ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017р. Справа № 917/1559/17

За позовом Фермерського господарства "Золота Нива", вул. Леніна, 5, с. Черкащани, Миргородський район, Полтавська область, 37612

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Паритет-Агроінвест", вул. Конституції, 3, м. Полтава, 36020

про стягнення 307586,59 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 10.10.2017р.);

ОСОБА_2 (голова ФГ "Золота Нива");

від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Розглядається позовна заява Фермерського господарства "Золота Нива" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Паритет-Агроінвест" про стягнення заборгованості в розмірі 307 586,59 грн., з яких 280157 грн. 90 коп. основний борг, 19999 грн. 35 коп. пеня, 2386 грн. 50 коп. 3% річних, 5042 грн. 84 коп. інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.09.2017р. порушено провадження по справі, розгляд якої призначено на 10.10.2017р.

В судове засідання 10.10.2017р. представник відповідача не з'явився. Копія ухвали суду від 21.09.2017р. направлена на адресу відповідача зазначену у позовній заяві, повернулася не врученою у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання (довідка поштового відділення).

Ухвалою суду від 10.10.2017р. розгляд справи було відкладено на 25.10.2017р.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, докази отримання ним ухвали від 10.10.2017р. станом на 25.10.2017р. до суду не повертались.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова ВГСУ № 18), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає місцезнаходженню Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Паритет-Агроінвест", відповідно до відомостей вказаних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Згідно зі ст. 77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо із-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка представника відповідача у судове засідання 25.10.2017р. не унеможливлює розгляд справи № 917/159/17, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст. 77 ГПК України.

У п. 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За даних обставин, враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Представники позивача в судовому засіданні наполягали на задоволенні позову у повному обсязі.

В судовому засіданні 25.10.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2017р. між Фермерським господарством "Золота Нива" (виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Паритет-Агроінвест" (замовник за договором) укладено Договір №1 на виконання сільськогосподарських робіт, за умовами якого виконавець зобов"язався надати послуги по виконанню сільськогосподарських робіт, замовник в свою чергу прийняти та оплатити сільськогосподарські роботи.

Пунктом 1.2. договору, сторонами був узгоджений перелік робіт, а саме: дискування, посів сої, посів кукурудзи, внесення мінеральних добрив, культивація, коткування.

Загальна вартість виконаних робіт за договором визначається згідно п.1.2. договору та підписаного акту прийому-передачі виконаних робіт (п. 3.2. договору).

Оплата за виконані послуги здійснюється згідно акту прийому-передачі виконаних послуг (п. 3.3. договору).

Позивачем на виконання умов договору були надані відповідачу відповідні послуги на загальну суму 340 157 грн. 90 коп. Вартість наданих позивачем послуг підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт від 10.05.2017р. (рахунок - фактури № 10 від 10.05.2017р.), копії яких додані до матеріалів справи. Вказаний акт підписаний відповідачем без будь-яких зауважень.

За умовами договору оплата послуг здійснюється замовником в розмірі 100% вартості виконаних робіт протягом 3-х банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі та виставлення виконавцем рахунку-фактури.

В порушення умов договору відповідач розрахувався за надані позивачем послуги частково, на загальну суму 60000,00грн., що підтверджується наданою позивачем банківською випискою.

Листи-претензії від 09.06.2017р. та 12.06.2017р., які направлялись позивачем з проханням сплатити заборгованість, були залишені відповідачем без реагування, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, заборгованість відповідача за надані позивачем послуги за Договором №1 від 27.03.2017р. становить 280 157 грн. 90 коп.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми основного боргу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами для виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Як встановлено судом, пунктами 3.3.- 3.6. договору, сторонами було погоджено строки та порядок оплати виконаних послуг.

Позивач зазначає про те, що заборгованість на даний час відповідачем не оплачена.

Відповідно до ст. 4-3, ст. 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, що спростовують вищевикладене, доказів сплати боргу чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення 280 157 грн. 90 коп. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В п. 4.3 договору передбачено, що при несвоєчасному перерахуванні коштів або порушенні термінів остаточного розрахунку замовник сплачує пеню виконавцю в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від невиплаченої частини платні за кожен прострочений день та відшкодовує виконавцю витрати, пов'язані з обслуговуванням заборгованості Замовника (проценти по кредитам, податкові кредити, штрафи та пені).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних положень позивачем нараховано 19 999 грн. 35 коп. пені та 2386 грн. 50 коп. 3% річних за період з 14.05.2017р. по 30.05.2017р.; 5042 грн. 84 коп. інфляційних втрат за період з червня 2017р. по липень 2017р.

Враховуючи те, що судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов'язання, вимоги про стягнення пені, інфляційних та 3% річних є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати покладаються на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Паритет-Агроінвест", вул. Конституції, 3, м. Полтава, 36020; ) на користь Фермерського господарства "Золота Нива" (вул. Леніна, 5, с. Черкащани, Миргородський район, Полтавська область, 37612; ) 280157 грн. 90 коп. основного боргу, 19999 грн. 35 коп. пені, 2386 грн. 50 коп. 3% річних, 5042 грн. 84 коп. інфляційних втрат, 4613 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.10.2017року

Суддя О.С. Семчук