ України, звільнені з військової служби у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію (далі - військовослужбовці), та особи, які вперше шукають роботу, інші незастраховані особи у разі їх реєстрації в установленому порядку як безробітних (ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 7 цього Закону передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю.

Згідно з п.п. 2 п.1 ст. 31 Закону, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду утримується із роботодавця.

Проаналізувавши вищезазначену правову норму суд вважає за необхідне зазначити, що достатньою умовою для відшкодування роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному є факт поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Як встановлено судом, розпорядженням Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» № 195 к від 19 липня 2016 звільнено ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України з на посади апаратника-гідрометалурга 5 розряду.

11.08.2016 після звільнення з Приватного акціонерного товариству «Юкрейніан Кемікал Продактс» ОСОБА_3 останній звернувся до Вільногірського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні.

На підставі поданої ОСОБА_3 заяви йому було надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю та розпочата виплата допомоги по безробіттю з 20.08.2016 по 11.10.2016.

Згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2016 № 174/485/16-ц, визнано незаконним наказ-розпорядження Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» № 195 к від 19 липня 2016 року про звільнення ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП (у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення штату працівників) та поновлено його на роботі в Приватному акціонерному товаристві «Юкрейніан Кемікал Продактс» на посаді апаратника-гідрометалурга 5 розряду.

Згідно з п. 4 ст. 35 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до наказів та довідки позивача, допомога по безробіттю громадянину ОСОБА_3 виплачувалася з 20.08.2016 по 11.10.2016 та склала 4 439,02 грн.

На час розгляду справи доказів перерахування коштів в сумі 4 439,02 грн на користь Вільногірського міського центру зайнятості відповідачем не надано.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Отже, матеріалами справи доведено суму виплаченого матеріального забезпечення ОСОБА_3 у розмірі 4 439,02 грн, правомірність звернення Вільногірського міського центру зайнятості з позовом до суду, правомірність та обґрунтованість Законом заявлених вимог.

Виходячи з наведеного, сума виплаченого забезпечення у розмірі 4 439,02 грн, наданого ОСОБА_3 під час перебування на обліку в центрі зайнятості у період з 20.08.2016 по 11.10.2016 як безробітному, підлягають відшкодуванню Приватним акціонерним товариством «Юкрейн Кемікал Продактс» у відповідності до ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Судовий збір у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, 2, літкра А, ) на користь Вільногірського міського центру зайнятості (місцезнаходження: 51700, Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. ім. Ю.М. Устенка, 19-Б, ) 4 439 (чотири тисячі чотириста тридцять дев'ять) грн. 02 коп. основного боргу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

18.10.2017

Суддя О.М. Спичак