ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 жовтня 2017 року Справа № 926/2688/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівМачульського Г.М. (доповідач), Алєєвої І.В., Коробенка Г.П.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Кредитної спілки "Буковина"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду
від14.03.2017
у справі№ 926/2688/16
Господарського судуЧернівецької області
за позовомКредитної спілки "Буковина"
до1. Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області 2. Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області
за участюпрокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області
простягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Кредитної спілки "Буковина" не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Скаржник вже звертався із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.2017, однак ухвалою Вищого господарського суду України від 25.07.2017 касаційну скаргу повернуто на підставі п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, і як підставу для такого повернення було визначено те, що судовий збір у сумі 2310,00 грн. за платіжним дорученням № 127 від 03.04.2017 сплачено не у встановленому розмірі.

Повторно звернувшись із касаційною скаргою особа, що її подала, зазначає, що судовий збір при подачі попередньої касаційної скарги було сплачено у належному розмірі, тому як на підтвердження сплати судового збору до повторно поданої касаційної скарги додає теж саме платіжне доручення № 127 від 03.04.2017 на суму 2310,00 грн. про перерахування судового збору за подання касаційної скарги, що додавалося нею до вперше поданої касаційної скарги.

Однак такі доводи не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства виходячи із наступного.

Господарськими судами попередніх інстанцій у даній справі розглянуто позов про відшкодування збитків у розмірі 405463,00 грн.

У повторно поданій касаційній скарзі особа, що її подала, просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.2017, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 15.11.2016 залишити без змін.

При цьому заявником зазначається, що розмір ставки судового збору ним визначено правильно, та наводиться розрахунок його розміру, який вважає правильним, обраховуючи його із стягнутої судом апеляційної інстанції з нього суми у 2113, 95 грн. судового збору.

Разом з тим, положення Закону України "Про судовий збір" не визначають порядок обрахування судового збору судом вищої інстанції виходячи із суми судового збору, стягнутої судом нижчої інстанції.

Так, згідно пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції Закону від 03.09.2015 (наступна редакція Закону - 07.09.2016) ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається із матеріалів справи позов у даній справі подано 01.09.2016.

Згідно пп.1 п.2 ч.2 ст.4 цього Закону у тій же редакції із позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2016 розмір мінімальної заробітної плати становив 1378 грн.

Позов у даній справі заявлено та розглянуто про відшкодування збитків у розмірі 405463,00 грн., отже саме із цієї суми належить обраховувати розмір ставки судового збору з касаційної скарги.

Виходячи із того, що із позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, у даній справі 1 відсоток ціни позову становить 4054,63 грн., отже відповідно 1,5 відсотка ціни позову становить більше ніж 4054,63 грн., а 120 відсотків ставки судового збору із касаційної скарги від суми, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, становить ще більшу суму, тому сплачений заявником за платіжним дорученням № 127 від 03.04.2017 судовий збір на суму 2310,00 грн. не відповідає встановленій наведеними нормами Закону України "Про судовий збір" у вказаній редакції ставці.

При цьому ні Закон України "Про судовий збір", ні Господарський процесуальний кодекс України не відносить до компетенції суду здійснення письмового розрахунку судового збору та наводити його заявнику.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, та передбачає, що обрахування розміру сплати судового збору здійснюється особою, яка звертається у суд із відповідною заявою, скаргою.

Із приписів цього Закону вбачається, що обрахування судового збору здійснюється особою, яка вчиняє відповідну процесуальну дію, що оплачується судовим збором, а згідно положень статті 111 частини 4 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином суд не вправі здійснювати письмовий розрахунок судового збору для заявника, а останній керуючись положеннями зазначеного Закону у відповідній редакції, мав сплатити його у встановлених порядку і розмірі та надати суду документи, що підтверджують таку сплату.

Отже повторно звернувшись із касаційною скаргою заявник не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Вищого господарського суду України від 25.07.2017, не у повному розмірі здійснив сплату судового збору.

Щодо доводів, викладених у касаційній скарзі, стосовно неприпустимості неоднакового нарахування судового збору для різних учасників судового процесу суд касаційної інстанції зазначає про наявність єдиного порядку нарахування такого збору та різних його ставок в залежності, зокрема, від характеру позовної заяви, та судової інстанції, до якого звертається заявник, як це і передбачено наведеними положеннями Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Оскільки повторно звернувшись із касаційною скаргою заявник не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Вищого господарського суду України від 25.07.2017, а судовий збір сплачено не у встановленому розмірі, вказані обставини є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до положень п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Кредитної спілки "Буковина" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.2017 у справі Господарського суду Чернівецької області №926/2688/16 повернути особі, що її подала.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді І.В. Алєєва

Г.П. Коробенко