ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа № 911/1267/17

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючий суддя Христенко О.О.

судді Рябцева О.О.

ОСОБА_1

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/1267/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж»,

м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Водостічні системи»,

м. Боярка, Києво-Святошинський район

2. Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи», м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна

компанія», м. Сєвєродонецьк, Луганська область,

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. ОСОБА_2, м. Львів,

2. ОСОБА_3, м. Львів,

3. ОСОБА_4, м. Київ,

4. ОСОБА_5, м. Київ

про стягнення 77 483 258,24 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_6, довіреність від 22.06.2017;

від відповідача 1: ОСОБА_7, довіреність № 1/в від 15.05.2017;

від відповідача 2: ОСОБА_8, довіреність № 160517 від 16.05.2017,

ОСОБА_9, довіреність № 060617 від 06.06.2017;

від третьої особи на стороні позивача ОСОБА_10, довіреність від 11.09.2017;

від третьої особи на стороні позивача ОСОБА_11, довіреність № 27-13961/17

від 05.07.2017

від третіх осіб на стороні відповідача: не з`явилися

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж» (надалі позивач) до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Водостічні системи» (надалі відповідач 1), 2. Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» (надалі відповідач 2) про стягнення 77 483 258,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 умов Кредитного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 4976 від 14.08.2013 (з подальшими змінами та доповненнями), укладеного між ПАТ «Український інноваційний банк» та відповідачем 1, в частині повернення отриманого кредиту; наявністю ОСОБА_12 поруки № 1 від 14.08.2013, укладеного між ПАТ «Український інноваційний банк» та відповідачем 2 в забезпечення виконання відповідачем 1 зобов`язань за Кредитним договором № 4976 від 14.08.2013; наявністю ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1 від 13.01.2017 та ОСОБА_12 від 13.01.2017 про відступлення прав за ОСОБА_12 поруки № 1 від 14.08.2013, укладених між ПАТ «Укрінком» (ПАТ «Український інноваційний банк» змінив назву, ідентифікаційний код той же) та позивачем, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів 1 та 2 солідарно 77 483 258,24 грн. заборгованості по кредиту.

Ухвалою суду від 26.04.2017 порушено провадження у справі № 911/1267/17 та призначено розгляд справи в судовому засіданні 17.05.2017 об 11 год. 40 хв.

В судовому засіданні 17.05.2017 позивачем надані письмові пояснення по справі та подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме майно відповідача 1 та на нерухоме майно відповідача 2.

В судовому засіданні 17.05.2017 відповідач 1 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених у відзиві, а саме, що відповідачем 1 були укладені договори про відступлення права вимоги з фізичними особами (треті особи на стороні відповідача у справі), у яких були розміщені банківські вклади у ПАТ «Український інноваційний банк», відповідач 1 на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України звернувся до ПАТ «Український інноваційний банк» з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, тому 22.12.2015 зобов`язання відповідача 1 перед ПАТ «Український інноваційний банк» по Кредитному договору № 4976 від 14.08.2013 в сумі 1 729 206,33 доларів США та 949 760,27 євро (64 947 681,80 грн. згідно офіційного курсу Національного банку України) були припинені; строк дії Кредитного договору не закінчився, тому не настав строк виконання зобов`язання по Кредитному договору в сумі 139 184,55 доларів США (3 273 370,20 грн. згідно офіційного курсу Національного банку України).

Ухвалою суду від 17.05.2017 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 24.05.2017 о 14 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 10306/17 від 22.05.2017) відповідач 1 надав письмові заперечення на заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Через канцелярію суду позивач надав письмові пояснення (вх. № 10537/17 від 24.05.2017) щодо відзиву відповідача 1 та додаткові письмові пояснення (вх. № 10538/17 від 24.05.2017) до заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Через канцелярію суду (вх. № 10539/17 від 22.05.2017) відповідач 2 надав письмові заперечення на заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Через канцелярію суду (вх. № 10540/17 від 24.05.2017) відповідач 2 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю з підстав аналогічних тим, що викладені у відзиві відповідача 1.

Суд зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд виходить з того, що припущення позивача про те, що відповідачі ухилятимуться від виконання рішення суду в даній справі не підтверджується належними та допустимими доказами, тому суд відмовляє позивачу в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме майно відповідача 1 та на нерухоме майно відповідача 2.

В судовому засіданні 24.05.2017 відповідно до ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 07.06.2017 об 11 год. 50 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 11476/17 від 06.06.2017) відповідач 1 надав додаткові письмові пояснення.

Через канцелярію суду (вх. № 11585/17 від 06.06.2017) третя особа 1 на стороні позивача надала письмові пояснення по справі.

Через канцелярію суду позивач надав письмові пояснення по справі (вх. № 11586/17 від 06.06.2017) та клопотання (вх. № 11587/17 від 06.06.2017) про приєднання документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 07.06.2017 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та відкладено розгляд справи на 23.06.2017 о 12 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 12657/17 від 20.06.2017) відповідач 1 надав додаткові письмові пояснення.

Ухвалою суду від 23.06.2017 на підставі ст. 4-6 ГПК України призначено колегіальний розгляд справи.

Ухвалою суду від 29.06.2017 справу № 911/1267/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Христенко О.О., судді Рябцева О.О., Антонова В.М. та призначено розгляд справи на 02.08.2017 об 11 год. 30 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 15291/17 від 01.08.2017) від відповідача 1 надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження справу № 911/1267/17 та справу № 911/1869/17 за позовом ТОВ «ФК «Афінаж» до ТОВ «Водостічні системи», третя особа на стороні позивача ПАТ «Українська інноваційна компанія» про вчинення певних дій (про надання доступу для перевірки документально та фактично майна, яке надано в заставу).

Через канцелярію суду (вх. № 15322/17 від 02.08.2017) третя особа 1 на стороні позивача надала письмові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 02.08.2017 відмовлено відповідачу 1 в об`єднані в одне провадження справи № 911/1267/17 та справи № 911/1869/17 за позовом ТОВ «ФК «Афінаж» до ТОВ «Водостічні системи», третя особа на стороні позивача ПАТ «Українська інноваційна компанія» про вчинення певних дій, залучено до участі у справі в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та відкладено розгляд справи на 18.08.2017 об 11 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 15770/17 від 08.08.2017) від третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа підтверджує укладення 21.12.2015 між ОСОБА_5 та відповідачем 1 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги, що належить ОСОБА_5 за договором про розміщення банківського вкладу в ПАТ «Український інноваційний банк», зазначає, що вищезазначений Договір сторони не розривали, а також про отримання ОСОБА_5 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 200 000,00 грн., що не стосується відносин щодо відступлених прав на користь відповідача 1.

Через канцелярію суду (вх. № 15771/17 від 08.08.2017) від третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа підтверджує укладення 21.12.2015 між ОСОБА_4 та відповідачем 1 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги, що належить ОСОБА_4 за договорами про розміщення банківських вкладів в ПАТ «Український інноваційний банк», зазначає, що вищезазначений Договір сторони не розривали, а також про отримання ОСОБА_4 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 200 000,00 грн., що не стосується відносин щодо відступлених прав на користь відповідача 1.

Через канцелярію суду (вх. № 16274/17 від 15.08.2017) позивач надав письмові пояснення по справі.

Через канцелярію суду (вх. № 16465/17 від 17.08.2017) відповідач 1 надав додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 18.08.2017 відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 12.09.2017 о 1 4 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 18995/17 від 11.09.2017) від третьої особи 2 на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення, в яких третя особі 2 зазначила, що будь-яка інформація, якою володіє Фонд щодо конкретних вкладників та виплачених їм коштів за рахунок Фонду містить персональні дані, без розкриття вказаної персональної інформації Фонд позбавлений можливості надати аргументовані пояснення по суті справи.

Через канцелярію суду (вх. № 19021/17 від 11.09.2017) відповідач 1 надав додаткові письмові пояснення по справі.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях по справі.

У судових засіданнях представник відповідача 1 проти позову заперечував повністю та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у додаткових письмових поясненнях.

У судових засіданнях представники відповідача 2 проти позову заперечували повністю та просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особі 1 на стороні позивача ПАТ «Українська інноваційна компанія» підтримала позовні вимоги повністю та просила суд позов задовольнити.

Третя особа 2 на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб пояснень по суті справи не надала.

Треті особи 1 та 2 на стороні відповідача ОСОБА_2-Д.В. та ОСОБА_3 в судові засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, письмових пояснень по справі не надали.

Треті особи 3 та 4 на стороні відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали письмові пояснення по справі.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів 1 та 2, третіх осіб, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (змінено назву на Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія") («банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водостічні системи» («позичальник», надалі відповідач 1) укладено Кредитний договір № 4976 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого банк надає відповідачу 1 кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 3 350 000,00 доларів США на термін по 13.08.2017.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В подальшому між банком та відповідачем 1 укладалися додаткові угоди до Кредитного договору № 4976 від 14.08.2013, якими змінювалися умови ОСОБА_12.

Так, додатковою угодою № 2 від 16.06.2014 до Кредитного договору назву договору виклали в наступній редакції: «Кредитний договір № 4976 про відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії».

Відповідно до додаткової угоди № 5 від 23.06.2015 п.п. 3.4.1 п. 3.4 Кредитного договору викладено в наступній редакції: «Позичальник сплачує банку проценти в розмірі 13 % річних у доларах США, 26 % річних у гривні. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця. Проценти за кредитом нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом з дати її виникнення. Будь-який наступний період нарахування процентів в подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за кредитом.

Додатковою угодою № 7 від 12.10.2015 до Кредитного договору п. 3.1 Кредитого договору викладено в наступній редакції: «Відповідно до положень та умов цього ОСОБА_12 банк надає відповідачу 1 кредит на умовах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом у розмірі 3 137 211,64 доларів США або еквівалент в грн., по курсу Національного банку України на дату видачі кредитних коштів, на термін по 10.12.2017 року, з наступним графіком погашення: - до 12.10.2015 погашення в сумі не менше 2 000 000,00 грн.; - до 25.10.2015погашення в сумі не менше 3 000 000,00 грн.; щомісячно до 10 числа кожного місяця, починаючи з травень-грудень 2016 року погашення в сумі, не менше, ніж 100 000,00 доларів США еквівалент по курсу НБУ на дату погашення; - січень 2017 року-травень 2017 року погашення в сумі не менше, ніж 150 000,00 доларів США еквівалент по курсу НБУ на дату погашення; - червень-листопад 2017 року погашення в сумі, не менше 170 000,00 доларів США еквівалент по курсу НБУ на дату погашення; - та до 10.12.2017 повне погашення.

14 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» («Кредитор») та Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» (відповідач 2, «Поручитель») укладений Договір поруки № 1, відповідно до якого відповідач 2 поручається перед кредитором за виконання відповідачем 1 в повному обсязі зобов`язань по Кредитному договору № 4976 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14.08.2013 та всіх додаткових угод до нього, що будуть укладені в майбутньому протягом строку його дії між кредитором та відповідачем 1.

В подальшому між ПАТ «Український інноваційний банк» та відповідачем 2 укладалися додаткові угоди до ОСОБА_12 поруки № 1 від 14.08.2013 року.

На підставі Кредитного договору № 4976 та додаткових угод до нього відповідач 1 отримав від ПАТ «Український інноваційний банк» кредитні кошти в доларах США та в гривнях.

Відповідач 1 отримав від ПАТ «Український інноваційний банк» кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку з 15.08.2013 по 14.07.2016, доданою до позовної заяви.

13 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Укрінком» («первісний кредитор») та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Афінаж" («новий кредитор», позивач) укладено Договір про відступлення права вимоги № 13/01/17-1, відповідно до умов якого первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим ОСОБА_12 та чинним законодавством України, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права вимоги первісного кредитора за Кредитним договором № 4976 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14.08.2013 року зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до них, договарми забезпеченняч тощо, що є його невід'ємною частиною, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водостічні системи».

Відповідно до п. 1.2 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1 від 13.01.2017 право вимоги за Кредитним договором відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: - право вимоги основної суми заборгованості за Кредитним договором; - право вимоги суми нарахованих процентів за Кредитним договором, строк платежу яких настав на дату укладання цього договору; - процентів, неустойки, штрафів, пені; - тощо.

Згідно п.1.3 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1 від 13.01.2017 загальна сума заборгованості боржника за договором кредиту станом на дату укладення цього договору становить 996 468,09 грн. та 3 037 195,37 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 13.01.2017 становить 82 768 521,42 грн. в т.ч. прострочені проценти, пеня за погашення термінів погашення кредиту та процентів по ньому відповідно до умов Кредитного договору.

Пунктом 1.4 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1 від 13.01.2017 передбачено, що новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за кредитним договором та одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх без виключення зобов'язань за Кредитним договором, які існували та існують на момент укладення цього ОСОБА_12. При цьому, новий кредитор також набуває статусу заставодержателя (їпотекодержателя) за всіма зобов'язаннями, що забезпечують виконання боржником його зобов'язань за Кредитним договором в разі їх наявності.

13 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Укрінком» («первісний кредитор») та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Афінаж" («новий кредитор») укладено Додаток № 1 до ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1, відповідно до п. 1 якого сторони передбачили, що оплата ціни відступлення права вимоги за ОСОБА_12 становить 83 764 989,51 грн. та здійснюється на умовах відстрочення платежу. Новий кредитор оплачує ціну відступлення права вимоги протягом 12 місяців з моменту підписання цього ОСОБА_12 та Акту приймання-передачі документів та права вимоги.

Права вимоги за Кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання сторонами цього ОСОБА_12 та Акту прийому-передачі прав та документів, що є невід'ємною частиною ОСОБА_12 (п. 3.1 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1 від 13.01.2017).

13 січня 2017 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Укрінком» підписано Акт прийому-передачі прав та документів згідно ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1 від 13.01.2017.

13 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Укрінком» («первісний кредитор») та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Афінаж" («новий кредитор», позивач) укладено Договір про відступлення прав за Дговором поруки № 1 від 14.08.2013, відповідно до умов якого у зв`язку з укладенням між первісним кредитором та новим кредитором ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1 від 13.01.2017, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору всі права вимоги за Кредитним договором № 4976 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14.08.2013 року, разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями та викладеннями у новій редакції, що є його невід`ємною частиною, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водостічні системи», первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває права первісного кредитора, належнимх первісному кредитору згідно з Доовором поруки № 1 від 14.08.2013, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи».

Відповідно до п. 1.2 ОСОБА_12 про відступлення прав за ОСОБА_12 поруки № 1 від 14.08.2013 за цим ОСОБА_12 новий кредитор набуває замість первісного кредитора право вимоги до поручителя, к порядку визначеному ОСОБА_12 поруки ти Цивільним кодексом України, щодо задоволення всіх свої вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), які випливають з умов Кредитного договору, та за виконання яких боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед первісним кредитором.

Згідно п. 3.1 ОСОБА_12 про відступлення прав за ОСОБА_12 поруки № 1 від 14.08.2013 право вимоги за цим ОСОБА_12 вважається відступленим в повному обсязі з моменту підписання цього ОСОБА_12, скріплення печатками сторін (в разі наявності), а також складання та підписання сторонами Акту прийому-передачі прав та документів у відповідності до вимог п. 3.1 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1 від 13.01.2017, а також п. 2.2.3 цього ОСОБА_12.

Відповідно до п. 4.1 ОСОБА_12 про відступлення прав за ОСОБА_12 поруки № 1 від 14.08.2013 новий кредитор не здійснює на користь первісного кредитора будь-яких додаткових платежів за виключенням тих, що визначені ОСОБА_12 про відступлення права вимоги № 13/01/17-1 від 13.01.2017.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи містять докази повідомлення відповідачів 1 та 2 про відступлення права вимоги та докази отримання зазначених повідомлень відповідачами 1 та 2.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Кредитним договором відповідач 1 не виконує ні на користь ПАТ «Українська інноваційна компанія» («первісний кредитор»), ні на користь ТОВ «Фінансова компанія «Афінаж» («новий кредитор»), тому основана заборгованість по кредиту становить 77 483 258,24 грн. (958 999,00 грн. + 2 860 000,00 доларів США (76 524 259,24 грн. гривневий еквівалент станом на 21.04.2017), яку й просить стягнути позивач з відповідачів 1 та 2 солідарно.

Позивачем надано довідку про стан заборгованості відповідача 1, в якій зазначено, що станом на 11.05.2016 заборгованість за кредитом наданим в гривні становить 958 999,00 грн., станом на 11.04.2017 заборгованість за кредитом наданим в доларах США становить 1 358 133,09 доларів США (гривневий еквівалент станом на 21.04.2017 становить 36 339 205,83 грн.). Також позивач просить стягнути з відповідачів 1 501 866,91 доларів США (гривневий еквівалент станом на 21.04.2017 становить 40 185 053,41 грн.) боргу по кредиту, строк повернення якого на момент звернення з позовною заявою до суду не настав (згідно Додаткової угоди № 7 від 12.10.2015 до Кредитного договору термін повернення кредиту по 10.12.2017 року).

Частина 1 ст. 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідач 1 у своєму відзиві та у судових засіданнях не заперечував факт укладення між ПАТ «Українській інноваційний банк» та відповідачем 1 Кредитного договору № 4976 від 14.08.2013, факт отримання відповідачем 1 від ПАТ «Українській інноваційний банк» кредитних коштів в доларах США та в гривні, та наявність неповернутих відповідачем 1 ПАТ «Українській інноваційний банк» станом на листопад 2015 року кредитних коштів в сумі 2 860 000,00 доларів США та 958 999,00 грн.

Однак, відповідачі 1 та 2 не погоджуються із заявленою позивачем сумою заборгованості по кредиту з наступних підстав.

21 грудня 2015 року між ОСОБА_13 («первісний кредитор») та ТОВ «Водостічні системи» («новий кредитор») було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_2-Д.В. передає відповідачу 1, а відповідач 1 набуває право вимоги та інші права, що належать ОСОБА_2-Д.В. в момент укладення цього ОСОБА_12 і стає кредитором по відношенню до ПАТ «Український інноваційний банк» по зобов`язаннях, що виходять з Заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-1389029 від 28.09.2015 (термін розміщення вкладу з 28.09.2015 по 29.10.2015), укладеного між ОСОБА_2-Д.В. та ПАТ «Українській інноваційний банк». За цим ОСОБА_12 відповідач 1 одержує право (замість ОСОБА_2-Д.В.) вимагати від ПАТ «Українській інноваційний банк» належного виконання зобов`язань за Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1389029 від 28.09.2015 у розмірі 143 032,33 доларів США. Права кредитора, що визначені Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1389029 від 28.09.2015, та належать ОСОБА_2-Д.В. з урахуванням положень п. 1.1 цього ОСОБА_12, переходять до відповідача 1 в день підписання сторонами цього ОСОБА_12.

Згідно п. 2.1 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги від 21.12.2015 відповідач 1 сплачує ОСОБА_2-Д.В. за відступлення права вимоги відшкодування у розмірі вкладу ОСОБА_2-Д.В. на дату укладення цього ОСОБА_12. Оплата всієї суми відшкодування має бути здійснена відповідачем 1 не пізніше 31.12.2025 (п. 2.3 ОСОБА_12).

21 грудня 2015 року між ОСОБА_3 («первісний кредитор») та ТОВ «Водостічні системи» («новий кредитор») було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передає відповідачу 1, а відповідач 1 набуває право вимоги та інші права, що належать ОСОБА_3 в момент укладення цього ОСОБА_12 і стає кредитором по відношенню до ПАТ «Український інноваційний банк» по зобов`язаннях, що виходять з Заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-1389023 від 28.09.2015 (термін розміщення вкладу з 28.09.2015 по 29.10.2015), укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Українській інноваційний банк». За цим ОСОБА_12 відповідач 1 одержує право (замість ОСОБА_3В.) вимагати від ПАТ «Українській інноваційний банк» належного виконання зобов`язань за Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1389023 від 28.09.2015 у розмірі 141 578,36 доларів США. Права кредитора, що визначені Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1389023 від 28.09.2015, та належать ОСОБА_3 з урахуванням положень п. 1.1 цього ОСОБА_12, переходять до відповідача 1 в день підписання сторонами цього ОСОБА_12.

Згідно п. 2.1 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги від 21.12.2015 відповідач 1 сплачує ОСОБА_3 за відступлення права вимоги відшкодування у розмірі вкладу ОСОБА_3 на дату укладення цього ОСОБА_12. Оплата всієї суми відшкодування має бути здійснена відповідачем 1 не пізніше 31.12.2025 (п. 2.3 ОСОБА_12).

21 грудня 2015 року між ОСОБА_5, що діє ввід імені ОСОБА_4 («первісний кредитор») та ТОВ «Водостічні системи» («новий кредитор») було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передає відповідачу 1, а відповідач 1 набуває право вимоги та інші права, що належать ОСОБА_4 в момент укладення цього ОСОБА_12 і стає кредитором по відношенню до ПАТ «Український інноваційний банк» по зобов`язаннях, що виходять з: - Заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-2352424 від 28.05.2015 (термін розміщення вкладу з 28.05.2015 безстроково), укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Українській інноваційний банк»; - Заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-2378330 від 04.09.2015 (термін розміщення вкладу з 04.09.2015 безстроково), укладених між ОСОБА_4 та ПАТ «Українській інноваційний банк»; - Заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-2378340 від 04.09.2015 (термін розміщення вкладу з 04.09.2015 по 07.03.2016), укладених між ОСОБА_4 та ПАТ «Українській інноваційний банк»; - Заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-1352423 від 28.05.2015 (термін розміщення вкладу з 28.05.2015 по 31.05.2016), укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Українській інноваційний банк». За цим ОСОБА_12 відповідач 1 одержує право (замість ОСОБА_4В.) вимагати від ПАТ «Українській інноваційний банк» належного виконання зобов`язань за Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-2352424 від 28.05.2015 у розмірі 23 661,49 доларів США, а також нараховані та не сплачені відсотки за цим ОСОБА_12; за Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-2378330 від 04.09.2015 у розмірі 50 000,00 євро, а також нараховані та не сплачені відсотки за цим ОСОБА_12; за Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-2378340 від 04.09.2015 у розмірі 250 000,00 євро, а також нараховані та не сплачені відсотки за цим ОСОБА_12; за Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1352423 від 28.05.2015 у розмірі 1 350 000,00 доларів США, а також нараховані та не сплачені відсотки за цим ОСОБА_12. Права кредитора, що визначені Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-2352424 від 28.05.2015, Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-2378330 від 04.09.2015, Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-2378340 від 04.09.2015, Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-1352423 від 28.05.2015 та належать ОСОБА_4 з урахуванням положень п. 1.1 цього ОСОБА_12, переходять до відповідача 1 в день підписання сторонами цього ОСОБА_12.

Згідно п. 2.1 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги від 21.12.2015 відповідач 1 сплачує ОСОБА_4 за відступлення права вимоги відшкодування у розмірі вкладу ОСОБА_4 на дату укладення цього ОСОБА_12. Оплата відшкодування здійснюється за рахунок прибутку відповідача 1 за підсумками роботи за календарний рік, затвердженого загальними зборами учасників відповідача 1 (п. 2.3 ОСОБА_12). Оплата всієї суми відшкодування має бути здійснена відповідачем 1 не пізніше 31.12.2025 (п. 2.4 ОСОБА_12).

21 грудня 2015 року між ОСОБА_5 («первісний кредитор») та ТОВ «Водостічні системи» («новий кредитор») було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передає відповідачу 1, а відповідач 1 набуває право вимоги та інші права, що належать ОСОБА_5 в момент укладення цього ОСОБА_12 і стає кредитором по відношенню до ПАТ «Український інноваційний банк» по зобов`язаннях, що виходять з Заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-2338815 від 30.03.2015 (термін розміщення вкладу з 30.03.2015 по 02.10.2015), укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «Українській інноваційний банк». За цим ОСОБА_12 відповідач 1 одержує право (замість ОСОБА_5І.) вимагати від ПАТ «Українській інноваційний банк» належного виконання зобов`язань за Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-2338815 від 30.03.2015 у розмірі 600 009,59 євро, а також нарахованів та не сплачені відсотки за цим ОСОБА_12. Права кредитора, що визначені Заявою-договором про розміщення банківського вкладу № 10-2338815 від 30.03.2015, та належать ОСОБА_5 з урахуванням положень п. 1.1 цього ОСОБА_12, переходять до відповідача 1 в день підписання сторонами цього ОСОБА_12.

Згідно п. 2.1 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги від 21.12.2015 відповідач 1 сплачує ОСОБА_5 за відступлення права вимоги відшкодування у розмірі вкладу ОСОБА_5 на дату укладення цього ОСОБА_12. Оплата всієї суми відшкодування має бути здійснена відповідачем 1 не пізніше 31.12.2025 (п. 2.3 ОСОБА_12).

Згідно з умовами заяв-договорів про розміщення банківських вкладів № 10-1389029 від 28.09.2015, № 10-1389023 від 28.09.2015 та № 10-2338815 від 30.03.2015 строк повернення вкладів станом на момент укладення ОСОБА_12 про відступлення права вимоги вже наступив.

Заяви-договори № 10-2352424 від 28.05.2015 та № 10-2378330 від 04.09.2015 передбачали розміщення коштів у банку безстроково. 14 вересня 2015 року вкладник звернувся до банку з заявою про повернення вкладу.

Заяви-договори № 10-2378340 від 04.09.2015 та № 10-1352423 від 28.05.2015 передбачали розміщення вкладів строком до 07.03.2016 та до 31.05.2016 відповідно. У заяві-договорі № 10-2378340 від 04.09.2015 зазначено, що дострокове розірвання вкладу не допускається. У заяві-договорі № 10-1352423 від 28.05.2015 встановлено процентну ставку при достроковому поверненні вкладу: 0,5% - до 01.08.2015, 10,5% - з 01.08.2015. 14 вересня 2015 року вкладники звернулися до банку із заявами про дострокове повернення вкладів.

Згідно ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Як зазначають відповідачі за результатами укладення договорів про відступлення права вимоги відповідач 1 набув право вимоги до ПАТ «Українській інноваційний банк» щодо повернення грошових коштів, які були розміщені фізичними особами в банку у сумі 1 658 272,18 доларів США та 900 009,59 євро.

Ні підставі договорів про відступлення права вимоги від 21.12.2015, укладених між відповідачем 1 та ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідач 1 отримав право вимагати від ПАТ «Українській інноваційний банк» не сплачені відсотки по депозитам за заявами-договорами № 10-2352424 від 28.05.2015, № 10-2378330 від 04.09.2015, № 10-2378340 від 04.09.2015, № 10-1352423 від 28.05.2015 та № 10-2338815 від 30.03.2015.

За розрахунками відповідача 1 станом на 22.12.2015 заборгованість по відсотках становила: за заявою-договором № 10-2352424 від 28.05.2015 59,15 доларів США, за заявою-договором № 10-2378330 від 04.09.2015 62,50 євро, за заявою-договором № 10-2378340 від 04.09.2015 6 250,00 євро, за заявою-договором № 10-1352423 від 28.05.2015 70 875,00 доларів США, за заявою-договором № 10-2338815 від 30.03.2015 42 750,68 євро. Загалом заборгованість по відсотках станом на 22.12.2015 становила 70 934,15 доларів США та 49 063,18 євро, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 2 922 504,48 грн.

Відповідач 1 звернувся до ПАТ «Українській інноваційний банк» з заявою вих. № 22-12/1 від 22.12.2015 про зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме зобов`язання відповідача 1 перед ПАТ «Українській інноваційний банк» щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сумі 61 991 351,52 грн. та зобов`язання ПАТ «Українській інноваційний банк» перед відповідачем 1 щодо повернення банківських вкладів на суму 61 991 351,52 грн. (1 658 272,18 доларів США та 900 053,70 євро). Відповідач 1 заявляв про зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникли у ПАТ «Українській інноваційний банк» перед відповідачем 1 (після укладення договорів відступлення права вимоги), щодо повернення вкладів у сумі 1 658 272,18 доларів США та 900 053,70 євро (всього по курсу НБУ 61 991 351,52 грн.). Щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникли у ПАТ «Українській інноваційний банк» щодо виплати відсотків за депозитними вкладами в сумі 70 934,15 доларів США та 49 063,18 євро, такої вимоги заява відповідача 1 про зарахування зустрічних однорідних вимог вих. № 22-12/1 від 22.12.2015 (додана до відзиву відповідача 1) не містить, хоча у своїх виступах в судових засіданнях та у своєму відзиві відповідач 1 заявляє, що 22.12.2015 відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 1 729 206,33 доларів США та 949 760,27 євро, що згідно офіційного курсу НБУ становило 64 947 681,80 грн.

В матеріалах справи міститься копія опису вкладення у цінний лист на ім`я ПАТ «Український інноваційний банк» з відміткою Укрпошти від 24.12.2015 про направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вих. № 22-12/1 від 22.12.2015. Доказів звернення до ПАТ «Український інноваційний банк» із зазначеною заявою раніше до суду не надано.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 41) за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Листом вих. № 505/012-16 від 26.01.2016 ПАТ «Українській інноваційний банк» (за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації) повідомив відповідача 1 про незгоду на проведення будь-якого зарахування зустрічних однорідних вимог.

Постановою Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Український інноваційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Українській інноваційний банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення ПАТ «Українській інноваційний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 25.12.2015 по 24.03.2016, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Український інноваційний банк» ОСОБА_14 строком на три місяці з 25.12.2015 по 24.03.2016.

Згідно ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 у справі № 826/1162/16 визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України № 934 від 24.12.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УкрІнБанк" до категорії неплатоспроможних"; визнано незаконним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УкрІнБанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку"; зобов'язано Національний банк України надати термін в 95 днів для відновлення платоспроможності Публічного акціонерного товариства "УкрІнБанк".

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 у справі № 826/5325/16 визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 22.03.2016 № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Українській інноваційний банк» з моменту її прийняття; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2016 № 385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Українській інноваційний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 і 31.08.2016 залишено без змін.

Згідно п. 3.5.2 Кредитного договору усі платежі за цим ОСОБА_12 повинні здійснюватися без зустрічних вимог та претензій, добровільно і повністю без відрахувань на будь-які чи за рахунок будь-яких існуючих та майбутніх податків, відрахувань та утримань, і всіх зобов`язань стосовно цього.

Відповідно до п. 3.6.1 Кредитного договору у разі, якщо відповідач 1 має намір достроково припинити цей ОСОБА_12, він повинен письмово повідомити про це банк листом не менше ніж за 10 робочих днів до дати запланованого дострокового припинення ОСОБА_12. Якщо банк погоджується на дострокове припинення цього ОСОБА_12, то відповідач 1 в день, вказаний у його повідомленні, повинен повернути кредит, зобов`язаний сплатити проценти, нараховані на дату повернення кредиту, та інші платежів, передбачені цим ОСОБА_12.

Тобто, припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог допускається до моменту настання строку виконання зобов`язання лише у випадку передбаченої Кредитним договором можливості відповідача 1 у будь-який момент здійснити дострокове погашення заборгованості.

Як зазначалось раніше згідно ч. 3 ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Отже, заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобов'язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов'язання (наприклад, за відсутністю зобов'язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 203 ГК України, ст. 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов'язання першою стороною в натурі.

Третя особа ПАТ «Українська інноваційна компанія» у судових засіданнях, а також у своїх письмових поясненнях, залучених до матеріалів справи, зазначає, що фізичним особам ОСОБА_3, ОСОБА_2-Д.В, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з якими у відповідача 1 укладені договори про відступлення права вимоги за депозитними договорами, виплачено по 200 000,00 грн. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в рахунок відшкодування коштів за їх вкладами, передбаченими нормами ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали письмові пояснення по справі, в яких підтвердили отримання від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 200 000,00 грн. в рахунок відшкодування коштів за їх вкладами, та в той же час підтвердили укладення з відповідачем 1 ОСОБА_12 про відступлення права вимоги від 21.12.2015.

Відповідачі зазначають, що після зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання відповідача 1 по погашенню кредиту становлять 3 273 370,20 грн., строк виконання яких відповідно до умов Кредитного договору № 4976 (з додатковими угодами) не настав. Будь-яких повідомлень про дострокове повернення кредиту відповідач 1 не отримував, а тому строк виконання зобов`язання щодо повного повернення кредиту на час звернення позивача до суду не настав.

Позивач зазначає, що єдиним документом, подання якого може свідчити про необхідність дострокового погашення відповідачем 1 заборгованості за Кредитним договором, є позовна заява, яка стала підставою для порушення провадження у даній справі.

Також позивач зазначає, що у повідомленнях позивача, спрямованих відповідачу 1 про факт набуття позивачем права вимоги за Кредитним договором та договорами застави вже попередньо зазначалось про необхідність погашення усієї заборгованості на користь позивача та наведено відповідні банківській реквізити для здійснення сплати заборгованості.

Суд зазначає, що у повідомленнях позивача та ПАТ «Укрінком» на адресу відповідача 1 про набуття позивачем права вимоги за Кредитним договором та договорами застави, які містяться в матеріалах справи, зазначено про необхідність сплати заборгованості за Кредитним договором № 4976 від 14.08.2013, не зазначено її суми, жодним чином не повідомлено про необхідність дострокового повернення кредиту, кінцевий строк повернення якого 10.12.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звчаїв ділового обороту.

Відповідно до п. 5.2.5 Кредитного договору банк має право у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем 1 зобов`язань за цим ОСОБА_12, у разі прийняття відповідачем 1 рішення про зменшення свого статутного капіталу, а також в інших випадках, передбачених цим ОСОБА_12, вимагати дострокового погашення заборгованості за ОСОБА_12, відшкодування збитків, та звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) чи інше майно, що належить відповідачу 1.

Згідно п. 3.6.2 Кредитного договору обов`язкове дострокове повернення кредиту, сплата процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим ОСОБА_12, буде невідкладно відбуватися у випадку, коли має місце реквізиція чи конфіскація майна відповідача 1 або значної його частини, у випадках, передбачених п. 6.1 цього ОСОБА_12, у разі втрати не з вини банку забезпечення, зазначеного п. 3.7 цього ОСОБА_12, та не заміни (поновлення) його іншим рівноцінним майном, а також у випадках порушення майновим поручителем, вказаним в п.п. 3.7.1 цього ОСОБА_12, як іпотекодавцем, умов іпотечного договору та інших випадках, передбачених цим ОСОБА_12 та Гарантійними документами. Про необхідність дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів банк письмово повідомляє відвідача 1.

Відповідно до п. 3.6.3 Кредитного договору дострокове повернення кредиту, сплата процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим ОСОБА_12, у випадках, зазначених у п.п. 3.6.2 цього ОСОБА_12, повинно бути здійснено відповідачем 1 протягом 10 робочих днів з дня отримання від банку письмового повідомлення щодо необхідності дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим ОСОБА_12. У випадку порушення зазначеного строку сплати банк має право проводити будь-яку роботу щодо примусового стягнення боргу відповідно до чинного законодавства України, в т.ч. звернути стягнення не передане в заставу (іпотеку) майно, тощо.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Подання кредитором позовної заяви, адресованої господарському суду (а не боржнику) і надіслання останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні ЦК України та умов Кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог вих. № 22-12/1 від 22.12.2015 відповідач 1 звернувся до ПАТ «Український інноваційний банк» 24.12.2015, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист з відміткою підприємства зв`язку. Доказів звернення із вказаною заявою до ПАТ «Український інноваційний банк» раніше до суду не надано.

Постановою Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» та рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Українській інноваційний банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», які діяли на момент звернення відповідача 1 із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, ПАТ «Український інноваційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та розпочато процедуру виведення ПАТ «Українській інноваційний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, тому на дані правовідносини розповсюджувались норми ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Як зазначалось раніше умовами Кредитного договору передбачено дострокове повернення кредиту за згодою банку, доказів отримання якої відповідачем 1 не надано, тому в порядку ст. 601 ЦК України є неможливим зарахування зустрічних однорідних вимог строк виконання яких не настав.

Тому судом встановлено, що в порушення умов Кредитного договору та норм чинного законодавства України, відповідач 1 не виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, в зв'язку з чим станом на момент звернення позивача до суду 25.04.2017 в останнього виникла прострочена заборгованість по кредиту в сумуі 958 999,00 грн. та 1 358 133.09. доларів США (еквівалент 36 339 205,83 грн.), а всього 37 298 204,83 грн.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищезазначене вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів солідарно заборгованості по кредиту підлягають задоволенню частково в сумі 37 298 204,83 грн. В частині позовних вимог про стягнення з відповідачів солідарно 40 185 053,41 грн. суд відмовляє позивачу з врахуванням того, що на момент звернення позивача з позовною заявою до суду строк виконання зобов`язання за Кредитним договором (строк повернення кредиту) в цій частині не настав, доказів звернення до відповідача 1 про дострокове повернення кредиту позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ч.1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову покладається на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 81-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Водостічні системи» (08154, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Соборності, 36, ) та Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» (01030, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж» (03049, м. Київ, вул. Тополєва, буд. 4, офіс 19, ) 37 298 204 (тридцять сім мільйонів двісті дев`яносто вісім тисяч двісті чотири) грн. 83 коп. заборгованості по кредиту.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Водостічні системи» (08154, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Соборності, 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж» (03049, м. Київ, вул. Тополєва, буд. 4, офіс 19, ) 57 764 (п`ятдесят сім тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. 54 коп. судового збору.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» (01030, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж» (03049, м. Київ, вул. Тополєва, буд. 4, офіс 19, ) 57 764 (п`ятдесят сім тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. 54 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 25.10.2017

Головуючий суддя О.О. Христенко

Суддя О.О.Рябцева

Суддя В.М.Антонова