ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 рокуСправа № 912/2403/17
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2403/17

за позовом: Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, м. Кропивницький

до Комунального підприємства "Долинське міське комунальне господарство" при Долинській міській раді, м. Долинська, Кіровоградська область

про стягнення 34 932,42 грн,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 04-10/263 від 24.04.17;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області (позивач) подано позовну заяву з вимогою про стягнення з Комунального підприємства "Долинське міське комунальне господарство" при Долинській міській раді (КП "Долинське міське комунальне господарство", відповідач) збитків в сумі 34932,42 грн, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок наднормативних викидів в атмосферне повітря.

Ухвалою господарського суду від 18.08.2017 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/2403/17.

Відповідач позовні вимоги заперечив повністю, про що до матеріалів справи надано письмовий відзив, з тих підстав, що у діях КП "Долинське міське комунальне господарство" відсутня будь-яка вина, оскільки підприємство здійснювало всі необхідні дії для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та не могло не виконувати свою функцію щодо забезпечення тепловою енергією населення, підприємств і установ міста. Також відповідач вважає, що невчасне отримання дозволу не призвело до суттєвого погіршення та поліпшення стану довкілля, а також не підвищило та не знизило рівень його екологічної безпеки.

В судовому засіданні 26.09.2017 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги згідно поданого позову підтримано повністю; представником відповідача заперечено у задоволенні позовних вимог у відповідності до обставин, наведених у відзиві на позов.

В судовому засіданні 26.09.2017 розгляд справи відкладено до 10.10.2017 та від сторін витребувано додаткові пояснення і докази.

26.09.2017 та 10.10.2017 від позивача і відповідача надійшли додаткові пояснення, які оголошено представниками сторін в судовому засіданні 10.10.2017.

В судовому засіданні 10.10.2017 оголошено перерву до 13.10.2017.

В судовому засіданні 13.10.2017 представником позивача позовні вимоги підтримано повністю. Представники відповідача в судове засідання 13.10.2017 не з'явились, однак враховуючи, що відповідач приймав участь в інших судових засіданнях, що проводились у даній справі, надав відзив на позов та належним чином повідомлений про проведення судового засідання 13.10.2017, господарський суд вважає можливим розглянути справу по суті в судовому засіданні 13.10.2017 за відсутності представника відповідача.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, врахувавши пояснення представників сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову та заперечень проти позовних вимог, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області на підставі наказу № 412 від 17.10.2016 та відповідно до направлення про проведення планової перевірки 18.10.2016 проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами КП "Долинське міське комунальне господарство".

Під час проведення перевірки встановлено, що на момент перевірки викиди від стаціонарних джерел здійснюються без Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (двох контактно-поверхневі водонагрівачів КПВ-Гс-1200), чим порушено вимоги ст. ст. 10, 11 закону України "Про охорону атмосферного повітря".

За результатами проведеної перевірки складено Акт №16-166, який підписано посадовою особою КП "Долинське міське комунальне господарство" без зауважень.

За вищевказане порушення відповідальних осіб притягнуто до адміністративної відповідальності, про що складено протокол про адміністративне правопорушення і винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2016.

Також винесено припис від 18.10.2016 № 16/146 про усунення виявленого правопорушення. Згідно вказаного приписи КП "Долинське міське комунальне господарство" зобов'язано, зокрема, у строк до 01.02.2017 оформити дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел (котельна № 4).

На підставі ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 грудня 2008 року N 639, відповідними спеціалістами Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області проведено розрахунок розміру збитків, які завданні державі внаслідок наднормативних викидів в атмосферне повітря КП "Долинське міське комунальне господарство" за період з 18.10.2016 р. по 05.01.2017, розмір яких склав 34932,42 грн.

29.06.2017 Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області на адресу КП "Долинське міське комунальне господарство" направлено претензію №08-8/1383 з вимогою відшкодувати збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок забруднення атмосферного повітря наднормативними викидами в сумі 34932,42 грн.

У зв'язку із несплатою відповідачем вказаних збитків, Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області звернулась з позовом про їх стягнення в судовому порядку.

При розгляді поданого позову господарський суд враховує наступне.

Відносини у галузі навколишнього природного середовища в Україні регулюються Конституцією України, міжнародними угодами України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, серед іншого, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Частини 5, 6 статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" закріплюють, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання вказаними у нормі органами.

Порядок проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідний Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002р. № 302 (надалі Порядок).

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

За нормами статті 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади віднесено до переліку видів порушень законодавства в галузі охорони атмосферного повітря.

Згідно статей 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) встановлено Методикою, що затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 грудня 2008 р. N 639 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21 січня 2009 р. за N 48/16064 (надалі - ОСОБА_1).

ОСОБА_2 визначає, що наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються також викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства (п. 2.1.2. Методики).

Отже, відсутність перевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин, на що посилається відповідач, не звільняє останнього від відповідальності за встановлене перевіркою порушення, що полягає в експлуатації джерел викидів та здійснення викидів без відповідного на те дозволу, та є підставою для розрахунку збитків згідно наведеної вище ОСОБА_2.

Згідно названої ОСОБА_2 (п. 2.2.) факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами. При цьому, розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються, зокрема, у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (п.2.7.1 ОСОБА_2).

Як вбачається з матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області використовувався розрахунковий метод визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин, що відповідає наведеному вище п.2.7.1 ОСОБА_2 та характеру виявленого порушення.

Розрахунок розміру збитків проведено згідно з п. 4.1. Методики, якою передбачено, що розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1, 2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Збитки розраховано за формулою 12 - З = mi х 1,1П х Ai х Кт х Кзi, де З - розмір збитків, грн; mi -маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т; 1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т; Ai - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини; Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості; Кзi - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною.

Загальний розмір відшкодування збитків розраховано як сума розміру збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини - азот діоксид, вуглецю оксид, метан.

Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснено за характеристиками джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у Звіті з проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин, що відповідає вимогам п. 3.6. Методики № 639, з урахуванням часу роботи стаціонарного джерела викиду в період з 18.10.2016 по 05.01.2017 згідно довідки відповідача.

Пунктом 3.11 ОСОБА_2 №639 передбачено, що час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Отже, зазначення для розрахунку збитків періоду з 18.10.2016 (дата перевірки) по 05.01.2017. (дата отримання дозволу) відповідає зазначеному вище пункту ОСОБА_2.

Будь-яких заперечень з приводу правильності проведеного розрахунку розміру збитків відповідач не повідомляє.

Положеннями ч.4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. У відповідності до ч.1 ст. 69 цього ж Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Відповідач заперечує наявність свої вини у вчиненому правопорушенні, виходячи з наступного.

Стаціонарне джерело викиду, щодо якого зафіксовано порушення, отримано в оренду КП "Долинське міське комунальне господарство" від Долинської районної державної адміністрації 05.10.2016, тобто на початку опалюваного періоду та напередодні проведення перевірки (а.с. 38-41).

Відповідна котельна знаходиться на балансі Долинської центральної районної лікарні та передана в оренду відповідача з метою надання послуг теплопостачання, про що відповідач 05.10.2016 уклав договір із згаданою лікарнею (а.с. 36-37).

13.10.2016 головою Долинської міської ради прийнято розпорядження № 273 про початок опалювального сезону в м. Долинська з 15 жовтня 2016 року, пунктом 2 якого передбачено начальнику КП "Долинське міське комунальне господарство" забезпечити початок опалення об'єктів соціальної сфери: Долинська центральна лікарня, комунальні дошкільні заклади, загальноосвітні шкоди та житлового фонду міста з 15 жовтня 2016 року (а.с. 44).

Як повідомляє відповідач, вже 07.10.2016 ним укладено договір з Приватним підприємством "Науково-технічний центр екобезпека" (Виконавець) на створення науково-технічної продукції з метою оформлення документації, необхідної для отримання дозволу на викиди (а.с. 45).

В листопаді 2016 Виконавець за договором готує документи, необхідні для отримання дозволу, зокрема: складається протокол дослідження повітря населених місць від 11.11.2016; готує проект оголошення в газету щодо повідомлення про намір отримати дозвіл, яке публікується 18.11.2016; 21.11.2016 складає звіт з проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин та здійснює інші необхідні дії (а.с. 47-50).

05.01.2017 КП "Долинське міське комунальне господарство" отримує Дозвіл № -163 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на відповідне стаціонарне джерело викиду (а.с. 53).

При цьому, як зазначає відповідач в поясненнях від 09.10.2017, підприємство керувалось розпорядженням голови Кіровоградської ОДА № 165-р від 22.04.2015 щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами по котельні № 4, яким встановлено терміни та порядок підготовки документів для отримання дозволу (а.с. 77-84).

Господарський суд, дослідивши наведені відповідачем обставини, не встановив правових підстав для звільнення відповідача від обов'язку по відшкодуванню шкоди за викиди в атмосферне повітря з підстав наступного.

Відповідно до статті 6 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Статтею 153 Господарського кодексу України встановлений обов'язок суб'єктів господарювання здійснювати заходи щодо своєчасного відтворення і запобігання псуванню, забрудненню. Засміченню та виснаженню природних ресурсів, не допускати зниження їх якості у процесі господарювання.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

За вимогами частини 5 статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Отже, здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря може здійснюватися лише після отримання дозволу. Наведена норма не передбачає будь-яких виключень.

Дійсно, як встановлено матеріалами справи, КП "Долинське міське комунальне господарство" отримало відповідну котельну в оренду за договором лише 05.10.2016, тобто напередодні опалювального сезону. Однак, такий договір укладено зі сторони відповідача добровільно при повному розумінні обставин щодо неправомірності відповідної експлуатації котельні без наявного дозволу на викиди.

Так, як зафіксовано в Акті перевірки № 16-166, КП "Долинське міське комунальне господарство" в ході виробничої діяльності здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у відповідача наявні дозволи на інші стаціонарні джерела викиду, що ним експлуатуються. Тобто, відповідач обізнаний щодо необхідності дотримання відповідних вимог у сфері охорони атмосферного повітря та повинен був рахувати всі можливі ризики у зв'язку з орендою котельні і початком опалювального сезону.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості стосовно того, що відповідач при отриманні в оренду відповідної котельні порушував питання неможливості її використання до отримання дозволу. При цьому, сторони при укладенні договору мають право врегульовувати в договорі його умови на власний розсуд, зокрема визначати момент виникнення обов'язків за таким договором пізніше ніж дата укладення договору.

Господарський суд враховує, що до 05.10.2016 відповідна котельна перебувала на обслуговуванні іншого підприємства, яке надавало послуги з теплопостачання по об'єкту, тоді як в матеріалах справи відсутні будь-які документальні відомості щодо неможливості продовження іншим підприємством надання відповідних послуг, принаймні до отримання дозволу КП "Долинське міське комунальне господарство".

Пункт2 Порядку № 302 від 13.03.2002 чітко визначає, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право суб'єкт господарювання експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.

Таким чином, відповідач не мав права розпочинати експлуатацію відповідної котельні до отримання необхідного дозволу і про вказане відповідачу було відомо.

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем не вжито всіх необхідних заходів для запобігання вчинення відповідного правопорушення.

Таким чином, в даному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди, а саме: 1) протиправність поведінки в діях відповідача, яка полягає у порушенні норми ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря"; 2) наслідком діяльності відповідача, що пов'язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, закон визначає спричинення шкоди (збитків) державі, тобто доведенню підлягає лише факт діяльності без відповідного дозволу, що відповідачем не заперечується; 3) відповідач, здійснюючи в процесі своєї діяльності викиди в атмосферне повітря в порушення ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" без відповідного на те дозволу, спричинив державі збитки (причинно-наслідковий зв'язок); 4) вина відповідача полягає у здійснені викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які відсутній відповідний дозвіл.

З підстав викладеного господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення повністю.

Одночасно господарський суд враховує, що в природоохоронному законодавстві відсутнє розмежування понять "збитки та "шкода". Так, положення ст. 1166 Цивільного кодексу України та ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачають відшкодування шкоди. Разом з цим, ОСОБА_2 № 639, на підставі якого розраховано розмір суми, що є предметом стягнення у даній справі, використовує поняття "збитки". Отже, в даному випадку збитки є грошовим вираженням майнової шкоди. З підстав викладеного господарський суд вважає за можливе стягнути суму 34932,42 грн як збитки згідно редакції вимог позивача.

Відповідно до ст. 42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.

За приписами п. "г" ч. 4, ч. 6 ст. 47 вказаного Закону державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватись тільки для цільового фінансування природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, в тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров'я населення.

Статтею 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2017 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Господарський суд також бере до уваги, що листом № 05-7/516-1648 від 17.03.2017 Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області повідомив Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області, що згідно наказу Державної казначейської служби України від 09.08.2013 № 128 "Про затвердження Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями" кошти, які надійшли за день у регламентований час розподіляються Головними управліннями Казначейства за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами.

Відтак стягнення шкоди за рішенням суду відбувається на спеціальний рахунок, кошти на якому розподіляються Головним управлінням Казначейства за призначенням на відповідні рахунки. Вказаний позивачем в прохальній частині позовної заяви рахунок відноситься до рахунків для зарахування грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Господарський суд не вбачає підстав для втручання у визначений законодавством розподіл коштів.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43,49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Долинське міське комунальне господарство" при Долинській міській раді (28500, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Нова, 80а, ідентифікаційний код 36188893) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (25022, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 84/37, ідентифікаційний код 38037110) збитки в сумі 34 932,42 грн. зарахувавши кошти на розрахунковий рахунок: 0161, банк одержувача - ГУДКСУ у Кіровоградській області, УК у Долинському районі/м. Долинська, МФО 823016, , код бюджетної класифікації 24062100.

Наказ видати.

Стягнути з Комунального підприємства "Долинське міське комунальне господарство" при Долинській міській раді (28500, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Нова, 80а, ідентифікаційний код 36188893) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (25022, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 84/37, ідентифікаційний код 38037110) сплачену суму судового збору в розмірі 1 600,00 грн, зарахувавши кошти за наступними реквізитами: р/р 1007 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Наказ видати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 18.10.2017.

Суддя В.В.Тимошевська