ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" жовтня 2017 р. Справа № 911/1462/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали

за заявоюЛіквідатора ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» (ідентифікаційний код 35144305)
про банкрутствоОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» (ідентифікаційний код 35144305)
за участю представників учасників у справі:

заявника:ОСОБА_2 дов. від 01.08.2017 № 26/1
ТОВ «Аксіома Консалт»:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
ПАТ «Златобанк»:ОСОБА_3 дов. від 09.09.2017 № 102
Новоград-Волинське обєднане УПФ України у Житомирській області:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
встановив:

До господарського суду Київської області звернувся голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» (надалі - ТОВ «СГП «Адонікс», Боржник), з підстав недостатності вартості майна Боржника для задоволення вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями на загальну суму 5286462,79 грн. на підставі ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон).

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.05.2017 прийнято до розгляду заяву ліквідатора ТОВ «СГП «Адонікс» про порушення справи про банкрутство ТОВ «СГП «Адонікс», проведення підготовчого засідання призначено на 30.05.2017.

За наслідками проведення підготовчого засідання господарський суд Київської області виніс ухвалу від 30.05.2017, якою порушив провадження за заявою Ліквідатора ТОВ «СГП «Адонікс» у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс», ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону, призначив засідання для вирішення питання про визнання Боржника банкрутом на 13.06.2017, вирішив інші процедурні питання у справі.

Господарським судом Київської області 30.05.2017 здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, оголошення № 43325 про порушення справи про банкрутство ТОВ «СГП «Адонікс».

Постановою господарського суду Київської області від 13.06.2017 визнано банкрутом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс», відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута ОСОБА_4 (03035, м. Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 40, офіс 1005, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Господарським судом Київської області 13.06.2017 здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, оголошення № 43695 про визнання боржника - ТОВ «СГП «Адонікс» банкрутом.

У встановлений строк від дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури до суду звернулося ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Аксіома Консалт» з заявою про визнання кредиторських вимог у розмірі 1118246,89 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.08.2017 заяву ТОВ «Аксіома Консалт» про визнання кредиторських вимог прийнято до розгляду, який призначено на 03.10.2017 о 14:30.

У встановлений строк від дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Златобанк» з заявою про визнання кредиторських вимог у розмірі 21737649,75 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.08.2017 заяву ПАТ «Златобанк» про визнання кредиторських вимог прийнято до розгляду, який призначено на 03.10.2017 о 14:30.

До суду звернулося Новоград-Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про визнання кредиторських вимог у розмірі 133932,76 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.09.2017 заяву Новоград-Волинського обєднаного УПФ України в Житомирській області прийнято до розгляду, який призначено на 03.10.2017 о 14:30.

До початку судового засідання від Ліквідатора надійшло клопотання про затвердження реєстру вимог кредиторів.

В судове засідання 03.10.2017 зявились представник ОСОБА_5 та представник кредитора ПАТ «Златобанк».

Розглянувши заяву ТОВ «Аксіома Консалт» про визнання кредиторських вимог, суд зазначає наступне.

У поданій заяві, заявник просить суд визнати його кредитором ОСОБА_5 у сумі 1118246,89 грн. заборгованості та 3200 грн. судового збору.

Розглядаючи грошові вимоги заявника, судом встановлено, що вимоги є безспірними на підставі рішення господарського суду Київської області від 19.04.2017 у справі № 911/945/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Присутній в судовому засіданні представник ОСОБА_5 заявлені вимоги ТОВ «Аксіома Консалт» визнав в повному обсязі.

Представник заявника в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

За наслідком дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що вимоги заявника є документально підтвердженими, обґрунтованими та такими, що підлягають визнанню.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що грошові вимоги ТОВ «Аксіома Консалт» до ОСОБА_5 підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 1118246,89 грн. 4 черга.

Судовий збір, сплачений заявником за подачу кредиторської заяви у сумі 3200 грн. відноситься до 1 черги задоволення вимог кредиторів.

Розглянувши заяву ПАТ «Златобанк» про визнання кредиторських вимог, суд зазначає наступне.

У поданій заяві, заявник просить суд визнати його кредитором ОСОБА_5 у сумі 21737649,75 грн. заборгованості та 3200 грн. судового збору.

Присутній в судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити з викладених в ній мотивів.

Заявлені вимоги у розмірі 21737649,75 грн. виникли на підставі кредитного договору від 11.10.2013 № 282/1/13-KL (далі-договір) укладеного між заявником та ОСОБА_5 і складаються з 5586088 грн. основного боргу, 5479114,76 грн. заборгованості по сплаті процентів, 542692,28 грн. 3% річних, 10124754,71 грн. пені та 5000 грн. штрафу.

Розглядаючи грошові вимоги заявника за кредитним договором, судом встановлено, що вимоги є частково безспірними на підставі рішення господарського суду Київської області від 22.05.2017 у справі № 911/1239/17, яким вирішено визнати ПАТ «Златобанк» кредитором ТОВ «СГП «Адонікс» на загальну суму 20497768,41 грн., з яких 5586088 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5085027,73 грн. процентів за користування кредитом, 502288,79 грн. 3% річних, 6093951,59 грн. пені за прострочення повернення тіла кредиту, 3225412,30 грн. пені за прострочення сплати процентів та 5000 грн. штрафу.

Як вбачається з наданих заявником розрахунків, вказаним рішенням суду охоплено період нарахування процентів за користування кредитом з 11.10.2013 по 01.03.2017 та визнано заборгованість по процентам на дату 02.03.2017.

Сума 3% річних, що була визнана за рішенням суду у справі № 911/1239/17, та складає 502288,79 грн., розрахована за простроченою заборгованістю з основного боргу за період з 04.03.2014 по 01.03.2017.

Сума пені, що була визнана за рішенням суду у справі № 911/1239/17, складається з 6093951,59 грн. пені за прострочення сплати кредиту за період з 04.03.2014 по 02.03.2017, а також 3225412,30 грн. пені за прострочення сплати процентів за період з 10.12.2013 по 02.03.2017.

Обставини наявності простроченого грошового зобовязання боржника зі сплати банку - кредитору зазначених у вказаному рішенні суду сум в силу вимог ст. 35 ГПК України не потребують повторного доведення і визнаються судом в даній справі про банкрутство.

Крім цього заявником ПАТ «Златобанк» заявлено вимоги до боржника, які не охоплені рішенням суду у справі № 911/1239/17, а саме: по сплаті процентів за користування кредитом за період з 02.03.2017 по 12.06.2017 в розмірі 394087,03 грн., сплаті пені за прострочення сплати кредиту за період з 03.03.2017 по 29.05.2017 у сумі 366680,53 грн., пені за прострочення сплати процентів за період з 03.03.2017 по 29.05.2017 у сумі 438700,29 грн. та 3% річних за несвоєчасне повернення тіла кредиту за період з 02.03.2017 по 29.05.2017 у сумі 40403,49 грн.

Відповідно до умов кредитного договору від 11.10.2013 № 282/1/13-KL, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 03.03.2014 року включно.

Відповідно до п. 1.5 договору за користування кредитом позичальником сплачуюються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі 25% річних.

Згідно п. 2.4 договору сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць, рівні календарній кількості днів. День повернення кредиту до розрахунку не приймається.

Позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця щомісячно по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів (п. 2.5 договору).

У відповідності до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 4.1, 4.2 зазначеного кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, банк має право стягувати, а позичальник зобов'язаний сплатити неустойки у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості. За кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим кредитним договором, передбачених п. 3.4 (зокрема, але не виключно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим кредитним договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо) банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між банком та банкрутом кредитного договору, останній своїх зобовязань щодо сплати процентів за користування кредитом за період з 02.03.2017 по 12.06.2017 в розмірі 394087,03 грн., пені за прострочення повернення тіла кредиту за період з 03.03.2017 по 29.05.2017 у сумі 366680,53 грн., пені за прострочення сплати процентів за період з 03.03.2017 по 29.05.2017 у сумі 438700,29 грн. та 3% річних за несвоєчасне повернення тіла кредиту за період з 02.03.2017 по 29.05.2017 у сумі 40403,49 грн., належним чином не виконав, у звязку з чим за ним рахується зазначена вище заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також у банкрута наявні невиконані грошові зобовязання щодо сплати нарахованих на прострочені платежі зі сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами сум пені та 3% річних.

Враховуючи неналежне виконання боржником своїх грошових зобовязань щодо сплати процентів за користування кредитом за вищевказаним кредитним договором, наявність прострочення вказаних зобовязань та перевіривши наданий банком розрахунок вказаних сум, суд приходить висновку що він є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства, а тому вимоги банку щодо сплати банкрутом процентів за користування кредитом за період з 02.03.2017 по 12.06.2017 в розмірі 394087,03 грн., сплаті пені за прострочення сплати кредиту за період з 03.03.2017 по 29.05.2017 у сумі 366680,53 грн., пені за прострочення сплати процентів за період з 03.03.2017 по 29.05.2017 у сумі 438700,29 грн. та 3% річних за несвоєчасне повернення тіла кредиту за період з 02.03.2017 по 29.05.2017 у сумі 40403,49 грн. підлягають задоволенню.

Беручи до уваги викладене, суд приходить висновку про доведеність заявлених банком кредиторських вимог до банкрута за кредитним договором від 11.10.2013 № 282/1/1/13-KL в повному обсязі в звязку з чим задовольняє подану ним заяву про визнання кредиторських вимог та включає зазначені вимоги банка до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 5586088 грн. заборгованість за кредитом, 5479114,76 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 542692,28 грн. 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 6460632,12 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 3664122,59 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 5000 грн. штрафу - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Судовий збір, сплачений заявником за подачу кредиторської заяви у сумі 3200 грн. відноситься до 1 черги задоволення вимог кредиторів.

Розглянувши заяву Новоград-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання кредиторських вимог, суд зазначає наступне.

В своїй заяві про визнання кредиторських вимог заявник просить визнати грошові вимоги у сумі 133932,76 грн., які виникли за період з травня 2010 по липень 2017 у звязку з тим, що Боржником в повному обсязі не відшкодовано фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених згідно п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначені грошові вимоги заявника до боржника є частково безспірними на підставі постанов Житомирського окружного адміністративного суду від 15.01.2014 у справі № 806/8376/13-а, від 01.04.2014 у справі № 806/1204/14, від 27.05.2014 у справі № 806/2194/14, від 13.10.2014 у справі № 806/4318/14, від 16.02.2015 у справі № 806/5806/14, від 10.03.2015 у справі № 806/338/15, від 26.05.2015 у справі № 806/1534/15, від 09.09.2015 у справі № 806/2964/15, від 27.03.2017 у справі № 806/700/17 на загальну суму 127970,33 грн.

Обставини наявності простроченого грошового зобовязання боржника з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених згідно п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» заявнику зазначених у вказаних судових рішеннях в силу вимог ст. 35 ГПК України не потребують повторного доведення і визнаються судом в даній справі про банкрутство.

Крім цього, заявником заявлено вимоги до боржника, які не охоплені зазначеними судовими рішенням: по відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених згідно п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 5962,43 грн.

Відповідно приписів Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» боржник зобовязаний вносити плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій Пенсійному Фонду України, оскільки підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій.

На підтвердження своїх вимог заявником до заяви додано картку особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2; розрахунок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по ТОВ «СГП «Адонікс» на загальну суму 133932,76 грн., за період з травня 2010 по липень 2017.

Згідно розрахунку заявника, нарахування по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 133932,76 грн. здійснено за період з травня 2010 по липень 2017 та до нього включено заборгованість за червень 2017 у сумі 2626,47 грн., яка виникла станом 25.06.2017 та заборгованість за липень 2017 у сумі 2626,47 грн., яка виникла станом на 25.07.2017.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Постановою господарського суду Київської області від 13.06.2017 визнано банкрутом ТОВ «СГП «Адонікс» та відкрито ліквідаційну процедуру.

За таких обставин, враховуючи вищезазначені приписи закону, заявником безпідставно нараховані суми по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком 2 за період червень 2017 липень 2017 на загальну суму 5252,94 грн., оскільки вказані нарахування здійснені на зобовязання які виникли після прийняття господарським судом Київської області постанови про визнання боржника банкрутом.

Щодо решти вимог, то суд зазначає, що дані вимоги є обґрунтованими і документально підтвердженими.

Крім того, заява Новоград-Волинського УПФ України в Житомирській області про визнання кредиторських вимог надійшла до суду 17.08.2017 (про що свідчить вхідний штамп канцелярії суду вх.№ 16473/17 від 17.08.2017) та як вбачається з відмітки поштового відділення, датою направлення є 15.08.2017.

Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Оскільки господарським судом Київської області 13.06.2017 прийнято постанову про визнання ТОВ «СГП «Адонікс», здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, від 13.06.2017, оголошення № 43695 про визнання боржника - ТОВ «СГП «Адонікс» банкрутом, то кінцевий строк на звернення з вимогами до боржника є 13.07.2017.

Враховуючи вищевикладене грошові вимоги заявника у сумі 133932,76 грн. - заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_5 частково, у розмірі 128679,82 грн. у 6 чергу задоволення вимог кредиторів в звязку з пропуском встановленого строку звернення з кредиторськими вимогами до боржника.

Вимоги Новоград-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до банкрута у розмірі 5252,94 грн., суд відхиляє з підстав, викладених вище.

Керуючись ст. 23, 45, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Аксіома Консалт» (ідентифікаційний код 35839460) про визнання кредиторських вимог задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Аксіома Консалт» (ідентифікаційний код 35839460) до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» (ідентифікаційний код 35144305) у сумах: 3200 грн. 1 черга задоволення вимог кредиторів; 1118246,89 грн. 4 черга задоволення вимог кредиторів.

3. Заяву Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (ідентифікаційний код 35894495) про визнання кредиторських вимог задовольнити.

4. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (ідентифікаційний код 35894495) до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» (ідентифікаційний код 35144305) у сумах: 3200 грн. 1 черга задоволення вимог кредиторів; 11607895,04 грн. 4 черга задоволення вимог кредиторів; 10129754,71 грн. 6 черга задоволення вимог кредиторів.

5. Заяву Новоград-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ідентифікаційний код 37808338) про визнання кредиторських вимог задовольнити частково.

6. Визнати грошові вимоги Новоград-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ідентифікаційний код 37808338) до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» (ідентифікаційний код 35144305) у сумі: 128679,82 грн. 6 черга задоволення вимог кредиторів.

7. В іншій частині заяви Новоград-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ідентифікаційний код 37808338) про визнання кредиторських вимог відмовити.

8. Затвердити реєстр вимог кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 22, ідентифікаційний код 35144305) станом на 03.10.2017, до якого включити вимоги:

- ТОВ «Аксіома Консалт» у сумах: 3200 грн. 1 черга задоволення вимог кредиторів; 1118246,89 грн. 4 черга задоволення вимог кредиторів;

- ПАТ «Златобанк» у сумах: 3200 грн. 1 черга; 11607895,04 грн. 4 черга; 10129754,71 грн. 6 черга;

- Новоград-Волинського обєднаного УПФ України в Житомирській області у сумі: 128679,82 грн. 6 черга.

9. Зобовязати ліквідатора ОСОБА_5 ОСОБА_4 надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів ОСОБА_5 з врахуванням викладеного в даній ухвалі.

10. Копію ухвали надіслати учасникам у справі про банкрутство.

Суддя Ю.В. Подоляк