ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 жовтня 2017 року Справа № 923/627/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів" про розстрочку виконання рішення по справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рихальський завод сухого молока", Житомирська область

до: Публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів", Херсонська область, м. Таврійськ

про стягнення 1506253 грн. 72 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 12/01-17 від 12.01.2017р.;

від відповідача - ОСОБА_2, представник, довіреність від 09.08.2017.

в с т а н о в и в:

Рішенням суду від 05.09.2017 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рихальський завод сухого молока" 580000 (п'ятсот вісімдесят тисяч) грн. основного боргу, 6211 (шість тисяч двісті одинадцять) грн. 92 коп. річних, 16905 (шістнадцять тисяч дев'ятсот п'ять) грн. 20 коп. інфляційних втрат та 9046 (дев'ять тисяч сорок шість) грн. 76 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

19.09.2017 на виконання рішення видано наказ.

22.09.2017 від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення згідно наступного графіку: жовтень 2017 р. - 200000 грн, листопад 2017 р. - 200000 грн, грудень 2017 р. - 162163,88 грн.

Відповідач зазначає, що після прийняття судом рішення у справі, він сплатив позивачу 50000 грн відповідно до платіжного доручення від 18.09.2017 № 5245, тому станом на день підготовки заяви заборгованість становить 562163,88 грн.

Відповідач просить врахувати його тяжке фінансове становище, яке викликане тим, що підприємство має значну кредиторську заборгованість і єдиноразова оплата боргу на користь позивача паралізує діяльність підприємства, оскільки непогашення заборгованості перед іншими кредиторами припинить поставку сировини, зупинить виробництво, що призведе до неможливості виконання відповідачем своїх зобов'язань, в тому числі перед позивачем. У випадку арешту рахунків та майна відповідача, буде зупинена господарська діяльність підприємства, що унеможливить виконання Відповідачем боргових зобов'язань перед кредиторами і в майбутньому призведе до його банкрутства.

Доказами наявності кредиторської заборгованості відповідач вважає численні претензії від його контрагентів, а також ще три судові справи, які розглядаються господарським судом Херсонської області, і в яких ПАТ "Новокаховський завод плавлених сирів" також є відповідачем.

Відповідач посилається на те, що приймає всі можливі заходи для того, щоб розрахуватися з кредиторами, у тому числі з позивачем, і до кінця року повністю погасити заборгованість, адже восени традиційно для молочної промисловості спостерігається підвищення попиту та відповідно збільшення обсягів реалізації на продукцію, виробником якої є відповідач (сири тверді та плавлені, масло, тощо), крім того, восени відповідач розраховує на залучення додаткових кредитних коштів. Без розстрочення, відповідач просто не зможе втриматися на ринку, без роботи ризикують залишитися близько 500 його працівників.

Відповідач зазначає, що має істотну заборгованість перед позивачем та іншими контрагентами, ризикує утворенням заборгованості перед бюджетом, з виплати заробітної плати, у зв'язку із чим стягнення всієї суми боргу на користь позивача на тлі браку коштів призведе до незворотного погіршення його фінансового становища. Однак при цьому, відповідач не вживає заходів для уникнення відповідальності, а, навпаки, вживає заходи, спрямовані на погашення дебіторської заборгованості перед позивачем, що дозволить відновити його порушені права.

У зв'язку з відпусткою судді Задорожної Н.О. розпорядженням в.о. керівника апарату від 22.09.2017 № 308 призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу № 923/627/17 передано судді Немченко Л.М.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 суддею Немченко Л.М. прийнято заяву та призначено її розгляд на 19.10.2017.

Заявник вимоги викладені у заяві про розстрочку виконання рішення підтримує у повному обсязі.

Представник позивача надав відзив, в якому просить не задовольняти заяву відповідача про розстрочку виконання рішення суду по справі № 923/627/17.

Розглянувши заяву, заслухавши представників сторін, суд дійшов до висновку, що заява відповідача не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тому, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої статті 229 ГК України та частини першої ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобовязання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобовязання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобовязання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач не надав належних доказів, які б обґрунтовували неможливість виконання рішення суду, а посилання на складне фінансове становище та складну економічну ситуацію Публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів" не є доказом неможливості виконання рішення та не підтверджується відповідними доказами.

До того ж, відповідачем не надано доказів того, що в нього відсутні грошові кошти та майно, за рахунок яких можливо погасити заборгованість перед позивачем.

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, які склалися у відповідача не є винятковими у розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів у економіці держави та недоведеності відповідачем відсутності коштів і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, суд вважає, що заява Публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів" про надання розстрочки виконання рішення задоволенню не підлягає.

Із заяви відповідача про надання розстрочки виконання рішення слідує те, що відповідач фактично обґрунтовує необхідність надання розстрочки виконання судового рішення посиланням на свій складний фінансовий стан та відсутність коштів необхідних для виконання рішення суду, але документального підтвердження зазначених обставин та доказів, що підтверджують можливість виконання рішення в майбутньому відповідачем не надано.

В розумінні ст.121 ГПК України, при вирішенні питання про надання розстрочки виконання судового рішення на певний строк господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Надаючи оцінку викладеним доводам у заяві про розстрочку виконання рішення, суд зазначає, що письмові пояснення не обґрунтовані належними документальними доказами в розумінні ст.34 ГПК України щодо підтвердження тяжкого фінансового стану відповідача.

Заявлені відповідачем в обґрунтування заяви про розстрочку обставини, опис яких наведено в заяві, об'єктивно не є такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення, що свідчать про винятковий випадок при певних обставинах справи.

За встановленими судом обставинами вони не є достатніми, з якими за ст.121 ГПК України пов'язувався б висновок про винятковий випадок, про неможливість виконання рішення суду, ускладнення при його виконанні та врешті-решт про підстави для розстрочки його виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 121 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів" про розстрочку виконання рішення по справі № 923/627/17 відмовити.

Суддя Л.М. Немченко