Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"18" жовтня 2017 р. Справа № 927/844/17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Техком АВ»,

, вул. Ціолковського, 41, м. Чернігів, 14001

Відповідач: Виконавчий комітет Чернігівської міської ради,

, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про зміну умов договору

Суддя В.В. Шморгун

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1 заступник директора з юридичних питань, довіреність №10 від 11.09.2017; ОСОБА_2 представник, довіреність №11 від 25.09.2017;

від відповідача: ОСОБА_3 начальник юридичного відділу, довіреність №1-24/719 від 06.07.2017.

У судовому засіданні на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Техком АВ» подано позов до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, у якому позивач просить суд змінити договір №68 від 23.05.2017, укладений між позивачем та відповідачем, в частині розміру пайової участі, частково змінивши п. 2.1 та викласти його в наступній редакції: «Замовник (інвестор) перераховує кошти до міського бюджету на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігова в розмірі 0,01% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта у сумі 256,53 грн (двісті пятдесят шість гривень 53 коп)» і далі за текстом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір №68 від 23.05.2017 про пайову участь (внесок) замовників (інвесторів) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігова, відповідно до п. 2.1 якого позивач перераховую кошти до міського бюджету на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігова у розмірі 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта у сумі 250059,00 грн. Розмір такого внеску був визначений у п. 4.12.1 Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Чернігова, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 26.09.2014. Рішенням Чернігівської міської ради від 29.06.2017 затверджено нове Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Чернігова, пунктом 4.1 якого встановлено граничний розмір пайової участі замовників (інвесторів) у розвитку інфраструктури міста у розмірі 0,01 відсотка загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для будівель промислового значення. У звязку зі зміною кошторисної вартості будівництва та зміною граничного розміру пайової участі, позивач звернувся до міського голови м. Чернігова з листом про внесення змін до договору №68 від 23.05.2017. Рішенням засідання постійно діючої комісії з розгляду питань пайової участі (внеску) замовників (інвесторів) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігів при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради від 23.08.2017 внесено зміни до спірного договору в частині зміни кошторису будівництва в сумі 2568328,00 грн, а в частині зміни розміру пайової участі на 0,1% відмовлено, що стало підставою для звернення позивача із позовом до суду, посилаючись на ст. 652 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.09.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 26.09.2017.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2017 відкладено розгляд справи на 18.10.2017.

У судове засідання з'явились уповноважені представники позивача та відповідача.

У наданих письмових поясненнях позивач, посилаючись на ч. 1, 3 ст. 5 Цивільного кодексу України, вважає, що відповідач має керуватися новим Положенням про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Чернігова.

Крім того, зазначає, що відмова комісії у внесенні змін до спірного договору суперечить п. 3.2 договору та ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки розмір пайової участі є істотною умовою договору і не може залишатися без змін, коли відбулися зміни у проектно-кошторисній документації.

У своєму відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що затвердження рішенням Чернігівської міської ради від 29.06.2017 Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігова у новій редакції з граничним розміром пайової участі замовників (інвесторів) у розвиту інфраструктури міста 0,01% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для будівель промислового призначення не є істотною зміною обставин, а тому підстави для внесення змін до спірного договору на підставі ст. 652 Цивільного кодексу України відсутні.

Сторони визнають, що строк сплати внеску був відстрочений, спочатку до 22.07.2017, а потім до 01.09.2017, а обєкт будівництва до теперішнього часу в експлуатацію не був введений.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані представниками сторін докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Як встановлено судом, 23.05.2017 між Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Техком АВ (далі Замовник (інвестор) укладений договір №68 (далі Договір) (а.с. 9-11).

Відповідно до розділу 1 Договору предметом договору є залучення коштів пайової участі (внеску) замовників (інвесторів) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігова. Назва та місце розташування обєкту: Будівництво сушильних камер та котельні на орендованій земельній ділянці по вул. Ціолковського, 41. Цільове призначення обєкту: промислове.

Згідно з п. 2.1 Договору Замовник (інвестор) перераховує кошти до міського бюджету на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігова в розмірі 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкту у сумі 250059,00 грн єдиним платежем відповідно до розрахунку пайової участі (внеску) (Додаток 2), що додається, до 22.06.2017.

Сплата коштів пайової участі (внеску) замовником (інвестором) до міського бюджету на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігова здійснюється у безготівковій (готівковій) формі за вказаними реквізитами (п. 2.2 Договору).

Замовник (інвестор) зобовязується перерахувати кошти пайової участі (внеску) на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігова в повному обсязі та в терміни, встановлені умовами цього договору (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору замовник (інвестор) зобовязується у разі змін та доповнень до проектно-кошторисної документації, що спричиняють зміни техніко-економічних показників будівництва обєкту, попередити Виконавчий комітет Чернігівської міської ради протягом пяти робочих днів з дня, коли стало відомо про настання такого випадку.

Невідємною частиною договору є зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва обєкту (Додаток 1) та розрахунок розміру пайової участі внеску (Додаток 2) (п. 5.1 Договору).

Згідно з п. 5.2 Договору зміни і доповнення до цього договору вносяться за письмовим погодженням сторін.

Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного його виконання (п. 5.3 Договору).

Відповідно до розрахунку розміру пайової участі (внеску) замовника (інвестора) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Чернігова (Додаток 2 до Договору) розрахований розмір пайової участі становить 250059,00 грн 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкту (2500594*0,1=250059) (а. с. 12).

Розмір пайової участі замовників (інвесторів) у розвитку інфраструктури міста був встановлений у п. 4.12.1 Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Чернігова, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 26.09.2014 (далі Положення від 26.09.2014), та складає 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва обєкту для нежитлових будівель та споруд (а. с. 52-63).

Додатковими угодами до Договору продовжувався строк сплати коштів пайової участі замовника до 22.07.2017 та 01.09.2017, що підтвердили представники сторін у судовому засіданні.

Рішенням Чернігівської міської ради від 29.06.2017 затверджено нове Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Чернігова (далі Положення від 29.06.2017), пунктом 4.1 якого встановлено граничний розмір пайової участі замовників (інвесторів) у розвитку інфраструктури міста у розмірі 0,01 відсотка загальної кошторисної вартості будівництва обєкту для будівель промислового значення (а. с. 23-34).

У процесі будівництва було змінено проектно - кошторисну документацію, відповідно до якої загальна кошторисна вартість будівництва обєкту збільшилась і становить 2565328,00 грн (а. с. 13-18).

У звязку зі зміною кошторисної вартості будівництва та зміною граничного розміру пайової участі, Товариство з обмеженою відповідальністю Техком АВ звернулось до міського голови м. Чернігова з листом від 15.08.2017 №98 про внесення змін до договору №68 від 23.05.2017 (а. с. 19).

На засіданні постійно діючої комісії з розгляду питань пайової участі (внеску) замовників (інвесторів) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігів при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради від 23.08.2017 вирішено внести зміни до спірного договору в частині зміни кошторису будівництва в сумі 2568328,00 грн, а в частині зміни розміру пайової участі на 0,1% відмовлено. Крім того, було вирішено внести зміни у спірний договір, якими встановлено строк сплати за договором до 29.09.2017 (витяг з протоколу №9 від 23.08.2017, а. с. 20-22).

Відповідну додаткову угоду до Договору, у звязку з передачею спору до суду, між позивачем та відповідачем не укладено.

Як зазначає позивач, на момент звернення до міської ради з листом про внесення змін до договору обєкт будівництва в експлуатацію не був прийнятий, а строк сплати внеску не настав, оскільки був відстрочений до 01.09.2017 згідно з Додатковою угодою №2 до Договору, що підтвердив представник відповідача у судовому засіданні.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону (ч. 1 цієї статті).

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 2 цієї статті).

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3 цієї статті).

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва обєкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва обєкта - для житлових будинків (ч. 6 цієї статті).

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невідємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором (ч. 9 цієї статті).

Рішенням Чернігівської міської ради від 26.09.2014 затверджено Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Чернігова.

Відповідно до пункту 4.12.1 Положення від 26.09.2014, яке було чинним на момент укладення спірного договору, розмір пайової участі замовників (інвесторів) у розвитку інфраструктури міста складає 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для нежитлових будівель та споруд.

Такий же розмір пайової участі вказаний у п. 2.1 спірного договору та у Додатку 2 до Договору, тобто 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, що становить 250059,00 грн.

29.06.2017 Чернігівською міською радою прийнято рішення, яким затверджено нове Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Чернігова.

Пунктом 4.1 Положення від 29.06.2017 встановлено граничний розмір пайової участі замовників (інвесторів) у розвитку інфраструктури міста у розмірі 0,01 відсотка загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для будівель промислового значення.

Згідно з п. 4.13 нового Положення у разі, якщо в ході будівництва обєкта були виконані коригування проектної документації, що вплинули на зміну кошторисної або фактичної вартості його будівництва, або зміни функціонального призначення обєкта, замовник (інвестор), за наявності укладеного Договору про пайову участь, зобовязаний до прийняття обєкта в експлуатацію звернутися до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо внесення змін до цього Договору з поданням необхідних документів.

Отже, розмір пайової участі є істотною умовою договору і її розмір визначається з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкту.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить, що при зміні проектно-кошторисної документації обовязковим для сторін є внесення змін до договору щодо розміру (визначення нового розміру) пайового внеску, оскільки розмір такої участі (внеску) прямо залежить від загальної кошторисної вартості будівництва.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю Техком АВ звернулось до міського голови м. Чернігова з листом про внесення змін до договору №68 від 23.05.2017, проте на засіданні постійно діючої комісії з розгляду питань пайової участі (внеску) замовників (інвесторів) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігів при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради від 23.08.2017 вирішено внести зміни до спірного договору в частині зміни кошторису будівництва в сумі 2568328,00 грн, а в частині зміни розміру пайової участі на 0,1% відмовлено.

Оскільки у самому Договорі не зазначено розміру загальної кошторисної вартості обєкту, а він вказаний у розрахунку розміру пайової участі (внеску) замовника (інвестора) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Чернігова (Додаток 2 до Договору), який є невідємною частиною Договору, тому зміни стосовно кошторису будівництва було вирішено внести комісією фактично лише до вказаного розрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 2.1 спірного договору встановлено строк сплати коштів пайової участі (внеску) до 22.06.2017, проте, як встановлено судом та підтверджено представниками сторін, цей строк неодноразово відстрочувався до 22.07.2017, 01.09.2017.

На момент виникнення спірних відносин обєкт будівництва в експлуатацію також не введено.

Таким чином, на момент внесення змін до Договору на підставі відповідного звернення позивача (у звязку із зміною кошторисної вартості будівництва) взаємовідносини між сторонами є триваючими, а тому для регулювання таких відносин застосуванню підлягають правові норми, які є чинними під час дії таких взаємовідносин.

Відповідно до ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки відносини стосовно визначення нового розміру пайової участі (внеску) у звязку зі зміною загальної кошторисної вартості будівництва обєкта виникли після набрання чинності Положенням від 29.06.2017, при внесенні змін до Договору щодо розміру такої участі, який є істотною умовою договору, застосуванню підлягає та редакція законодавства, яка є чинною на момент внесення таких змін, тобто у розмірі 0,01% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта відповідно до Положення від 29.06.2017.

При цьому, доводи позивача про те, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню ст. 652 Цивільного кодексу України, відхиляються господарським судом, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У спірному договорі встановлено розмір пайової участі 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, тобто при укладенні спірного договору відповідач розраховував отримати, а позивач сплатити кошти саме у такому розмірі, а відтак виконання Договору не позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки у ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України визначені умови, які для розірвання договору за рішенням суду мають існувати одночасно, а умова, визначена у п. 3 ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, відсутня, тому ст. 652 Цивільного кодексу України у спірних відносинах застосуванню не підлягає.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України).

За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про внесення змін до договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Інші докази та пояснення відповідача судом до уваги не беруться, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 22, 32-36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Змінити договір №68 від 23.05.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техком АВ» та Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, в частині розміру пайової участі, частково змінивши п. 2.1 та викласти його в наступній редакції: «Замовник (інвестор) перераховує кошти до міського бюджету на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігова в розмірі 0,01% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта у сумі 256,53 грн (двісті пятдесят шість гривень 53 коп)» і далі за текстом.

3. Стягнути з Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техком АВ» (, вул. Ціолковського, 41, м. Чернігів, 14001) 1600,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.10.2017.

Суддя В.В. Шморгун