ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р.Справа № 922/2528/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", м. Київ
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 51 009, 64 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність №2085 від 29.12.2016

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування", м. Київ (позивач) 31.07.2017 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків, в якому просить суд стягнути з останнього на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 51009,64 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.10.2017 клопотання відповідача про витребування доказів (вх. №32336 від 03.10.17) задоволено та розгляд справи відкладено на 17.10.2017 о 10:30год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

12.10.2017 через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшов супровідний лист (вх. №33524) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання 17.10.2017 не з'явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідач в призначене судове засідання 17.10.2017 з'явився, проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених у наданому раніше відзиві на позовну заяву.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У судовому засіданні 17.10.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду даної справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

16.09.2015 року між ОСОБА_3 (страхувальником) та позивачем - Приватним акціонерним товариством "Страховою компанією "Арсенал Страхування" було укладено договір страхування наземного транспорту № 402/15-Тз/Х/01 (далі - Договір страхування) (т.с. І а.с. 19-23), відповідно до умов якого були застраховані майнові інтереси Страхувальника, повязані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Маzda», держ. реєстр. № НОМЕР_1, від ризиків «Викрадення», «Збитки внаслідок ДТП», «Збитки внаслідок інших подій».

Як встановлено судом, 30.01.2017 у м. Харків на пр. Тракторобудівників, 109/2, сталася дорожньо- транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення застрахованого в Позивача автомобіля «Маzdа», держ. реєстр. № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «ГАЗ», держ. реєстр. № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Московського районного суду м. Харків дана дорожньо- транспортна пригода відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «ГАЗ», держ. реєстр. № НОМЕР_2, ОСОБА_4 (т.с. І а.с. 13).

Позивачем у позовній заяві наголошено про те, що у результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Маzdа», держ. реєстр. № НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, та його власнику, страхувальнику Позивача, заподіяно матеріальну шкоду.

Відповідно до Звіту № 57/02/17 від 05.02.2017 р., наданого ФОП ОСОБА_5 вартість відновлюваного ремонту транспортному засобу «Маzdа», держ. реєстр. № НОМЕР_1 становить 57 121,60 грн. (т.с. І а.с. 30-34).

Відповідно до Рахунку № НОМЕР_3 від 03.02.2017 р., наданого ФОП ОСОБА_6 (т.с. І а.с. 14) та Рахунку №ЗП00000049 від 03.02.2017 р., наданого ТОВ «Альфа-М Плюс» (т.с. І а.с. 15) вартість відновлюваного ремонту транспортному засобу «Маzdа», держ. реєстр. № НОМЕР_1 в загальному розмірі становить 58009,64 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивачем вказано про те, що зазначена вище дорожньо-транспортна пригода відповідно до норм чинного законодавства була визнана страховою.

Позивачем відповідно до умов укладеного договору та заявою на виплату страхового відшкодування, було розраховано розмір страхового відшкодування (т.с. І а.с. 12), який склав 52009,64 грн. та який було здійснено на основі зазначених вище: Рахунку № НОМЕР_3 від 03.02.2017, наданого ФОП ОСОБА_6 та Рахунку №ЗП00000049 від 03.02.2017, наданого ТОВ «Альфа-М Плюс», за мінусом франшизи 6000,00 грн.

14.02.2017 Позивач перерахував страхове відшкодування в сумі 32795,00 грн. та 19214,64 грн. на рахунок СТО, що здійснювали ремонт, на підтвердження чого, позивачем наголошено на платіжні доручення (т.с. І а.с. 16-17).

Так, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована за договором, укладеним на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" з відповідачем - Товариством з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", про що свідчить поліс № АЕ/6269180.

З огляду на викладене, позивачем наголошено про те, що до останнього перейшло право вимоги, яке потерпіла особа ОСОБА_3 має до відповідача -Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" як особи, відповідальної за завдані збитки громадянином ОСОБА_4

Полісом № АЕ/6269180 передбачено франшизу в розмірі 1000 грн. 00 коп., тому Відповідач несе відповідальність в межах вартості відновлюваного ремонту за вирахуванням франшизи, тобто в сумі 51009,64 грн. (52009,64 - 1000,00 = 51009,64)

Враховуючи вищенаведене, позивачем заявлено до стягнення з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 51009,64 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

При цьому страхування може бути добровільним або обов'язковим (ст. 5 Закону України "Про страхування").

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено перелік витрат, що відшкодовуються страховою компанією у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, до яких, належать витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому суд звертає увагу на те, що розмір та порядок формування страхової виплати за договором добровільного страхування не має прямого впливу на розмір та порядок формування виплати страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування, оскільки виплата страхового відшкодування за обов'язковими видами страхування чітко регламентована нормативно-правовими актами та має здійснюватись виключно на підставі відповідних норм чинного законодавства. Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі в обсязі, визначеному Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Якщо виплати страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування не вистачає для повного покриття фактичних збитків, то решта понесених витрат за договором добровільного страхування має бути відшкодована за рахунок особи, що заподіяла збиток.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як зазначалося вище, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи в межах відповідних лімітів (п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Таким чином, відповідно до приписів чинного законодавства відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати оцінену шкоду, що визначається з урахуванням реальної вартості втраченого або пошкодженого майна чи робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу). При цьому така вартість майна або відновлювальних робіт може бути визначена експертним шляхом.

У даному випадку, під час розгляду справи судом досліджувалося обставини щодо реальної вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля.

Судом також досліджено перелік та реальну вартість робіт необхідних для відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, а також порівняно та досліджено обґрунтованість робіт на підставі вартості яких сторонами визначався розмір шкоди, заподіяної власнику автомобіля.

Порядок оцінки розміру збитків визначається відповідно до положень «ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів».

При цьому наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 затверджено ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - ОСОБА_4).

Відповідно до п. 1.2 - 1.4 ОСОБА_4, вона встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. ОСОБА_7 є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин. Методика застосовується, зокрема, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, а також визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

В якості обґрунтування розміру виплаченого страхового відшкодування Позивачем наданий звіт №57/02/17 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу оцінювача ОСОБА_5, відповідно якого вартість відновлювального ремонту автомобілю Mazda CX 5, д.н.з. АХ5348ЕI, становить 57 121 грн. 60 коп. з урахуванням ПДВ.

Відповідно платіжних доручень №61699 від 14.02.2017 року про сплату на користь ФОП ОСОБА_6 19 214 грн. 64 коп. та №61694 від того ж числа про сплату 32 795 грн. 00 коп. на користь ТОВ «Альфа М ПЛЮС» Позивачем фактично було виплачено 52 009 грн. 64 коп. страхового відшкодування.

У відповідності до вимог ОСОБА_7 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, наданий позивачем звіт №57/02/17 не може вважатись належним доказом суми страхового відшкодування, що підлягає стягненню з огляду на наступне.

Вартість відновлювального ремонту автомобілю Mazda CX 5, д.н.з. АХ5348ЕI, відповідно до питання №2 вищевказаного Звіту встановлювалась з урахуванням нормогодини СТО ТОВ «АЛЬФА М ПЛЮС» - 347 грн. Проте, зазначені умови застосування вартості нормогодини не відповідають положенням ОСОБА_7 товарознавчих експертиз - а саме п. 8.5.6. У разі документального підтвердження відновлення КТЗ чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві розрахунки вартості ремонтно-відновлювальних робіт проводяться на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт цього підприємства.

Якщо документальне підтвердження відновлення КТЗ на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві відсутнє або на підприємстві не застосовуються норми праці у нормо-годинах ремонтно-відновлювальних робіт, то використовується вартість однієї нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт регіональна за даними довідкової літератури, зокрема, довідника "Бюлетень автотоварознавця" (періодичний довідник).

Матеріали справи не містять документів, які б на час підписання звіту№57/02/17 (05.02.2017 року) підтверджували відновлення автомобілю Mazda CX 5, д.н.з. АХ5348ЕI, на спеціалізованому для даної моделі СТО.

При цьому, вищевказане підтверджується, наданим відповідачем звіту №38/05/17 від 15.05.2017 року оцінювача ФОП ОСОБА_1, здійсненого на замовлення відповідача.

Так, у вказаному звіті використані середні показники вартості нормогодини в 200 (ремонт) і 240 грн. (фарбування) відповідно даних «Бюлетеню автотоварознавця», як це передбачено положеннями ОСОБА_7 товарознавчих експертиз.

Перелік пошкоджень, визначений на підставі протоколу огляду від 02.02.2017 р., складеного за участі представника Відповідача, оцінювача ФОП ОСОБА_4 і власника вказаного ТЗ ОСОБА_3

Відповідно до його висновків вартість відновлювального ремонту автомобілю Mazda CX 5, д.н.з. АХ5348ЕI, становить 43 644,97 грн. з урахуванням ПДВ.

Так, як вбачається з матеріалів справи, Полісом АЕ/6269180 від 06.07.2016 року передбачено безумовну франшизу в розмірі 1 000 грн. (п.5). Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування підлягає зменшенню на суму франшизи, встановленої умовами договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач на підставі ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України набув право регресу до відповідача щодо відшкодування останнім понесених позивачем витрат у вигляді суми виплаченого страхового відшкодування, та з огляду на зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" в сумі 42644, 97 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1337,62 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, 99, а-3, ) суму майнової шкоди в розмірі 42644, 97 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1337,62 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.10.2017 р.

Суддя ОСОБА_8