ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2017 р.Справа № 916/2053/17

За позовом: Комунального підприємства „Малиновський ринок"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 477,13грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: Кучерук С.І., згідно довіреності №216 від 31.05.2017р.

від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні 26.10.2017р. приймали участь представники:

від позивача: Кучерук С.І., згідно довіреності №216 від 31.05.2017р.

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь КП „Малиновський ринок" 378,80грн. основної заборгованості за період з червень по липень 2017 року, 4,77грн. три проценти річних за період з 01.04.2017р. по 31.07.2017р., 17,67грн. інфляційного збільшення за період з квітня по липень 2017р., 75,89грн. штрафу.

Позивач позовні вимоги підтримує, подав пояснення від 20.10.2017р. за вх.№22384/17, пояснення від 25.10.2017р. за вх.№22776/17, де виклав позовні вимоги у остаточній редакції, яка прийнята судом до розгляду по суті.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між КП „Малиновський ринок" та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з організації ринкової торгівлі №191/С-44Б від 01.06.2008р., за яким підприємство надавало підприємцю послуги, за які останній мав розраховуватись у відповідності до умов договору з врахуванням тарифів, що встановлюються органом місцевого самоврядування. Однак, відповідач у період з 01.04.2017р. по 01.07.2017р. не здійснив оплату за надані позивачем послуги, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість, на яку позивачем нараховано штраф, три проценти річних, інфляційне збільшення. В процесі розгляду даної справи відповідачем оплачено частину основного боргу в сумі 380,16грн., відповідно до чого позивачем зменшено розмір суми основного боргу.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, у зв'язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Ухвалою суду від 14.09.2017р., за клопотанням позивача від 14.09.2017р. за вх.№2-4893/17, згідно ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 02.11.2017р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представника позивача та його правову позицію, суд встановив наступне:

01.06.2008р. між КП „Малиновський ринок" (підприємство) та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг по організації ринкової торгівлі №191/С-44Б, відповідно до умов якого підприємство надає підприємцю послуги, направлені на організацію ринкової торгівлі на території ринку, а підприємець зобов'язується здійснювати оплату наданих йому послуг, згідно умов цього договору. Підприємство зобов'язується надати підприємцю: торгове місце НОМЕР_2 для розміщення кіоску, площею 3,6кв.м.; послуги по утриманню торгового місця, охороні торгового місця та території ринку; послуги з прибирання території ринку; виконувати роботи по благоустрою території ринку, місць загального користування; дотримуватись затвердженого режиму роботи ринку; організовувати ринкову торгівлю (п.п.2.1., 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3., 3.1.4., 3.1.5., 3.1.6. договору).

Надані підприємством послуги оплачуються за тарифами, встановленими рішенням виконкому ОМР №529 від 14.09.2005р. Загальна вартість послуг складає 215,90грн. Оплата послуг здійснюється підприємцем у строк з 1 по 10 число кожного місяця, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підприємства. Ринковий збір оплачується підприємцем у відповідності до положення „Про ринковий збір" (п.п.5.1., 5.2., 5.3., 5.4. договору №191/С-44Б від 01.06.2008р.).

Відповідно до п.п.1.4., 8.1. договору №191/С-44Б від 01.06.2008р. перелік послуг та тарифи на послуги, а також ставки ринкового збору можуть бути переглянуті органом місцевого самоврядування та обов'язкові для виконання сторонами цього договору. У випадку зміни тарифів на послуги, умови договору, що стосуються таких змін, змінюються з моменту прийняття їх органом місцевого самоврядування.

У п.6.6. договору №191/С-44Б від 01.06.2008р. сторони передбачили, що у випадку порушення підприємцем зобов'язань, передбачених п.5.3. цього договору, підприємець сплачує штраф у розмірі 10% від суми боргу.

Згідно п.п.7.1., 7.2. договору №191/С-44Б від 01.06.2008р. строк дії договору встановлений: з 01.06.2008р. до 01.06.2009р. По закінченню строку дії договору, за відсутності заперечення сторін, його дія пролонгується на той же строк та на тих же умовах.

На підтвердження проведення відповідачем оплат по договору по березень 2017р. включно позивач подав банківські виписки ПАТ КБ „Приватбанк" за 11.01.2016р., 14.02.2016р., 12.03.2016р., 21.04.2016р., 17.05.2016р., банківські виписки ПАТ „Альфа-Банк" за 21.06.2016р., 15.07.2016р., 17.08.2016р., 16.09.2016р., 18.10.2016р., 15.11.2016р., 16.12.2016р., 16.01.2017р., банківські виписки АБ „Південний" за 20.02.2017р., 20.03.2017р., 18.08.2017р.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №128 від 28.04.2016р. „Про встановлення тарифів на послуги, що надаються Комунальним підприємством „Малиновський ринок" встановлено, що тариф на послугу з утримання торгових місць на 1 поверсі складає 52,80грн. на місяць.

Оголошення щодо зміни тарифів позивачем розміщено на сайті http://omr.gov.ua/ru/news/81307/

Позивач надсилав відповідачу претензію №248 від 21.06.2017р. про сплату заборгованості та повідомлення №283 від 11.07.2017р. про припинення дії договору №191/С-44Б від 01.06.2008р.

Як свідчить банківська виписка АБ „Південний" 18.08.2017р., тобто, після подачі позивачем даного позову до суду відповідачем сплачено частину суми основного боргу в розмірі 380,16грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані стороною докази та викладену нею правову позицію, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_1. 378,80грн. основної заборгованості за період з червня по липень 2017 року правомірними, обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до п.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст.903 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, наявний у справі договір про надання послуг по організації ринкової торгівлі №191/С-44Б від 01.06.2008р., з огляду на його умови передбачає організацію торгівлі на території Малиновського ринку і ним встановлюються однакові для всіх підприємців правила діяльності щодо встановлення режиму робочого часу, прибирання, вивіз відходів в цілому по ринку, а так як сторони домовились про надання цих послуг на протязі дії договору, доказів припинення якого у період нарахування спірної заборгованості суду не подано, відповідач мав оплачувати вказані послуги з врахуванням тарифів, що встановлені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №128 від 28.04.2016р., отже, через їх несплату на протязі червня - липня 2017 року, з врахуванням здійсненної відповідачем під час розгляду справи проплати у розмірі 380,16грн., у відповідача утворилась заборгованість в сумі 378,80грн.

Також, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 75,89грн. штрафу.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок штрафу, зроблений позивачем, суд встановив, що його зроблено вірно, у зв'язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача 75,89грн. штрафу підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 4,77грн. три проценти річних за період з 01.04.2017р. по 31.07.2017р., 17,67грн. інфляційного збільшення за період з квітня по липень 2017р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіривши розрахунок трьох процентів річних, суд встановив, що його зроблено невірно через неврахування позивачем при розрахунку п.5.3. договору №191/С-44Б від 01.06.2008р., який передбачає, що оплата послуг здійснюється підприємцем у строк з 1 по 10 число кожного місяця. Таким чином позивачем безпідставно розраховано три проценти річних від початку кожного місяця прострочення, з огляду на те, що прострочення починалось від 11 дня кожного місяця, за який утворилась заборгованість.

За розрахунком суду сума трьох процентів річних складає 4,15грн.

Сума заборгованості Період нарахування трьох процентів річнихРозрахунок Сума трьох процентів річних
Квітень 2017р. 190,08грн.11.04.17 - 31.07.17(188,72грн.*3%*112дн.)/365дн*100%1,74грн.
Травень 2017р.11.05.17 - 31.07.17(190,08грн.*3%*82дн.)/365дн*100%1,28грн.
Червень 2017р.11.06.17 - 31.07.17(190,08грн.*3%*51дн.)/365дн*100%0,80грн.
Липень 2017р.11.07.17 - 31.07.17(190,08грн.*3%*21дн.)/365дн*100%0,33грн.
Всього 4,15грн.
Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних підлягає частковому задоволенню, стягненню з відповідача підлягає 4,15грн. три проценти річних за період з 11.04.2017р. по 31.07.2017р.

За результатами перевірки зробленого позивачем розрахунку індексу інфляції, суд встановив, що його зроблено невірно внаслідок арифметичних помилок при обрахунку. За розрахунком суду сума втрат від інфляції за спірний період складає 17,40грн. З огляду на встановлене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції підлягає частковому задоволенню в сумі 17,40грн. за період з квітня по липень 2017р. включно.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягають 378,80грн. основного боргу за період з квітня по липень 2017р., 75,89грн. штрафу, 4,15грн. три проценти річних за період з 11.04.2017р. по 31.07.2017р., 17,40грн. втрат від інфляції за період з квітня по липень 2017р. включно.

Згідно ст.ст.44, 49 ГПК України судовий збір, сплачений позивачем за розгляд даного позову підлягає відшкодуванню платнику за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог в сумі 1597,01грн.

Неявка відповідача в судові засідання не є перешкодою для розгляду справи, оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В процесі розгляду даної справи судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про судові засідання, в тому числі судове засідання, призначене на 26.10.2017р., особливо з врахуванням того, що ухвали надсилались відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та, як свідчать наявні у справі повідомлення відділення зв'язку, були вручені відповідачу, у зв'язку з чим суд приймає рішення за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст.49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов Комунального підприємства „Малиновський ринок" частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65017, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства „Малиновський ринок" (65017, м. Одеса, вул. Бабаджаняна,40-в, ) 378 (триста сімдесят вісім) грн. 80коп. основного боргу, 75 (сімдесят п'ять) грн. 89коп. штрафу, 4 (чотири) грн. 15коп. три проценти, 17 (сімнадцять) грн. 40коп. втрат від інфляції, 1597 (одну тисячу п'ятсот дев'яносто сім) грн. 01коп. судового збору.

3. Відмовити позивачу у задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2017 р.

Суддя І.А. Малярчук