номер провадження справи 23/5/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.10.2017 Справа № 908/487/16

Суддя Сушко Л.М. розглянувши заяву ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металлург-Запоріжжя", 69037, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, 2,

ліквідатор - Шевчук Андрій Миколайович

про визнання кредитором на суму 2 727 423,40 грн.

За участю представників сторін:

Від ОСОБА_10 - ОСОБА_4 дов.№2017.055303.01/CS від 25.08.2017.

Від ОСОБА_5 - ОСОБА_6 дов.№б/н від 08.04.2016.

Від ОСОБА_1 - ОСОБА_6 дов.№б/н від 14.04.2016.

ОСОБА_7 - особисто

Пердставник ліквідатора - Коршун В.В. дов.№б/н від 01.08.2017.

Від ГТУЮ у Запорізькій області - Перчик Т.О. дов.№13-18/1917 від 14.03.2017.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Запорізької області від 02.03.2016. Товариство з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металлург-Запоріжжя" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії - Шевчука Андрія Миколайовича.

02.03.2016. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднене повідомлення №28890 про визнання Товариство з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металлург-Запоріжжя" банкрутом.

Ухвалою суду від 13.06.2016. затверджений реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металлург-Запоріжжя" з урахуванням визнаних судом грошових вимог кредиторів та визначеною черговістю їх задоволення.

04.09.2017. до господарського суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 з заявою про визнання грошових вимог до боржника у сумі 2 727 423,40 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2017. заява прийнята до розгляду, призначено судове засідання на 10.10.2017. Зобов'язано сторони виконати певні дії.

За клопотанням представника ОСОБА_1 фіксація судового процесу у справі №908/487/17 здійснюється за допомогою звукозаписувальних технічних засобів.

На виконання вимог суду 10.10.2017. від ліквідатора надійшли заперечення щодо грошових вимог ОСОБА_1

Ухвалою суду від 10.10.2017. у зв'язку з нез'явленням в засідання ліквідатора та його представника, розгляд заяви ОСОБА_1 у справі №908/487/16 відкладено на 24.10.2017. Зобов'язано представника ОСОБА_1 надати нормативно-обгрунтований відзив на заперечення ліквідатора (за наявності).

Із поданої заяви вбачається, що Постановою Вищого господарського суду України від 29.08.2017., у урахуванням ухвали від 29.08.2017. касаційні скарги гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_1 задоволені. Постанова Донецького апеляційного господарського суду від 20 березня 2017 року та ухвала Господарського суду Запорізької області від 12 січня 2017 року у справі № 908/487/16 скасовані. Прийняти у справі №908/487/16 нове рішення: Визнати вимоги гр. ОСОБА_5 по заробітній платі на суму 2 171 707 грн. 77 коп. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металург-Запоріжжя" та включити їх до першої черги задоволення Реєстру вимог кредиторів. Визнати вимоги гр. ОСОБА_1 по заробітній платі на суму 1 286 607 грн. 94 коп. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металург-Запоріжжя" та включити їх до першої черги задоволення Реєстру вимог кредиторів.

Зазначені кредиторські вимоги ОСОБА_1 включають в себе заборгованість по заробітній платі в період дії трудового контракту №17 від 16.07.2015., заборгованість по середньомісячному заробітку при звільнені та заборгованість за час затримки виплати заробітної плати.

При цьому, заборгованість по середньому заробітку за час затримки виплати заробітної плати розрахована кредитором по день відкриття ліквідаційної процедури, тобто по 02.03.2016., а зобов'язання з виплати заробітної плати ОСОБА_1 не виконанні боржником до цього часу.

Станом на 01.09.2017. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металург-Запоріжжя" перед кредитором по середньому заробітку за час затримки виплати заробітної плати складає 2 727 423,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 2 727 423,40 грн. та включити їх до 1-ї черги реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши грошові вимоги ОСОБА_1Д та додані до заяви документи, дослідивши матеріали справи та надані ліквідатором докази, заслухавши пояснення учасників судового засідання, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив наступне:

п. 36.7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, що ліквідується власником, подаються безпосередньо до господарського суду та оплачуються судовим збором. Розгляд грошових вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів.

Згідно із частиною другою статті 23 Закону про банкрутство кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати.

Отже, кредитори з вимогами із заборгованості по заробітній платі не обмежені строками звернення до суду з такими грошовими вимогами до боржника.

Згідно ч. 1 ст. 116 КзПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Ч. 1 ст. 116 КзПП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Верховний Суд України, посилаючись на ст. ст. 116, 117 КзПП України, дійшов висновку, що за своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку, на яку не поширюється дія мораторію, передбачена Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 14.11.2012 у справі №6-139цс12).

В постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі №6-76цс14, суд дійшов висновку, що передбачений частиною першою ст. 117 КзПП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КзПП України, при цьому визначальними є обставини невиплати належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Колегія суддів Верховного Суду України у зазначеній постанові зробила висновок, що порушення процедури про банкрутство роботодавця не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку сплатити зазначені кошти.

Таким чином, чинним законодавством покладено на роботодавця, який перебуває у процедурах банкрутства, обов'язок щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Порядок виконання цього зобов'язання, відповідно до ст. 28 Закону України "Про оплату праці" передбачено Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, згідно ч.1 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, зокрема, у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута.

Згідно приписів ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

У постанові Верховного Суду України, викладену від 13.05.2014 у справі №5021/321/12 викладено правову позицію щодо наслідків визнання боржника банкрутом, а саме, після введення ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань.

Таким чином, в ліквідаційній процедурі у боржника (банкрута) не можуть виникати зобов'язання зі сплати додаткових зобов'язань, у тому числі по виплаті заборгованості по середньому заробітку, оскільки господарська діяльність боржника з визнанням його банкрутом завершується і строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

З огляду на викладене, вимоги ОСОБА_1 до банкрута в сумі 2 727 423,40 грн. що становлять заборгованысть по середньому заробітку за час затримки виплати заробітної плати, нарахованої за період з 02.03.2016. по 01.09.2017. (тобто, після визнання боржника банкрутом), судом відхиляються з наведених вище обґрунтувань.

Керуючись ст. ст. 2, 38, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання кредитором на суму 2 727 423,40 грн.

Примірник ухвали надіслати кредиторам, ліквідатору, відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Суддя Л.М. Сушко