номер провадження справи 5/106/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017 Справа № 908/1863/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сталь Енергопром (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 116-А)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС (69001, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 16, кімн. 7)

про стягнення 100 000,00 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: не зявився .

Від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 10.08.2017р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

15.09.2017р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь Енергопром» до Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС про стягнення заборгованості за Договором № МИШ-0104 від 01.04.2017р. у сумі 100 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2017р. здійснено розподіл справ між суддями та визначено її до розгляду судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 15.09.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/1863/17, справі присвоєно номер провадження 5/106/17, розгляд якої призначено на 19.10.2017 р. У судовому засіданні 19.10.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника відповідача, розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача у судове засідання 19.10.2017р. не зявився.

12.10.2017р. через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від представника позивача надійшла письмова заява № б/н від 02.10.2017р. про розгляд справи за відсутністю представника позивача за наявними у матеріалах справи документами, у звязку з неможливістю направити його для участі в судовому засіданні. Також, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що оскільки станом на 02.10.2017р. заявлена до стягнення заборгованість відповідачем не погашена, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

З позовної заяви № б/н від 01.09.2017р. вбачається, що 01.04.2017р. між ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» (Виконавець) та ТОВ «РОСУКРТРАНС» (Замовник) укладено договір № МИШ-0104, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором Виконавець зобовязується за завданням Замовника надавати послуги/виконувати роботи за переліком, визначеним Специфікацією до даного договору, а Замовник зобовязується оплатити послуги/роботи за цінами та на умовах, передбачених відповідною Специфікацією. Виконавцем відповідно до умов договору за завданням Замовника виконано роботи на загальну суму 137 815,85 грн., що підтверджується актами надання послуг № Є-00000364 від 29.04.2017р. на суму 62 866,54 грн., № Є-00000380 від 11.05.2017р. на суму 14 585,76 грн., № Є-00000381 від 11.05.2017р. на суму 9 846,65 грн., № Є-00000386 від 11.05.2017р. та № Є-00000387 від 11.05.2017р. на суму 21 704,90 грн. ОСОБА_1 замовником отримані та підписані без будь-яких зауважень, у звязку з чим відповідно до п. 4.4. Договору, ТОВ «РОСУКРТРАНС» мало оплатити вартість одержаних робіт протягом 30 календарних днів з моменту їх підписання. Проте, станом на 01.09.2017р. прострочена заборгованість ТОВ «РОСУКРТРАНС» перед ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» за Договором № МИШ-0104 від 01.04.2017р. складає 137 815,85 грн. Разом з тим, розраховуючи на добровільне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань позивач просить суд стягнути з відповідача лише частину простроченої заборгованості в сумі 100 000,00 грн. В обґрунтування позову ТОВ «Сталь Енергопром» посилається на ст. 193 ГК України, ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 ЦК, на умови Договору № МИШ-0104 від 01.04.2017р. та просить суд позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні 19.10.2017р. представник відповідача не заперечив проти задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутністю за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутністю суд вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача надав суду письмовий відзив № б/н, б/д на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд відстрочити виконання судового рішення на строк до шести місяців, оскільки через незадовільний фінансовий стан ТОВ «РОСУКРТРАНС» не зможе виконати рішення суду найближчим часом.

Також, представник відповідача надав суду підписаний з боку ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» та ТОВ «РОСУКРТРАНС» акт звіряння взаємних розрахунків відповідно до якого станом на 01.09.2017р. заборгованість ТОВ «РОСУКРТРАНС» на користь ТОВ «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» за договором № МИШ-0104 від 01.04.2017р. складає 137 815,85 грн.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСУКРТРАНС»», (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» (далі - Виконавець) укладений договір № МИШ-0104 (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором Виконавець зобовязується за завданням Замовника надавати послуги/виконувати роботи за переліком, визначеним Специфікацією до даного договору, а Замовник зобовязується оплатити послуги/роботи за цінами та на умовах, передбачених відповідною Специфікацією. Специфікації, відповідно до яких визначається перелік послуг/робіт, що надаються/виконуються Замовником, їх вартість та інші умови, визначені Сторонами як необхідні, є додатком до цього договору та його невідємною частиною.

Підпунктом 2.1.1. п. 2.1. договору передбачений обовязок Виконавця надавати послуги/виконувати роботи відповідно до умов даного договору.

Разом з тим підпунктом 2.2.2. п. 2.2. передбачене право Виконавця вимагати оплати наданих послуг/виконаних робіт у відповідності до умов даного договору.

Умовами п. 3.1. (п.п. 3.1.2.) договору передбачений обовязок Замовника, а саме: прийняти та оплатити надані послуги/виконані роботи у відповідності до умов даного договору.

Згідно з п. 4.1. 4.3. Договору, вартість послуг/робіт, що надаються за цим договором, визначається відповідною Специфікацією. Виконавець вправі ініціювати перегляд вартості послуг/робіт, передбачених Специфікацією. Нова вартість послуг/робіт погоджується сторонами в новій Специфікації до цього договору, що має бути підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками сторін. В разі, якщо Сторони не дійдуть згоди щодо підвищення вартості послуг/робіт, кожна із Сторін має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору, повідомивши про це другу Сторону не менш ніж за 30 робочих днів до дати розірвання договору.

Умовами п. 4.4. 4.7. договору сторони узгодили, що оплата послуг/робіт за даним договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт за відповідний період. Сторони допускають за усним погодженням надання послуг/виконання робіт на умовах попередньої оплати. Датою оплати вартості наданих послуг/виконаних робіт вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника. За погодженням сторін допускається вексельна чи інша форма розрахунків, що не суперечить положенням чинного законодавства.

Відповідно до п. 5.1. 5.3. договору сторони дійшли згоди про те, що факт надання послуг/виконання робіт підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками. Протягом пяти робочих днів з моменту отримання від Виконавця актів приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт, Замовник підписує і скріплює своєю печаткою ці акти та повертає один екземпляр Виконавцеві, або в такий же строк відмовляє Виконавцеві в підписанні акту, шляхом направлення Виконавцеві письмових заперечень із зазначенням обґрунтованих причин такої відмови. Відсутність у встановлений цим пунктом строк письмової відмови Замовника від підписання акту приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт свідчить про прийняття наданих послуг/виконаних робіт і відсутність претензій до їх якості. В разі виявлення недоліків наданих послуг/виконаних робіт з вини Виконавця, Виконавець зобовязаний усунути їх своїми засобами за свій рахунок у погоджений сторонами строк.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 1.2. Договору Сторонами 01.04.2017р. та 20.04.2017р. були підписані Специфікації, якими передбачено маркування вантажів в залізничних вагонах, технічне обслуговування зчепів по шляху проходження та підготовка зчіпки двох залізничних платформ під навантаження.

Так, згідно підписаних сторонами актів наданих послуг № Є-00000364 від 29.04.2017р. на суму 62 866,54 грн., № Є-00000380 від 11.05.2017р. на суму 14 585,76 грн., № Є-00000381 від 11.05.2017р. на суму 9 846,65 грн., № Є-00000386 від 11.05.2017р. на суму 28 812,00 грн., № Є-00000387 від 11.05.2017р. на суму 21 704,90 грн., позивачем виконані роботи на загальну суму 137 815,85 грн. В свою чергу відповідач, в порушення умов договору, оплату наданих позивачем послуг не здійснив.

У звязку з відсутністю сплати відповідачем вказаної суми боргу, позивач звернувся з відповідним позовом до суду, та розраховуючи на добровільне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань позивач просить суд стягнути з відповідача лише частину простроченої заборгованості в сумі 100 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Між сторонами були підписані ОСОБА_1 надання послуг на загальну суму 137 815,85 грн., а саме: № Є-00000364 від 29.04.2017р. на суму 62 866,54 грн., № Є-00000380 від 11.05.2017р. на суму 14 585,76 грн., № Є-00000381 від 11.05.2017р. на суму 9 846,65 грн., № Є-00000386 від 11.05.2017р. на суму 28 812,00 грн. та № Є-00000387 від 11.05.2017р. на суму 21 704,90 грн.

Однак, відповідач свої зобовязання за Договором № МИШ-0104 від 01.04.2017р. належним чином не виконав, наявність вказаної суми заборгованості визнає у повному обсязі, про що зазначив у відзиві на позовну заяву.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСУКРТРАНС» про стягнення заборгованості за договором № МИШ-0104 від 01.04.2017р. у сумі 100 000,00 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду до шести місяців, відмовляє в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарсько процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

При вирішенні питання про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення, суд виходить з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів»).

При цьому, при прийнятті рішення про надання розстрочки та відстрочки суд має враховувати приписи статті 121 ГПК про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Відповідач, як на підставу надання розстрочки виконання рішення посилається на незадовільний фінансовий стан ТОВ «РОСУКРТРАНС». Просить відстрочити виконання рішення строком до шести місяців.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак саме лише посилання відповідача незадовільний фінансовий стан не є підставами для надання відстрочки виконання рішення згідно з п. 6 ст. 83 Господарсько процесуального кодексу України.

Також відповідачем не надано доказів в підтвердження незадовільного фінансового стану підприємства, відсутності грошових коштів на рахунках підприємства, доказів збитковості підприємства тощо.

Надання відстрочки відповідачу може призвести до негативних наслідків для позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСУКРТРАНС», посилаючись на конкретні обставини не довело суду їх винятковість та не надало належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду строком до шести місяців не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРТРАНС (69001, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 16, кімната 7, ; п/р № 8200 в ПАТ «УКРСИББАНК», МФО 351005) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬ ЕНЕРГОПРОМ» (84515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 116-А, ) суму основного боргу за договором № МИШ-0104 від 01.04.2017р. у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп., та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після надання позивачем відповідних рахунків.

Суддя К.В.Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання .Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 23.10.2017 р.