ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р.Справа № 923/1218/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Чеголя Є.О.

За участю представників сторін:

від КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" ОСОБА_1 за довіреністю,

від ПАТ "НАК "Нафтогаз України" - ОСОБА_2 за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго"

на рішення господарського суду Херсонської області від 25.05.2017

у справі №923/1218/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго"

про стягнення 716 659, 70 грн.

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2016 публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до господарського суду Херсонської області із позовом до комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" (далі -КП ТМ "Каховтеплокомуненерго") в якому просило стягнути з останнього борг у загальній сумі 716 659,70 грн., у тому числі пеня у сумі 428 558,55 грн., три проценти річних у сумі 29 403,58 грн. та інфляційні втрати у сумі 258 697,57 грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 25.05.2017 (суддя Литвинова В.В.) позов задоволено частково, стягнуто з КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" суму пені у розмірі 428 558,55 грн., суму 3% річних у розмірі 29 403,58 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 240 350,16 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 10 474,68 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідачем несвоєчасно були виконані зобовязання за договором №3164/15-ТЕ-33 від 11.12.2014 р. щодо здійснення оплати за природний газ, а тому, на думку суду, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу на підставі п. 7.2. договору пеню, а також штрафні санкції передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, а саме, інфляційні збитки та 3% річних.

Разом з тим, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо зменшити розмір неустойки у зв'язку з її необґрунтованістю.

Крім того місцевим господарським судом зазначено, що позивачем при здійсненні розрахунку інфляційних втрат не враховано рекомендації, викладені в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012. Внаслідок чого, судом першої інстанції визнано обґрунтованим розрахунок інфляційних втрат, наведений відповідачем у відзиві на позовну заяву, за результатами якого розмір втрат від інфляції становить 240 350,16 грн.

З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині щодо стягнення 428 558,55 грн. пені, 240 350,16 грн. інфляційних втрат та 29 403,58 грн. трьох процентів річних.

Не погоджуючись з даним рішенням КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 25.05.2017 р. у справі №923/1218/16 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так апелянт зазначає, що 29.11.2016 р. набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачанняі водовідведення за спожиті енергоносії" відповідно до п.3 ст.7 якого на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. За твердженням скаржника, ним 25.05.2017 р. у судовому засіданні суду першої інстанції були надані розяснення Департаменту економіки системи життєзабезпечення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, в яких вказано, що заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

За твердженням апелянта, за договором №3164/15-ТЕ-33 від 11.12.2014 р. КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" остаточно розрахувалось 12.02.2016 р., тобто, на думку апелянта, нарахований позивачем борг в сумі 716 659,70 грн. підпадає під дію Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання водовідведення за спожиті енергоносії".

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції вказані розяснення не було прийнято до уваги, з посиланням на те, що КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" обовязково повинно бути включене до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості. Як стверджує апелянт, 25.05.2017 р. він електронною поштою отримав повідомлення про включення підприємства до вказаного реєстру наказом №127 від 24.05.2017 р. та 02.06.2017 р. вказане повідомлення надійшло поштою. Скаржник звертає увагу на те, що наказ №127 від 24.05.2017 р. щодо включення КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" до реєстру опублікований на офіційному сайті Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

На підставі наведеного апелянт вважає, що вказані нарахування підлягають списанню в повному обсязі на підставі Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання водовідведення за спожиті енергоносії".

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 р. апеляційну скаргу КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" на рішення господарського суду Херсонської області від 25.05.2017 р. по справі №923/1218/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Жекова В.І., Таран С.В.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №606 від 07.07.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням судді Таран С.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2017 р. для розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" на рішення господарського суду Херсонської області від 25.05.2017 по справі №923/1218/16 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.07.2017 р. апеляційну скаргу КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" на рішення господарського суду Херсонської області від 25.05.2017 р. по справі №923/1218/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

У судовому засіданні від 10.07.2017 р. оголошувалась перерва до 30.08.2017 р.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №962 від 29.08.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням судді Жекова В.І. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2017 р. для розгляду апеляційної скарги КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" на рішення господарського суду Херсонської області від 25.05.2017 по справі №923/1218/16 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 р. апеляційну скаргу КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" на рішення господарського суду Херсонської області від 25.05.2017 р. по справі №923/1218/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2017 р. розгляд справи відкладено на 11.10.2017 р.

У судовому засіданні від 11.10.2017 р. представник позивача підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області, заслухавши представників сторін, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2014 року між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №3164/15-ТЕ-33, відповідно до умов п. 1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору сторони узгодили, що газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Пунктом 2.1 договору визначено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 3629 тис. куб. м.

Відповідно до п.п. 2.1.1., 2.1.2. договору обсяги газу, що планується передати за цим договором (планований обсяг) можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку. Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +/- 5% від узгодженого сторонами згідно п. 2.1 договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу.

Згідно з п. 3.2 договору приймання-передача газу протягом місяця здійснюється рівномірно з припустимим відхиленням добових обсягів від середньодобового не більше як +/- 5 відсотків. При цьому приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3 договору).

У відповідності до п. 3.4 договору не пізніше 5-го числа, наступного за місцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати у письмові формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом.

Пунктом 5.2 договору визначено, що ціна за 1000 куб.м природного газу становить 1091 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування ПДВ. До сплати за 1000 куб.м природного газу 1091 грн., крім того ПДВ 20 % - 218,20 грн., всього з ПДВ 1309,20 грн.

За умовами додаткової угоди №1 від 31.03.2015 року, до договору купівлі-продажу природного газу від 11.12.2014 року №3164/15-ТЕ-33, п.5.2 викладено з 01.04.2015 у новій редакції: ціна за 1000 куб.м природного газу становить 2495,25 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування ПДВ. До сплати за 1000 куб.м природного газу 2495,25 грн., крім того ПДВ 20 % - 499,05 грн., всього з ПДВ 2994,30 грн.

За умовами додаткової угоди №3 від 21.10.2015 року, до договору купівлі-продажу природного газу від 11.12.2014 року №3164/15-ТЕ-33, п.5.2 викладено з 01.10.2015 у новій редакції: ціна за 1000 куб.м газу становить 1770,74 грн. без урахування ПДВ, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ 2%, податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 137,82 грн., всього з ПДВ 826,92 грн. До сплати за 1000 куб м. природного газу 2495,25 грн., крім того ПДВ 20% - 499,05 грн., всього з ПДВ 2994,30 грн.

Згідно з п. 5.3 договору у разі зміни уповноваженим органом ціни на газ та/або його транспортування, розподіл і постачання вони є обовязковими для сторін за цим договором з моменту введення її в дію.

Згідно п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

За умовами п. 6.4 договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від покупця, погашає вимоги продавця такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного покупцем: у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, повязані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу погашається основна сума боргу.

Пунктом 6.5 договору передбачено, що звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу покупцем та актів приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою.

У відповідності до п.п. 7.1., 7.2. договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором. У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору, продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю, або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору, він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

В п.п. 9.1. - 9.3 договору передбачено, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобовязуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку. Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюються тривалістю у 5 років.

Згідно п. 11.1 договору останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє у частині реалізації газу до 31.12.2015 р., а у частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 4 463 633,07 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції, позивач зазначив, що відповідачем оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не виконав зобовязання у строк визначений договором, чим порушив умови господарського зобовязання, зокрема вимоги п. 6.1. договору, у звязку із чим ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було нараховано відповідачеві пеню, суму на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, та три відсотки річних, загалом 716 659,70 грн.

Судом першої інстанції вимоги позивача визнано обґрунтованими, проте, позов задоволено частково у звязку із тим, що останнім при здійсненні розрахунку інфляційних втрат не враховано рекомендації, викладені в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.2012 №01-06/928/2012. З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині щодо стягнення 428 558,55 грн. пені, 240 350,16 грн. інфляційних втрат та 29 403,58 грн. трьох процентів річних.

Судова колегія Одеського апеляційного господарського суду не погоджується з даним висновком місцевого господарського суду, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Приписами ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 530, 610 - 612 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 2 ст. 615 та ч. 2 ст. 625 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на час розгляду справи у суді першої інстанції КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" було повністю виконане своє зобовязання за договором купівлі-продажу природного газу №3164/15-ТЕ-33 в частині оплати послуг за отриманий газ, однак із порушенням строків оплати.

Так у матеріалах справи міститься виписка по операції щодо підприємства КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" з якої вбачається, що відповідачем борг за договором було повністю сплачено 12.02.2016 р.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати природного газу за договором ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було нараховано відповідачеві пеню у сумі 428 558,55 грн., три проценти річних у сумі 29 403,58 грн. та інфляційні втрати у сумі 258 697,57 грн., стягнення яких є предметом спору у даній справі.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що приймаючи оскаржуване рішення судом першої інстанції не було враховано наступне.

Відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", який набрав чинності 30.11.2016 року, визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" визначено, що процедура врегулювання заборгованості це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" до заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону відноситься, зокрема, кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), та також заборгованість з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася не погашеною станом на 1 січня 2016 року.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Згідно статті 1 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація це суб'єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію.

Відповідно до статуту КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" останнє створене з метою задоволення та забезпечення тепловою енергією житлового фонду, комунально-побутових, соціально-культурних, виробничих та інших господарюючих обєктів міста шляхом виробництва, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води з метою отримання прибутку, в порядку передбаченим чинним законодавством України.

Пунктом 1.2 договору сторони узгодили, що газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Отже, у розумінні статті 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" сторони по даній справі є суб'єктами його дії.

Пунктом 3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, зазначеною нормою передбачено можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на суму заборгованості, так і у спосіб списання цих нарахувань.

При цьому, зі змісту ч.3 ст. 7 Закону вбачається, що ненарахування неустойки, інфляційних втрат та відсотків річних на суму заборгованості та списання цих коштів не ставиться у залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за договором була повністю погашена КП ТМ "Каховтеплокомуненерго" 12.02.2016 р., тобто до набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (набув чинності 30.11.2016 р.).

Отже, у позивача були відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкції по відношенню до КП ТМ "Каховтеплокомуненерго", а у суду першої інстанції відповідно були відсутні підстави для стягнення з відповідача означених коштів.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 104 Господарського кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 104 Господарського кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення господарського суду Херсонської області від 25.05.2017 р. у справі №923/1218/16 скасуванню, а у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 25.05.2017 р. у справі №923/1218/16 в частині задоволення позову скасувати.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" 11821 грн. 89 коп. судових витрат повязаних із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Херсонської області видати наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Таран С.В.