ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р.Справа № 5017/3798/2012
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П.

секретар судового засідання: Васильєва Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Романів А.А., довіреність б/н від 22.09.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, паспорт серія НОМЕР_1 дата видачі 08.12.2000;

від третьої особи: ОСОБА_3., довіреність № б/н від 18.11.2016; Кармазін С.А., довіреність № б/н від 18.11.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2017

по справі № 5017/3798/2012

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Укрхліббуд»

про: стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 1175493,74 грн., яка складається з 96000,00 дол. США - розміру заборгованості за кредитом, що у гривневому еквіваленті становить 767328,00 грн., 7329,33 дол. США - пені, що в гривневому еквіваленті становить 58583,33 грн., 41037,82 дол. США, - заборгованості за відсотками, що у гривневому еквіваленті становить 328015,30 грн., 2 698,25 дол. США - пені за несвоєчасне повернення процентів, що в гривневому еквіваленті становить 21567,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту та відсотках за користування кредитом, а також виникло право на стягнення нарахованих відповідно до п. 8.1 договору штрафних санкцій у вигляді пені.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.04.2013 позов задоволено повністю: стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 96 000 дол. США заборгованості за кредитом, що у гривневому еквіваленті складає 767 328,00 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 7 329,33 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 58 583,33 грн.; заборгованості за відсотками - 41 037,82 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 328 015,30 грн.; пені за несвоєчасне повернення процентів - 2 698,25 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 21 567,11 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 рішення господарського суду від 22.04.2013 скасовано та прийнято нове, яким у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 та рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2013 у справі № 5017/3798/2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Одеської області від 06.06.2017 в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовлено у повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та недоведеності матеріалами справи.

Не погоджуючись з означеним рішенням, позивач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Підставами для скасування рішення місцевого господарського суду апелянт, згідно поданої апеляційної скарги, визначає неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом не надано оцінки та відповідно не наведено мотивів відхилення наявних в матеріалах справи доказів отримання кредиту саме в доларах США: випискам по особовим рахункам, меморіальному ордеру, заявам позичальника. Крім того, скаржник наголошує на помилковості висновків місцевого господарського суду щодо невідповідності представленого розрахунку пені вимогам діючого законодавства, оскільки згідно оновленого розрахунку заборгованості за кредитним договором нарахування пені проведено в національній валюті.

03.08.2017 та 14.08.2017 представником позивача через канцелярію суду подане клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення на адресу відповідача та третьої особи додатків до апеляційної скарги, меморіальних ордерів № 16268677 від 01.07.2010, № 16268678 від 01.07.2010, а також клопотання про витребування у відповідача документів, які підтверджують оплату заборгованості за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008.

22.09.2017 представником позивача, на виконання вимог суду, надані письмові пояснення щодо порядку документального оформлення факту видачі кредитних коштів за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008, а також підстав отримання позичальником готівки в гривні та обліку заборгованості за кредитним договором у доларах США. До пояснень долучені копії розпорядження про відкриття рахунків клієнту № 489 від 07.07.2008 та розпорядження бухгалтерії № 497 від 07.07.2008.

В судовому засіданні представники сторін, третьої особи висловились на підтримку власних доводів та заперечень, судової колегією оглянуто оригінал чекової книжки, наданої відповідачем та оригінали платіжних документів щодо повернення кредитних коштів.

Фіксування судових засідань апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 ГПК України.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суду апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.07.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі заступника керуючого з роздрібного бізнесу Одеської філії ТОВ «Укрпромбанк» Шелестюка М.В., який діє на підставі Положення про філію та довіреності (ТОВ «Укрпромбанк», банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ФОП ОСОБА_2, позичальник) укладений генеральний договір № 22-08 про здійснення кредитування та проведення інших активних банківських операцій (далі - генеральний договір), згідно якого банк зобов'язався здійснювати кредитування позичальника та проводити інші кредитні операції у строки, порядку та розмірі, встановленому цим генеральним договором та договорами кредиту, укладеними в його межах.

Цієї ж дати між ТОВ «Укрпромбанк» в особі заступника керуючого з роздрібного бізнесу Одеської філії ТОВ «Укрпромбанк» Шелестюка М.В., який діє на підставі Положення про філію та довіреності (банк) та ФОП ОСОБА_2 (позичальник) був укладений кредитний договір № 22-01/КВ-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії (далі - кредитний договір), згідно якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти (далі - кредит) на наступних умовах: ліміт кредитування, валюта ліміту кредитування - 150 000 дол. США, що змінюється відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, наведеного у додатку № 1 до цього договору; валюти кредиту: долар США, євро, гривня; строк кредитної лінії: з « 07» липня 2008 р. по « 06» липня 2011р. включно; процентна ставка - у дол. США 15,0 процентів річних, у гривні 11,5 процентів річних, у євро 14,0 процентів річних; мета використання коштів - проведення ремонтних робіт. Комісія за підготовку та оформлення договору - 360 грн., в т.ч. ПДВ 60 грн. Комісія за відкриття кредитної лінії у розмірі - 1 % відсоток від ліміту кредитування, без ПДВ, щоденна комісія за управління кредитною лінією у розмірі - 0,029 % відсотків щодня від фактичної заборгованості за кредитом в гривні. Сплата комісії проводиться у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день сплати. (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.1 кредитного договору, видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (транш), у будь-якій з валют кредиту, передбачених п.1.1. цього договору, у сумі, що не перевищує невикористаний ліміт кредитування. Невикористаний ліміт кредитування на дату видачі відповідного траншу визначається у валюті цього траншу, за офіційним курсом НБУ гривні до валюти цього траншу або за крос-курсом валюти, в якій встановлено ліміт кредитування, до валюти траншу, який надається, визначеного через курси цих валют до гривні за офіційним курсом НБУ. Підставою для видачі кожного окремого траншу є заява позичальника. Строк розгляду банком заяви не може перевищувати 2 (двох) робочих днів.

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору передбачено, що для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом, банк відкриває позичкові рахунки у кожній з передбачених п.1.1. цього Договору валюті кредиту (кожен з яких - «позичковий рахунок» НОМЕР_2) у доларах США, у гривні та євро НОМЕР_3 в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк», код банку в системі електронних платежів (МФО) 388432, .

Надання кожного траншу здійснюється шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк», шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів позичальника.

Строк користування кредитною лінією згідно п.2.4. кредитного договору починається з моменту перерахування коштів з позичкового рахунку.

Згідно п. 3.1 кредитного договору, виконання Позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується зокрема, але не виключно:

3.1.1 Іпотекою за цим договором є нерухоме майно, загальною площею 1838,9 кв.м. розташоване за адресою: АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_2

3.1.2. Порукою юридичної особи ВАТ «Укрхліббуд»;

3.1.3. Порукою фізичної особи ОСОБА_3

Відповідно до п. 3.3. кредитного договору виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується також всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України, у випадку, якщо заставленого майна недостатньо для повного погашення заборгованості позичальника.

Умови повернення кредиту, сплати процентів та комісії визначені розділом 4 кредитного договору, згідно з п. 4.1 якого повернення кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів зі своїх поточних рахунків на відповідні позичкові рахунки у валютах фактичної заборгованості за кредитом згідно з графіком зменшення ліміту кредитування (додаток № 1 до цього договору), а у випадку, якщо такий не був укладений - не пізніше останнього строку кредитної лінії, передбаченого п.1.1 цього договору.

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом.

Згідно з п. 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році - при нарахуванні процентів у доларах США, євро, передбачених п. 1.1 Договору та виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році - при нарахуванні процентів у гривнях.

Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту.

Згідно з п. 4.3 кредитного договору нарахування банком процентів здійснюється щомісячно за період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів не включається.

Сплата позичальником процентів відповідно до п. 4.4 кредитного договору здійснюється щомісячно в строк з 28-го числа по останній робочий день поточного місяця, включно, на рахунки:

у дол. США № 708 в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк», код банку в системі електронних платежів (МФО) 388432, код ЄДРПОУ 2645536;

у гривні № 708 в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк», код банку в системі електронних платежів (МФО) 388432, код ЄДРПОУ 2645536;

у євро № 708 в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк», код банку в системі електронних платежів (МФО) 388432, код ЄДРПОУ 2645536;

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів та/або комісій, сума несплачених в строк процентів, комісій вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів. У випадку непогашення позичальником заборгованості за процентами та/або комісією за управління кредитом банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом, зазначеним у п.5.2.7 договору.

Пунктом 5.2.7 кредитного договору визначено, що банк має право, у відповідності до п.4.7 договору, самостійно списувати з будь-яких рахунків позичальника, відкритих у ТОВ «Укрпромбанк» та його філіях, грошові кошти та спрямовувати їх на погашення заборгованості по кредиту, сплату процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та інших платежів за цим договором у випадках порушення позичальником умов цього договору, а саме: у разі неповернення або несвоєчасного повернення кредиту та/або у разі не сплати або несвоєчасної сплати процентів за його користування, комісій та штрафних санкцій, а також у інших випадках, передбачених п. п. 9.1 9.2 договору.

Відповідно до п.4.5 кредитного договору при надходженні від позичальника коштів на сплату заборгованості за кредитом за наявності простроченої заборгованості, у відповідності до умов цього договору, банк має право самостійно направляти кошти у черговості, що передбачена п.6.1.4. цього договору.

Згідно з п.6.1.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний грошові кошти на виконання зобов'язань, передбачених цим договором, спрямовувати в наступній черговості: на сплату прострочених процентів за користування кредитом; на сплату простроченої заборгованості по кредиту; на сплату нарахованих процентів за користування кредитом; на сплату строкової заборгованості по кредиту; на сплату штрафних санкцій; на сплату інших платежів за цим договором.

За умовами п.5.2.6 кредитного договору при настанні випадків, передбачених п. п. 9.1, 9.2 цього договору, банк має право призупинити подальше кредитування позичальника та/або достроково стягнути (в тому числі, примусово шляхом звернення стягнення на заставлене майно) всю заборгованість за даним договором (кредит, проценти, штрафні санкції та інші платежі).

Пунктом 9.2 кредитного договору визначено, що банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені укладеним договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або іншими особами, що є поручителями позичальника (в т.ч. гарантами, майновими поручителями, заставодавцями та ін.), умов даного договору та/або угод (договорів), укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань (договорів забезпечення) за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 10 календарних днів, а у випадку, якщо зобов'язання позичальника за цим договором забезпечується заставою майнових прав на грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку в ТОВ «Укрпромбанк» - не пізніше наступного робочого дня, з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у випадках, передбачених п. п. 9.2.1-9.2.13, в тому числі у випадку порушення позичальником строків (термінів платежів), що встановлені даним договором.

Відповідно до п.6.1.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому даним договором.

У випадку порушення термінів повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів користування ним позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення (п.8.1 кредитного договору).

04.09.2009 між ТОВ «Укрпромбанк» (банк) та ФОП ОСОБА_2 (позичальник) укладений договір про внесення змін та доповнень № 22-01/1 до кредитного договору № 22-01/КВ-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 07.07.2008, яким сторони змінили п. 6.1.16. Кредитного договору, виклавши в наступній редакції: «До 07.01.2010 надати в банк підтверджуючі документи, щодо оформлення документів на право користування або право власності на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомості, який переданий в іпотеку».

Керуючись положеннями ст. 92 та ст. 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07.12.2000 та глави 14 розділу VІ Постанови Правління Національного банку України № 369 «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 28.08.2001, з урахуванням вимог п. 6.13. Порядку відчуження майна (активів) ТОВ «Укрпромбанк», переданого в забезпечення Національного банку України за кредитами рефінансування та стабілізаційними кредитами, з одночасним передаванням його зобов'язань за цими кредитами, погодженого Постановою Правління Національного банку України № 200 від 15.04.2010, а також з огляду на прийняття конкурсною комісією рішення про визнання «Дельта Банку» переможцем конкурсу з передачі актів та кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» (протокол від 21.05.2010) та погодження цього рішення Правлінням Національного банку України (Постанова № 265/БТ від 08.06.2010), 30.06.2010 між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта Банк»), ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України (далі - НБУ) був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» (далі - договір про передачу активів).

Відповідно до п. 4.1. договору про передачу активів в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, «Укрпромбанк» цим передає (відступає) «Дельта Банку» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним Банком, внаслідок чого "Дельта Банк» замінює «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Відповідно до положень ст. 516 Цивільного кодексу України, відступлення «Укрпромбанком» прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами до «Дельта Банку» не вимагає отримання згоди боржників. Права вимоги оцінено за справедливою вартістю на підставі договору № 20/04, укладеного між «Укрпромбанком» та ТОВ «Експертно-оціночна компанія» 20 квітня 2010 року, та договору на проведення рецензування, укладеного між «Укрпромбанком» та ТОВ «Будфінанс-Консалт» 12.05.2010.

Згідно п. 4.2. Договору про передачу активів внаслідок передачі «Укрпромбанком» «Дельта Банку» прав вимоги до боржників, «Дельта Банку» переходить (відступається) право вимагати (замість «Укрпромбанку») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними Договорами.

Пунктом 4.3 зазначеного договору сторони передбачили, що Дельта Банку у власність переходять (відступаються) права вимоги за зобов'язаннями, визначеними в п. п. 1.7, 4.1 цього договору, в обсязі і на умовах, що існували на момент передачі прав.

Згідно додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010, фактичний розмір невиконаного грошового зобов'язання за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008 у валюті кредиту станом на 01.06.2010 складає 98684,55 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 782084,92грн.).

27.11.2012 позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 02.1-6185 від 26.11.2012 про сплату простроченої заборгованості у розмірі 1175493,74грн.

Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом про стягнення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та пені.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з недоведеності позивачем факту дотримання узгоджених сторонами умов та порядку надання кредиту, надання кредиту саме в доларах США. Додатково судом зазначено про необґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку пені в іноземній валюті.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Одеський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За своєю правовою природою договір № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008 з додатковими угодами є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як наполягає позивач, станом на 14.09.2012, в нього згідно меморіальних ордерів № 16268677 від 01.07.2010, № 16268678 від 01.07.2008 та на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» від 30.06.2010 обліковується заборгованість відповідача по кредитному договору № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008 на суму 1175493,74грн., з яких розмір заборгованості за кредитом в сумі 96000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 767328,00грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 41037,82 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 328015,30 грн., а також пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 58583,33грн. та пеня за несвоєчасне повернення процентів в сумі 21567,11грн.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов, а згідно з п. 4 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України на позивача покладено обов'язок долучити до матеріалів позовної заяви документи, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Наведений обов'язок позивача кореспондує з приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою обов'язок доказування покладається на сторону, яка посилається на певні обставини чи факти.

Отже, саме на позивачеві лежить обов'язок надання суду обґрунтованого розрахунку заявлених позовних вимог, та документального підтвердження їх розміру.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми;

банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів;

клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Згідно зі статтею 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національного банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті.

Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України.

Безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти платіжні доручення, платіжні вимоги, вимоги-доручення, векселі, чеки, банківські платіжні картки та інші дебетові і кредитові платіжні інструменти, що застосовуються у міжнародній банківській практиці.

Платіжні інструменти мають бути оформлені належним чином і містити інформацію про їх емітента, платіжну систему, в якій вони використовуються, правові підстави здійснення розрахункової операції і, як правило, держателя платіжного інструмента та отримувача коштів, дату валютування, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення банком розрахункової операції, що цілком відповідають інструкціям власника рахунку або іншого передбаченого законодавством ініціатора розрахункової операції.

При виконанні розрахункової операції банк зобов'язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа.

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є, окрім іншого, вимогою Положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 559/7880.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за договором кредиту (т. 1 а.с.9, т. 7 а.с. 151), виписки по особовим рахункам з 30.06.2010 по 20.02.2017 (т. 7 а.с.122-150), договір про передачу активів та кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» від 30.06.2010 (т. 1 а.с. 35- 39) та додаток № 2 до Договору (т. 1 а.с. 51-54), розпорядження бухгалтерії № 497 від 07.07.2008, меморіальний ордер № 20838 від 07.08.2008 (т. 1 а.с. 160).

Позивач зазначає, що відповідачу згідно розпорядження № 489 від 07.07.2008 в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк» відкрито позичковий рахунок № НОМЕР_2 та поточний рахунок № НОМЕР_4; 07.07.2008 банком згідно розпорядження бухгалтерії № 497 від 07.07.2008 та на підставі меморіального ордеру № 20838 від 07.07.2008 з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника перераховано 150000 доларів США, з яких непогашеною залишалася сума в розмірі 96000 доларів США.

Заперечуючи проти позову, відповідач стверджував, що представлені суду розпорядження бухгалтерії та меморіальний ордер не є підтвердженням факту надання кредитних коштів в сумі 150000 доларів США, адже останні не відповідають вимогам первинного документу, а відтак не можуть вважатися належним доказом у справі. При цьому, відповідач зазначив, що фактично кредитні кошти надані йому у гривні, на підтвердження чого представив суду чекову книжку для отримання готівки за №№ ЛД5098776 до ЛД5098800, видану Одеською філією ТОВ «Укрпромбанк» по рахунку НОМЕР_5 ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 130).

Оригінал чекової книжки досліджувався судами першої та апеляційної інстанції. З представленого судам доказу вбачається, що ОСОБА_2 з рахунку НОМЕР_5 видано наступні кошти:

11.07.2008 згідно корінцю чека ЛД 5098778 на 30 000,00 грн.;

11.07.2008 згідно корінцю чека ЛД 5098779 на 70 000,00 грн.;

11.07.2008 згідно корінцю чека ЛД 5098780 на 235 700,00 грн.;

23.07.2008 згідно корінцю чека ЛД 5098782 на 194 670,00 грн.

Отже, за чековою книжкою ОСОБА_2 в період з 11.07.2008 по 23.07.2008 включно отримано кредитних коштів на суму 530370,00 грн.

У справі, яка розглядається, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, і саме обставини й підстави виникнення/погашення, наявності/відсутності такої заборгованості підлягають з'ясуванню при вирішенні такого спору.

У цьому контексті колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

по-перше, згідно з п. 2.1, 2.3 кредитного договору сторони узгодили порядок надання кредиту: шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника або шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів позичальника (тобто, у разі перерахування коштів з позичкового рахунку позичальника, останній має надати контракти та договори із зазначенням відповідних реквізитів, на які перераховувати кошти), визначений умовами кредитного договору, і, як вбачається з ч. 3 п. 2.1. кредитного договору, наданню кредиту має передувати, в тому числі, письмова заява позичальника про надання кредиту; узгоджені сторонами умови кредитного договору кореспондуються із принципом свободи договору, що закріплений у ст. 627 Цивільного кодексу України.

Дотримуючись вказівок касаційної інстанції щодо необхідності надання оцінки матеріалам кредитної справи, вміщених в постанові Вищого господарського суду України від 07.09.2016 у даній справі, судом було досліджено матеріали кредитної справи ФОП ОСОБА_2

Як правомірно зазначено місцевим господарським судом, та не спростовано скаржником, матеріали кредитної справи ФОП ОСОБА_2 не містять первинних документів, що засвідчують дотримання узгоджених сторонами умов та порядку надання кредиту, у тому числі, видачі кредитних коштів, письмових заявок відповідача на видачу траншів, як того вимагають положення п. 2.1 кредитного договору.

по-друге, розмір фактичної заборгованості позичальника згідно додатку № 2 договору про передачу активів та кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» від 30.06.2010 зазначений як 98684,55 доларів США.

Водночас, умови договору про передачу активів та кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» від 30.06.2010, так само як і додаток № 2 до вказаного Договору не розшифровують складових переданого зобов'язання, у зв'язку з чим неможливо встановити, чи є вказана сума виключно заборгованістю по кредиту, чи містить в собі також проценти за користування кредитом та штрафні санкції, адже за змістом п. 4.3 Договору, Дельта Банку у власність переходять (відступаються) права вимоги за зобов'язаннями, визначеними в п. п. 1.7, 4.1 цього договору, в обсязі і на умовах, що існували на момент передачі прав.

Будь-яких доказів підстав формування вказаної суми заборгованості (документів щодо видачі кредитних коштів, документів щодо повернення кредитних коштів, виписок про рух коштів по рахунках позичальника в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк») ані вказаний додаток, ані матеріали кредитної справи ФОП ОСОБА_2 не містять, хоча в силу п. 4.5 Договору та вимог ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення;

по-третє, позивач згідно меморіальних ордерів № 16268677 від 01.07.2010, № 16268678 від 01.07.2010 облікував на своїх рахунках передані йому за договором від 30.06.2010 зобов'язання в сумі 96 000 доларів та 12 000 доларів США. Будь-яких пояснень щодо підстав зміни обсягу переданого зобов'язання позивач не наводить. При цьому, розрахунок процентів за користування кредитними коштами та штрафні санкції розраховуються позивачем саме з суми 96 000 доларів США.

Колегія суддів враховує, що під час первісного розгляду справи місцевим господарським судом було задоволено клопотання відповідача щодо витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» належним чином засвідчених копій меморіальних ордерів, виписок по рахунках з моменту видачі кредиту до моменту передачі активів до АТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008; договору про відкриття позичкового рахунку НОМЕР_2 в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк» на ім'я відповідача; договору про відкриття поточного рахунку в ТОВ «Укрпромбанк» на ім'я відповідача; заяви відповідача на здійснення траншу, однак, відповідні докази надані не були.

Національний банк України на запити позивача листами № 61-0012/46834 від 02.06.2016, № 18-0006/23238 від 29.03.2017, № 18-0006/28134 від 14.04.2017 повідомив, що виписки по рахункам за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008, договір про відкриття позичкового рахунку № НОМЕР_2 в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк», докази надання ФОП ОСОБА_2 кредитних коштів за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008 на зберігання до архіву Національного банку України не передавались.

Отже, з представлених позивачем доказів не вбачається, яка сума кредиту була видана відповідачу за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008, якими траншами, коли саме, яка сума кредитних коштів була повернута відповідачем банку, а також розміру нарахованих/повернутих процентів у період з 07.07.2008 по 30.06.2010.

Заперечення відповідача щодо розміру та валюти отриманих коштів позивачем з доказової точки зору жодним чином не спростовані.

Наведені обставини у своїй сукупності позбавляють можливості вірогідно встановити дійсний обсяг основного зобов'язання (строкової/простроченої заборгованості за кредитом), яка існувала станом на момент передачі ТОВ «Укрпромбанк» своїх зобов'язань позивачу, а відтак і правильність нарахування позивачем процентів за користування кредитом та правомірність здійсненного розрахунку штрафних санкцій.

Відтак, враховуючи той факт, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 96000 доларів США заборгованості за кредитом, 41037,82 доларів США заборгованості по процентам, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 58583,33грн. та пені за несвоєчасне повернення процентів в сумі 21567,11грн. не знайшли свого підтвердження згідно з наявними у справі доказами, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду щодо відмови в задоволені позову, з підстав, що наведені в даній постанові.

На підставі вищевикладеного, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», задоволенню не підлягає, що згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок останнього витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 101-105 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2017 у справі № 5017/3798/2012 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя суддіН.С. Богацька Г.І. Діброва Г.П. Разюк