ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.10.2017 Справа № 905/2087/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства Укртелеком м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро

до відповідача: Управління соціального захисту населення Кальміуського районну Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область

про: стягнення 127949,19 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №1014 від 12.12.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №11/3655-1 від 12.10.2017р.

СУТЬ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Укртелеком м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Управління соціального захисту населення Кальміуського районну Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення 127949,19 грн.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договорів №26 від 03.02.2015р., №15 від 11.01.2016р. про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення, внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 54 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано: договір №26 від 03.02.2015р., договір №15 від 11.01.2016р.; розрахунок заборгованості; розрахунки видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг з період грудень 2015р. грудень 2016р.; акти звіряння заборгованості; вимогу б/н від 02.08.20174р. про сплату заборгованості та докази її направлення відповідачу; витяги з ЄДРПОУ стосовно позивача та відповідача.

Під час розгляду справи позивачем були надані додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а саме: довідка про відсутність в провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав; правоустановчі документи.

10.10.2017р. від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення №11/3607-1 від 05.10.2017р., в яких останній проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що видатки на відшкодування вартості наданих послуг пільговим категоріям громадян здійснювалося з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» відповідні видатки у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам не були передбачені. До пояснень надано: кошторис на 2016р.; акти звіряння заборгованості; платіжні доручення; звіт про заборгованість за бюджетними коштами; рішення міської ради №6/36-4158 від 04.02.2014р., №7/2-10 від 23.12.2015р.; правоустановчі документи.

Представник позивача в судове засідання 17.10.2017р. зявився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 17.10.2017р. зявився, проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

03.02.2015р. між Публічним акціонерним товариством Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (постачальник, позивач) та Управлінням соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради (платник, відповідач) укладений договір №26 про відшкодування витрат по надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2015р. (далі договір).

Згідно з п. 1.1 предметом цього договору є відносини сторін щодо фінансування пільг, повязаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення.

Відповідно до умов договору постачальник здійснює надання телекомунікаційних послуг (абонплата, встановлення телефонів, проведення додаткових робіт при позачерговому та пільговому встановленні квартирних телефонів, плата за користування радіо точками) громадянам, які мають відповідні пільги, а платник здійснює фінансування пільг, відповідно до ст. 102 Бюджетного кодексу України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2015р.», рішень Маріупольської міської ради, в межах субвенцій з державного бюджету та коштів місцевого бюджету (п. 1.2. договору).

Сума цього договору відповідає кошторисним призначенням на 2015р. і обумовлюється у додаткові угоді №1 до цього договору, яка є невідємною його частиною.

Пунктом 2.1 договору встановлені обовязки постачальника, зокрема:

- надавати населенню обумовлені законодавством України пільги на оплату телекомунікаційних послуг (абонплата, встановлення телефонів, проведення додаткових робіт при позачерговому та пільговому встановленні квартирних телефонів, плата за користування радіо точками) відповідно до затверджений тарифів і в обсязі, передбаченому платником у кошторисі доходів і видатків на фінансування цих пільг (п. 2.1.1.);

- щомісяця надавати у відділ персоніфікованого обліку пільговиків платника:

до 10 числа місяця, що настає за звітним, надавати на електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих громадянам пільгових категорій у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга», встановленою п. 10 Постанови Кабінету міністрів України від 29.01.2003р. №117 «Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги;

з 1 по 15 число місяця, наступного за звітним, за послугами, що фінансуються з місцевого бюджету;

20 числа місяця, що настає за звітним, надавати відомості про фактично надані послуги на паперових носіях;

до 06 числа місяця, другого за звітним, складати акти звіряння сум заборгованості по наданим телекомунікаційним послугам станом на 1 число місяця, що передує звітному (п.2.1.2.);

- своєчасно проводити та надавати платнику перерахунок витрат за усіма змінами, які були відображені на особистих рахунках громадян пільгової категорії за відповідний місяць (п. 2.1.5.).

Пунктом 2.2 договору встановлені обовязки платника, зокрема:

- передбачити в своєму кошторисі в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на компенсацію витрат за телекомунікаційні послуги, надані постачальником пільговій категорії населення (п. 2.2.1.);

- проводити розрахунки за надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії населення, які внесені до Єдиного реєстру (п. 2.2.2.);

- здійснювати перерахування коштів, передбачених на проведення розрахунків за надані пільги згідно з кошторисом доходів та видатків в межах запланованих призначень (п.2.2.4.).

Цей Договір вступає набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015р., а в частині розрахунків за надані пільги до повного виконання зобовязань за цим договором (п. 6.1 Договору).

11.01.2016р. між Публічним акціонерним товариством Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (постачальник, позивач) та Управлінням соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради (платник, відповідач) укладений договір №15 про відшкодування витрат по надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2016р. (далі договір).

Згідно з п. 1.1 предметом цього договору є відносини сторін щодо фінансування пільг, повязаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення.

Відповідно до умов договору постачальник здійснює надання телекомунікаційних послуг (абонплата, встановлення телефонів, проведення додаткових робіт при позачерговому та пільговому встановленні квартирних телефонів, плата за користування радіо точками) громадянам, які мають відповідні пільги, а платник здійснює фінансування пільг, відповідно до ст. 102 Бюджетного кодексу України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2015р.», рішень Маріупольської міської ради, в межах субвенцій з державного бюджету та коштів місцевого бюджету (п. 1.2. договору).

Сума цього договору відповідає кошторисним призначенням на 2016р. і обумовлюється у додаткові угоді №1 до цього договору, яка є невідємною його частиною.

Пунктом 2.1 договору встановлені обовязки постачальника, зокрема:

- надавати населенню обумовлені законодавством України пільги на оплату телекомунікаційних послуг (абонплата, встановлення телефонів, проведення додаткових робіт при позачерговому та пільговому встановленні квартирних телефонів, плата за користування радіо точками) відповідно до затверджений тарифів і в обсязі, передбаченому платником у кошторисі доходів і видатків на фінансування цих пільг (п.2.1.1.);

- щомісяця надавати у відділ персоніфікованого обліку пільговиків платника:

до 10 числа місяця, що настає за звітним, надавати на електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих громадянам пільгових категорій у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга», встановленою п. 10 Постанови Кабінету міністрів України від 29.01.2003р. №117 «Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги;

з 1 по 15 число місяця, наступного за звітним, за послугами, що фінансуються з місцевого бюджету;

20 числа місяця, що настає за звітним, надавати відомості про фактично надані послуги на паперових носіях;

до 06 числа місяця, другого за звітним, складати акти звіряння сум заборгованості по наданим телекомунікаційним послугам станом на 1 число місяця, що передує звітному (п.2.1.2.);

Пунктом 2.2 договору встановлені обовязки платника, зокрема:

- передбачити в своєму кошторисі в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на компенсацію витрат за телекомунікаційні послуги, надані постачальником пільговій категорії населення (п. 2.2.1.);

- проводити розрахунки за надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії населення, які внесені до Єдиного реєстру (п. 2.2.2.);

- здійснювати перерахування коштів на підставі розрахунку протягом 3 робочих днів з моменту надходження коштів до місцевого бюджету у відповідності до Постанови Уряду №256 від 04.03.2002р. «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (п.2.2.4.).

Цей Договір вступає набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016р., а в частині розрахунків за надані пільги до повного виконання зобовязань за цим договором (п. 6.1 Договору).

На виконання умов договорів про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення №26 від 03.02.2015р., №15 від 11.01.2016р. позивачем надані послуги звязку на пільгових умовах населенню у грудні 2015р. та протягом 2016р.

Відповідач у встановлений договорами про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення №26 від 03.02.2015р., №15 від 11.01.2016р. строк за надані телекомунікаційні послуги у повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого позивач звернувся до відповідача з вимогою б/н від 02.08.2017р. про сплату заборгованості в розмірі 127949,19грн, яка була залишена останнім без задоволення .

У звязку з викладеним, позивач звернувся до господарського суду з розглядуваним позовом.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг населенню на пільгових умовах.

Враховуючи статус сторін, характер правовідносин між учасниками договору, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладених договорів про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення №26 від 03.02.2015р., №15 від 11.01.2016р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Проаналізувавши положення укладених між сторонами договорів про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення №26 від 03.02.2015р., №15 від 11.01.2016р. суд дійшов висновку, що укладені правочини за своїм змістом та правовою природою містять елементи договору надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Як встановлено ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги мають надаватися відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договорів про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення №26 від 03.02.2015р., №15 від 11.01.2016р. у грудні 2015р. та протягом 2016р. позивачем надані послуги зв'язку на пільгових умовах населенню, що підтверджується відповідними розрахунками видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг

ПАТ «Укртелеком» є оператором телекомунікацій і включений до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації. Позивач надає телекомунікаційні послуги фізичним особам, в тому числі і тим, що мають визначені законодавством пільги з їх оплати.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» встановлено, що телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ № 295 від 11.04.2012, визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» , Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» , Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , Закону України «Про статус ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус» , Закону України «Про охорону дитинства» , Закону України «Про прокуратуру» для певних категорій споживачів встановлені пільги з оплати за послуги зв'язку.

Згідно ч. 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинної до 01.01.2017) встановлено, що видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті «б» пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу (включаючи оплату пільг за послуги зв'язку) (в редакції, чинної до 01.01.2017), проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку № 256 встановлено, що отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. При цьому Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг, приписи ч. 2 п. 8 Порядку № 256.

Переліки споживачів-пільговиків за видами пільг складались позивачем за формою №2-пільга, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 N 535 «Про затвердження форми для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг « 2-пільга» , та Інструкції про порядок її заповнення» , зареєстрованим в Міністерстві юстиції України, направлялись щомісячно відповідачу, як головному розпоряднику коштів місцевого бюджету для відшкодування позивачу пільг, наданих споживачам телекомунікаційних послуг , що підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що в період грудень 2015р. грудень 2016р. позивачем надавались послуги споживачам телекомунікаційних послуг, які мають право на відповідні пільги. Позивачем понесені витрати на надання послуг зв'язку означеним категоріям пільговиків на загальну суму 127949,19грн., в підтвердження чого позивачем надано розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг у період грудень 2015р. грудень 2016р. (форми № 2-пільга).

Пунктом. 5 Порядку № 256 передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського, Автономної Республіки Крим і обласного значення) до 22 числа місяця, що настає за звітним, в тому числі пільг з послуг зв'язку. Акти звіряння складаються за формою № 3-пільга, встановленою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 28.03.2003р. № 83 «Про затвердження форми № 3-пільга».

Отже, складання актів встановленої форми, надання їх позивачу та надсилання до державних органів для виділення фінансування відноситься відповідно до вимог законодавства до обов'язків відповідача, як головного розпорядника коштів місцевого бюджету, які останній не виконав.

З матеріалів справи вбачається, що акти за формою № 3-пільга за результатами розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг за період грудень 2015р. грудень 2016р. відповідачем складено не було та не направлено на підписання позивачу.

Позивач направляв відповідачу вимогу б/н від 02.08.2017р. про відшкодування понесених витрат у сумі 127949,19грн., яку залишено відповідачем без задоволення.

Судом встановлено, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства України витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг в сумі 127949,19грн. за період грудень 2015р. грудень 2016р. не відшкодовані.

Відповідачем, як розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг Кальміуського району м. Маріуполя на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови та Порядку №256 відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян здійснюється за рахунок державних субвенцій.

Відповідач у письмових поясненнях посилається на те, що видатки на відшкодування вартості наданих послуг пільговим категоріям громадян здійснювалося з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України, а відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» відповідні видатки у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам не були передбачені.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що держава не вправі посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань та що відсутність механізму реалізації законодавчого положення становить втручання у право заявника передбачене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справах «Кечко проти України» і «Буденко проти України»).

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі «ОСОБА_2 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 та у справі «Бакалов проти України» від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446, від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12 та постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 у справі №15/5027/715/2011.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зобов'язання щодо компенсації позивачу вартості наданих телекомунікаційних послуг за період грудень 2015р. - грудень 2016р. в розмірі 127949,19грн. у встановленому законом порядку не виконані, відповідач не надав суду доказів відшкодування позивачем понесених витрат.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо оплати наданих телекомунікаційних послуг, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, в зв'язку з чим позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укртелеком м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро до Управління соціального захисту населення Кальміуського районну Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення 127949,19грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Кальміуського районну Маріупольської міської ради (87535, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Чукаріна В.І., 17, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, б. ОСОБА_3, 18, ) в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (49600, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26, ) заборгованість у сумі 127949,19грн. , а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1919,24грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 17.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 19.10.2017р.

Суддя Я.О. Левшина