ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2017 р. Справа № 925/1281/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства «ТЕМП», м. Черкаси, вул. Горького, 27 (поштова адреса: м. Черкаси, вул. Ю.Іллєнка, 27)

до приватного акціонерного товариства «Черкаський асфальтобетонний завод», м. Черкаси, вул. Чигиринська, 86

про стягнення 610 690,11 грн. заборгованості, інфляційних та річних,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю.

Публічне акціонерне товариство «ТЕМП» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Черкаський асфальтобетонний завод» про стягнення поворотної фінансової допомоги згідно договору про фінансову допомогу №1.1-16/75 від 01.10.2015р. в розмірі 610 690,11 грн., в тому числі:

553 500 грн. боргу,

44 588,51 грн. інфляційних,

12 601,60 грн. - 3% річних

та відшкодування судових витрат.

До початку судового засідання представник відповідача подав відзив від 23.10.2017р. на позовну заяву, в якому зазначено, що ПрАТ «Черкаський асфальтобетонний завод» через відсутність достатніх обігових коштів не змогло вчасно виконати обовязку з повернення позивачу коштів фінансової допомоги за договором. Підприємство не має наміру ухилятись від повернення фінансової допомоги за договором і при можливості кошти будуть повернені позивачу.

У судовому засіданні:

представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги позивача визнав.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

01.10.2015р. між публічним акціонерним товариством «ТЕМП» (надалі - Позивач) та приватним акціонерним товариством «Черкаський асфальтобетонний завод», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків публічного акціонерного товариства «Черкаський асфальтобетонний завод», 17.10.2016р. змінило тип відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» (Протокол загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства «Черкаський асфальтобетонний завод» №б/н від 30.06.2016р.) (надалі - Відповідач) був укладений договір про фінансову допомогу №1.1-16/75 (надалі - Договір).

За умовами договору, Позивач надав Відповідачу фінансову допомогу на поворотній основі у сумі 553 500 грн., а Відповідач зобов'язаний повернути фінансову допомогу у строк до 31.12.2016р. (п.п. 2.4.1 п.2.4 Договору).

Позивач надав фінансову допомогу Відповідачу у сумі 553 500 грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Відповідача:

- 553 500 грн. перераховані 02.10.2015р., платіжне доручення №9707.

Сторонами Договору визначений строк повернення Відповідачем Позивачу суму фінансової допомоги в розмірі 553 500 грн. до 31.12.2016р. (п.п. 2.4.1 п.2.4 Договору).

Станом на дату подачі позову Позивач виконав свої зобов'язання перед Відповідачем, а останній кошти Позивачу не повернув.

Станом на 04.10.2017р. за відповідачем рахується заборгованість за неповернутою фінансовою допомогою 553 500 грн. що є предметом спору. На суму боргу нараховані втрати від інфляції та відсотки за користування грошовими коштами.

Порушення відповідачем умов договору стали причиною звернення позивача до суду та примусового стягнення боргу.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку послуг в Україні.

Місцезнаходження юридичних осіб відповідає місцю їх державної реєстрації приписи ст. 93 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини позики грошових коштів на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору про фінансову допомогу №1.1-16/75 від 01.10.2015р. (а.с. 18). Договір не заперечний сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Строк повернення фінансової допомоги визначений п. 5.2 договору до 31.12.2016р. Тобто, строк виконання зобовязання є таким, що настав і виконання прострочено боржником.

Позивач первинними належними письмовими доказами доводить наявність простроченої заборгованості 553500 грн. по позиці. Вимоги по стягненню заборгованості не спростовані відповідачем в належний спосіб. Позов підлягає до задоволення. Належить стягнути 553500 грн. заборгованості по позиці на користь позивача, задовольнивши позовні вимоги повністю.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі вказаних вимог Позивачем нараховано Відповідачу 44588,51 грн. інфляційних за період з 01.01.2017р. по 04.10.2017р. включно, та 12601,60 грн. - 3% річних за період прострочення з 01.01.2017р. по 04.10.2017р. включно, які просить стягнути з відповідача.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон. Розрахунок виконано вірно, що не перевищує сум можливого стягнення. Стягненню підлягає 44588,51 грн. інфляційних збитків та 12601,60 грн. - 3% річних на користь Позивача за спірний період.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про сплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів погашення вимоги. Позивач використав належний спосіб захисту права, тому позов підлягає до задоволення.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 9160,35 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача приватного акціонерного товариства «Черкаський асфальтобетонний завод», м. Черкаси, вул. Чигиринська, 86, , номер рахунку в банку невідомий

на користь публічного акціонерного товариства «ТЕМП», м. Черкаси, вул. Горького, 27 (поштова адреса: м. Черкаси, вул. Ю.Іллєнка, 27),

553 500 грн. боргу, 44 588,51 грн. інфляційних, 12 601,60 грн. 3% річних та 9160,35 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 24.10.2017р.

Суддя Г.М. Скиба