ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

17.10.2017 справа № 905/2711/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши апеляційну скаргу Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня, м. Селидове, Донецька область,
на рішення Господарського суду Донецької області
від22.11.2016
у справі№ 905/2711/16 (суддя Л.В. Ніколаєва)
за позовомПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, м. Краматорськ, Донецька область, в особі Красноармійського управління по газопостачанню та газифікації, м. Покровськ, Донецька область,
доКомунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня, м. Селидове, Донецька область,
простягнення 1430776,55 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.11.2016 (повне рішення складено 28.11.2016) по справі № 905/2711/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, м. Краматорськ, Донецька область, в особі Красноармійського управління по газопостачанню та газифікації, м. Покровськ, Донецька область, до Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня, м. Селидове, Донецька область, частково задоволено та стягнуто з останньої 13 790,50 грн. 3% річних, 25 316,40 грн. інфляційних втрат, 172 104,64 грн. пені та 20 234,80 грн. судового збору; провадження у справі № 905/2711/16 в частині стягнення основного боргу в сумі 1137774,91 грн. припинено; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення суду 22.08.2017 надійшла апеляційна скарга Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня, м. Селидове, Донецька область, яка ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 01.09.2017 повернута заявникові без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України у звязку з відсутністю доказів сплати судового збору.

Відповідач, усунувши недолік вперше поданої апеляційної скарги, 30.08.2017 повторно звернувся до суду зі скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2016, надавши в якості доказу оплати судового збору, завірену копію платіжного доручення № 1046 від 28.08.2017 на суму 3 818,87 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.09.2017 апеляційну скаргу Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня було повернуто заявнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ним було сплачено судовий збір у меншому розмірі ніж передбачено діючим законодавством.

У вказаній ухвалі було допущено описку, а саме неправильно зазначено суму недоплати судового збору, замість потрібної 19 788,95 грн. вказано 19 78,95 грн..

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.09.2017 зазначену описку виправлено.

Комунальна лікувально-профілактична установа Селидівська центральна міська лікарня 07.09.2017 втретє звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.09.2017 апеляційну скаргу Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня було повернуто заявнику у звязку з недодержанням останнім умов ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, а саме не усунення недоліку, що став підставою повернення раніше поданої апеляційної скарги.

Відповідач 05.10.2017 четвертий раз звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2016 разом з клопотанням про зменшення розміру сплати судового збору за подання апеляційної скарги та клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору та ставки судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється в розмірі 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у даній справі є стягнення 1137774,91 грн. збитків, 225 595,80 грн. пені, 17 448,09 грн. 3% річних та 49 957,75 грн. інфляційних втрат, що є вимогою майнового характеру, судовий збір за яку складає 21 461,65 грн.

Підпунктом 2.15 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 року встановлено, що Законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Отже, відповідно до вищезазначених норм, Комунальна лікувально-профілактична установа Селидівська центральна міська лікарня, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2016 до суду у даній справі повинна була сплатити судовий збір у розмірі 23 607,82 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, відповідачем в якості доказу оплати судового збору додано платіжне доручення № 1046 від 28.08.2017 на суму 3 818,87 грн., що на 19 788,95 грн. менше ніж передбачено діючим законодавством.

Однак, як уже було зазначено, скаржник звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування зазначеного клопотання заявник посилається на неможливість сплатити повну суму судового збору через відсутність будь-яких активів чи грошових коштів, які можна було б використати для такої оплати, крім того, скаржник є бюджетною неприбутковою установою та утримується за рахунок коштів місцевого бюджету через реєстраційні рахунки, на яких відсутні кошти у розмірі 19 788,95 грн.

В підтвердження зазначених обставин, апелянт посилається на Довідку б/, б/д про відсутність у кошторисі на 2017 рік видатків для оплати судового збору, Довідку б/н, б/д про наявність станом на 01.08.2017 кредиторської заборгованості із виплати коштів на відрядження та Рішення № 275/05/12 від 11.11.2016 про включення установи до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

За приписами чинного законодавства судовий збір справляється його платником самостійно відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 6, 9 Закону України «Про судовий збір». Згідно з ч. 2 ст. 8 вищевказаного Закону, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Даною статтею передбачено право, а не обов'язок суду щодо зменшення розміру сплати судового збору або звільнення заявника від його сплати.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7).

Зі змісту клопотання відповідача та документів не вбачається, що на момент звернення до суду у останнього відсутні кошти для оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2016 у справі № 905/2711/16.

Крім того, обмежене фінансування бюджетної установи або відсутність фінансування щодо витрат зі сплати судового збору не є підставою для зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, зважаючи на приписи статті 129 Конституції України, якою визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, всі суб'єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг окремому суб`єкту господарювання перед іншими учасниками судового процесу шляхом зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

З огляду на зазначене, Донецький апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2016 у справі № 905/2711/16 підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Щодо клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги, то воно не підлягає розгляду у звязку з поверненням апеляційної скарги заявнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 86, ч. 3 ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальній лікувально-профілактичній установі Селидівська центральна міська лікарня, м. Селидове, Донецька область, у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2016 по справі № 905/2711/16.

Апеляційну скаргу Комунальної лікувально-профілактичної установи Селидівська центральна міська лікарня, м. Селидове, Донецька область, на рішення Господарського суду Донецької області від 22.11.2016 по справі № 905/2711/16 повернути заявникові без розгляду.

Справу № 905/2711/16 повернути до Господарського суду Донецької області.

Додаток на адресу скаржника: супровідний лист № 01/6-2253 від 06.09.2017, апеляційна скарга № 01/6-2104 від 21.08.2016 з додатками на 21 арк., в тому числі платіжне доручення № 1046 від 28.08.2017 на суму 3 818,87 грн. та поштовий конверт.

Головуючий суддя В.М. Татенко

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано примірників: 2- позивачу; 1- відповідачу; 1- у справу. ОСОБА_4 (057) -702-01-54