номер провадження справи 15/93/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 Справа № 908/1564/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (АТ Ощадбанк) в особі філії Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, 69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 48

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Благоустрійсервіс Гуляйпільської міської ради Запорізької області, 70202, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Н. Махна, 62

про стягнення коштів

Суддя Горохов І.С.

Секретар судового засідання Чернетенко А.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № НМО829117 від 22.05.2017;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 14.08.2017; в минулому судовому засіданні - ОСОБА_4, директор, паспорт виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області від 05.07.1995.

суть спору:

До господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України (АТ Ощадбанк) в особі філії Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Запоріжжя до відповідача ОСОБА_1 підприємства Благоустрійсервіс Гуляйпільської міської ради Запорізької області, Запорізька область, м. Гуляйполе про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП.

31.07.2017 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.07.2017 порушено провадження у справі № 908/1564/17, присвоєно справі номер провадження 15/93/17, розгляд якої призначено на 15.08.2017. Ухвалою суду від 15.08.2017, розгляд справи відкладався на 04.09.2017.

Ухвалою суду від 04.09.2017, на підставі ст. 38, 77 ГПК України, було витребувано у Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області матеріали дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 26.12.2016 року о 09:00 год. в м. Гуляйполе, Запорізької області по вул. Героїв України за участю автомобіля ВАЗ 211440, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Державний ощадний банк України зафіксованої протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 322169 від 26.12.2016, розгляд справи відкладався на 02.10.2017.

Ухвалою суду від 02.10.2017 на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору. Засідання призначено на 17.10.2017.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі документальними доказами.

Підставою для звернення з позовом до суду позивач зазначив, що Гуляйпільським районним судом Запорізької області винесено постанову № 315/9/17 від 23.02.2017 у справі за матеріалами, які надійшли із сектору з дорожнього нагляду Пологівського відділу поліції Запорізької області щодо ОСОБА_5, яка тимчасово виконувала обов'язки директора КП «Благоустрійсервіс» з 26.12.2016 по 16.01.2017. Вказаною постановою суду встановлено в діях ОСОБА_5 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 140 КУпАП, а саме: недодержання установлених правил з утримання вулично-шляхової мережі у м. Гуляйполе, що спричинило ДТП, в результаті якого автомобіль ВАЗ 211440, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», отримав механічні пошкодження. Матеріальний збиток, нанесений позивачу складає 23 524,13 грн., який визначено звітом № 61 про визначення вартості матеріального збитку. Позивач звертався з претензією на адресу відповідача в якій вимагав перерахувати кошти на рахунок станції технічного обслуговування, яка буде проводити ремонтні роботи, однак вимоги претензії не виконані, будь-яких письмових заперечень на адресу позивача не надано. У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП в розмірі 23 524,13 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на ст. ст. 1, 2, 4, 54-57 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 9, 12, 24 Закону України «Про дорожній рух», ст. 16, 21 Закону України «Про автомобільні дороги», ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України.

У судовому засіданні 17.10.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що з матеріалів провадження № 315/9/17 не встановлено та позивачем не доведено які саме пошкодження утворилися внаслідок зіткнення транспортних засобів ВАЗ 21093 н.з. АР9816ВС, та автомобіля ВАЗ 211440 н.з. АР2619ВН 26.12.2016. На думку відповідача, довідка про дорожньо-транспортну пригоду, надана позивачем, лише свідчить про факт дорожньо-транспортної пригоди, який не оскаржується відповідачем, так як, вказаний сам факт ДТП є встановленим адміністративним судом та свідчить про вину ОСОБА_5 передбачену КУпАП, що не є доказом завдання матеріальної шкоди, у тому числі, розміру заподіяної шкоди. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 17.10.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника позивача та відповідача, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд встановив наступне.

23.02.2017 Гуляйпільським районним судом Запорізької області винесено постанову у справі за матеріалами, які надійшли із сектору з дорожнього нагляду Пологівського відділу поліції Запорізької області щодо ОСОБА_5, працюючої майстром КП Благоустрій сервіс Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, яка тимчасово виконувала обов'язки директора КП «Благоустрійсервіс» з 26.12.2016 по 16.01.2017, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Вказаною постановою суду встановлено в діях ОСОБА_5 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 140 КУпАП, а саме: порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів. Зокрема, внаслідок недодержання установлених правил з утримання вулично-шляхової мережі м. Гуляйполе (не оброблено протипожежними матеріалами, не ліквідовано зимову слизькість) по вул. Героїв України сталося ДТП, в результаті якого автомобіль ВАЗ 211440, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», отримав механічні пошкодження.

Як вбачається з Звіту № 61 про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю колісного транспортного засобу, складного 10.04.2017 аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_6 (сертифікат Фонду держмайна України № 273/17, Свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 1476), матеріальний збиток, нанесений власнику автомобіля ВАЗ 211440, держномер АР 2619ВН, в результаті пошкодження при ДТП, складає 23 524,13 грн.

13.05.2017 позивач звернувся з претензією на адресу ОСОБА_1 підприємства «Благоустрій сервіс» Гуляйпільської міської ради Запорізької області, в якій вимагав в 30-денний строк з дня отримання даної претензії перерахувати на розрахунковий рахунок станції технічного обслуговування, яка буде проводити ремонтні роботи, вартість ремонту автомобіля ВАЗ 211440, держномер АР2619ВН, що належить публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», в розмірі 23 524,13 грн.

Вказану претензію Комунальне підприємство «Благоустрій сервіс» Гуляйпільської міської ради Запорізької області отримало 23.05.2017, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, однак вимоги претензії не виконало, будь-яких письмових заперечень на адресу банку не надало.

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача 23 524,13 грн. збитків.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено такий правовий наслідок порушення зобов'язання як відшкодування збитків.

Норми ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлюють, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При цьому, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Положеннями ст. 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема включаються неодержаний прибуток (втрачена вигода), на якій сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною.

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особо, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху.

Згідно з ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» основними вимогами до діяльності власників доріг, вулиць та залізничних переїздів є несення відповідальності за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні, при виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо - транспортних пригод.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при розгляді справ про відшкодування шкоди за ст. 441 Цивільного кодексу України суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 440 Цивільного кодексу України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Ділянки вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що суміщаються з автомобільними дорогами державного значення, належать до Єдиної транспортної системи України і не підлягають приватизації. Питання виробничої діяльності комунальних служб на них, пов'язані із закриттям або обмеженням руху, погоджуються з органом державного управління автомобільними дорогами загального користування та відповідними державними органами з безпеки дорожнього руху.

Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів поділяються на магістральні дороги (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці загальноміського значення (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці районного значення, а також вулиці і дороги місцевого значення.

Проїзна частина доріг, штучні споруди (мости і шляхопроводи), технічні засоби організації дорожнього руху та зовнішнє освітлення на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів можуть передаватися безоплатно в державну власність, а також з державної в комунальну власність за рішенням відповідних органів місцевого самоврядування та Кабінету Міністрів України.

Статтею 21 цього ж закону передбачено що, органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за:

1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів;

2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв;

4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить:

розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів;

участь у розробці положень про спеціальні структури управління дорожнім рухом;

компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів;

забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

організація і здійснення заходів, спрямованих на захист навколишнього природного середовища;

забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях;

передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам;

визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів;

передача права на будівництво комунальних та інших споруд, прокладання комунікацій, на захисні роботи і споруди, сервісні споруди та обладнання відповідно до чинного законодавства;

проведення робіт по створенню і утриманню придорожніх зелених насаджень та інше;

термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

влаштування місць для зупинок транспортних засобів, стоянок і відпочинку учасників дорожнього руху та створення інших об'єктів дорожнього сервісу;

розробка та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів системами термінового зв'язку для виклику міліції, екстреної медичної допомоги та технічної допомоги;

обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання;

проведення лінійного аналізу аварійності на підвідомчих автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху;

забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху;

своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Частиною 3 ст. 12 цього ж закону передбачено, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані:

забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху;

впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів;

позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами;

по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження;

у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла;

обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху;

виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки;

своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Відповідно до приписів ст. ст. 33, 34 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач в обґрунтування заперечень, вказує, що позивачем не надано підтверджуючих доказів про огляд транспортного засобу безпосередньо на місці ДТП та переліку пошкоджень при ДТП. Однак матеріали судової справи № 315/9/17 містять Протокол про адміністративне правопорушення № 322169 від 26.12.2016, який було складено інспектором дорожнього нагляду Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 Крім того, відповідно до довідки від 26.12.2016 складеною інспектором дорожнього нагляду Пологівського відділу поліції ОСОБА_7, яка видана ОСОБА_8, в тому, що внаслідок дорожньо транспортної пригоди транспортний засіб ВАЗ 211440, державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, в графі «характер пошкоджень» зазначено передня права частина.

В постанові Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23.02.2017 у справі № 315/9/17 зазначено, що з пояснень в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 слідує те, що 26.12.2016 вона керувала автомобілем ВАЗ 211440 н.з. АП 2619 ВН у м. Гуляйполе по вул. Героїв України, їхала зі сторони м. Пологи до автовокзалу зі швидкістю 20 км/год. Не доїжджаючи до пішохідного переходу на відстані 7 метрів на обочині стояв автомобіль. В той час коли вона почала гальмувати із-за слизького дорожнього покриття, її автомобіль занесло в сторони припар кованого автомобіля. При наїзді було пошкоджено ліву задню фару. ЇЇ автомобіль отримав пошкодження капоту, підкрилок та шини. Протокол про порушення нею ПДР не складався.

Також, представниками АТ «Ощадбанк» Стрижак. А.Г, ОСОБА_8. О.В, Лимар. О.В, складено Акт огляду транспортного засобу в тім, що в результаті ДТП 26.12.2016 року о 09:00 год. в м. Гуляйполе Запорізької області по вул. Героїв України автомобіль ВАЗ 211440, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», отримав механічні пошкодження передньої правої частини (виявлені під час зовнішнього огляду транспортного засобу): бампер передній; блок-фара права; крило переднє ліве (деформація); капот та кріплення капоту; крило переднє праве (деформація); верхня поперечина рамки радіатора (деформація); брус переднього бампера (деформація); перекіс пройому капота і передніх лонжеронів; вказівник повороту передній правий; кронштейн правої фари, бризговик передній правий.

Розмір матеріальних збитків визначено з урахуванням з урахуванням Звіту № 61 про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу від 10.04.2017, складений оцінювачем ОСОБА_6 (Сертифікат Фонду держмайна України № 273/17, свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 1476) та складає 23 524,13 грн.

Різниця в часі складання звіту № 61 від 10.04.2017 та часом дорожньо-транспортної пригоди, оглядом транспортного засобу в іншому місці ніж місце дорожньо-транспортної пригоди не спростовує отримання характерних пошкоджень автомобіля, які збігаються з тими пошкодженнями, які отримав автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та про які наведено у постанові Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23.02.2017, висновку № 61 від 10.04.2017.

Відповідачем не спростовано факти наведені позивачем в обґрунтування позову та докази, які наді на підтвердження обставин, викладених у позові.

Крім того, вина відповідача підтверджується:

- матеріалами адміністративної справи №315/9/17;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 322169 від 26.12.2016, в якому ОСОБА_5 власноручно написала пояснення, недоліки усунені негайно на місці ДТП та додатком до протоколу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 з яких слідує, що з 22.12.2016 згідно наказу № 124 «Про надання відпустки ОСОБА_4А.» та наказу № 125 від 23.12.2016 на неї покладено виконання обов'язків директора КП «Благоустрійсервіс». Вказала, що 26.12.2016 нею не було оброблено ділянку проїжджої частини дороги в м. Гуляйполе по вул. Героїв України (місце де сталася ДТП за участю водіїв ОСОБА_8 та ОСОБА_9С.), у зв'язку з відсутністю необхідної кількості протипожежних матеріалів. Контроль за зимовим утриманням, обробленням протипожежними матеріалами вулиць покладено на неї;

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2016, згідно якої: автомобіль ВАЗ 21093 н.з. АР 9816 ВС, який належить ОСОБА_9 отримав пошкодження задньої частини автомобіля; автомобіль ВАЗ 211440 н.з. АП 2619 ВН, який належить ПАТ «Державний ощадний банк» під керуванням ОСОБА_8 отримав пошкодження передньої центральної частини автомобіля;

- актом обстеження ділянки вулично - шляхової мережі від 26.12.2016 м. Гуляйполе вул. Героїв України, під час обстеження якої встановлене таке: забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на КП «Благоустрійсервіс» ОСОБА_5. Експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпеки дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», а саме: покриття вказаної проїзної частини має ожеледицю, тому за результатами обстеження вказану ділянку дороги визнано небезпечною;

- статутом КП «Благоустрійсервіс» Гуляйпільської міської ради Запорізької області від 06.07.2007 зі змінами від 18.03.2011, згідно якого ст. 3 передбачено, що підприємство створене з метою утримання об'єктів благоустрою населених пунктів (балансоутримання) здійснення інших заходів з благоустрою населених пунктів, та відповідно до п. п. 3.2.6 п. 3 ст.3 предметом діяльності підприємства є утримання парків, рекреаційних зон, скверів, майданчиків, майданів, площ, вулиць, доріг, провулків, пішохідних доріжок, мостів, кладок, стадіону, малих архітектурних форм, кладовищ, інших об'єктів благоустрою;

- наказом Гуляйпільського КП «Благоустрійсервіс» № 125 § 2 від 23.12.2016 обов'язки директора КП «Благоустрійсервіс» ОСОБА_4 на час його відпустки покладені на майстре ОСОБА_5;

- посадовою інструкцією майстра КП «Благоустрійсервіс» затвердженою директором КЛ «Благоустрійсервіс» ОСОБА_4

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оцінивши усі обставини справи у їх сукупності та дослідивши надані сторонами по справі документальні докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи відповідача судом спростовані наведеними вище доказами та обставинами.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Благоустрійсервіс Гуляйпільської міської ради Запорізької області (70202, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Н. Махна, 62; ідентифікаційний код 35285998) на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (АТ Ощадбанк) в особі філії Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 48; ідентифікаційний код 00032129) відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП в розмірі 23 524,13 грн. (двадцять три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні 13 коп.) та витрати на сплату судового збору в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.). Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 23 жовтня 2017 року.

Суддя І. С. Горохов