ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Справа № 904/6300/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Бакуліної С.В. (доповідач),
суддів :Поляк О.І., Ходаківської І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпромет" (далі ТОВ "Торговий дім "Дніпромет")
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2017
у справі№ 904/6300/17
Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТОВ "Торговий дім "Дніпромет"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2010" (далі ТОВ "Нива-2010")
провизнання недійсними додаткових угод

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2017 у справі №904/6300/17 (суддя Рудовська І.А.), залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 (головуючий суддя - Широбокова Л.П., судді: Кузнецова І.Л., Дармін М.О.), повернуто без розгляду позовну заяву ТОВ "Торговий дім "Дніпромет" до ТОВ "Нива-2010" про визнання недійсними додаткових угод на підставі п.п.4, 5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпромет" просить скасувати вказані ухвалу та постанову, а справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для відкриття провадження, посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме: ст.58, п.п.4, 5 ч.1 ст.63, п.4 ч.1 ст.65 ГПК України.

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Сторони не скористались правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов до висновку, що касаційна скарга не належить до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Згідно з п.5 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Отже, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

У разі, якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву на підставі п.5 ч.1 ст.63 ГПК України. Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п. (п.3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Звертаючись з позовною заявою до суду, ТОВ "Торговий дім "Дніпромет" просило визнати недійсними 210 додаткових угод про розірвання договорів оренди землі, кожен з яких стосується окремої земельної ділянки, укладений з різними фізичними особами та в різний час.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Таким чином, розглядаючи позовну заяву ТОВ "Торговий Дім "Дніпромет", суду необхідно встановити обставини щодо визнання недійсними додаткових угод за кожним окремим договором оренди землі та з'ясувати чи підтверджуються відповідними доказами вимоги щодо кожної додаткової угоди, тобто об'єднані позивачем вимоги мають самостійні підстави виникнення, не пов'язані одна з одною.

Враховуючи, що ТОВ "Торговий Дім "Дніпромет" подано до суду позовну заяву, в якій об'єднано вимоги, що виникли з різних підстав, суд касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про порушення позивачем при зверненні до суду з вказаною позовною заявою правил об'єднання позовних вимог, передбачених ст.58 ГПК України.

Крім того, як обґрунтовано зазначили господарські суди попередніх інстанцій, сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог, враховуючи значну кількість додаткових угод та договорів, перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору у зв'язку з необхідністю встановити всі обставини справи окремо щодо кожного заявленого позивачем правочину з різним складом сторін.

Щодо несплати ТОВ "Торговий Дім "Дніпромет" при зверненні до суду з позовною заявою судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі апеляційний господарський суд правомірно виходив з такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 4 Законом України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" визначено прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2017 року у розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Звертаючись з позовною заявою до суду, ТОВ "Торговий дім "Дніпромет" просило визнати недійсними 210 додаткових угод про розірвання договорів оренди землі, а також зобов'язати ТОВ "Нива-2010" отримувати в його учасників згоду на розірвання, зміну та укладення договорів оренди землі.

Отже, враховуючи, що при зверненні з позовною заявою до суду ТОВ "Торговий дім "Дніпромет" було заявлено 211 вимог немайнового характеру, сума судового збору за подання позовної заяви становила: 1600,00грн х 211 = 337600,00 грн.

Однак, як вбачається з поданої позивачем копії квитанції від 15.05.2017, судовий збір було сплачено останнім в сумі 3200,00грн, тобто в меншому розмірі, ніж встановлено вищевказаним законом.

Таким чином, на момент звернення з позовною заявою відсутні докази сплати позивачем судового збору за заявленими позовними вимогами в передбаченому чинним законодавством розмірі.

З огляду на викладене, висновки господарських судів попередніх інстанцій про наявність підстав для повернення без розгляду позовної заяви ТОВ "Торговий дім "Дніпромет" відповідно до вимог п.п.4, 5 ч.1 ст.63 ГПК України є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги про безпідставне відхилення апеляційним судом клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні представника позивача не приймаються до уваги, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Посилання скаржника на ст.81 ГПК України також є безпідставним, оскільки оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції було залишено без змін ухвалу місцевого суду про повернення позову ТОВ "Торговий дім "Дніпромет" на підставі п.п.4, 5 ч.1 ст.63 ГПК України, а не про залишення позову без розгляду на підставі приписів ст.81 ГПК України, якою унормовано закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення у зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи.

Інші доводи касаційної скарги вищевказаних висновків місцевого та апеляційного господарських судів не спростовують та ґрунтуються на довільному тлумаченні норм процесуального права.

За таких обставин постанова апеляційного господарського суду підлягає залишенню без змін.

В силу ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст.ст.11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпромет" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 у справі №904/6300/17 Господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Головуючий-суддя С.В. Бакуліна

Судді О.І. Поляк

І.П. Ходаківська