ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Справа № 9/140-06-3935

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Вовка І.В., Нєсвєтової Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги ОСОБА_4
на ухвалуОдеського апеляційного господарського суду 28.03.2017 р.
у справі№9/140-06-3935
господарського судуОдеської області
за позовомМалого підприємства "Динаміка"
доДержавного підприємства "Пересувна механізована колона №71"
прозвернення стягнення на майно боржника та визнання права власності

за участю представників від:
позивачане з'явилися;
відповідачане з'явилися;

В С Т А Н О В И В :

У травні 2006 року Мале підприємство "Динаміка" звернулося до господарського суду Одеської області із позовом до Державного підприємства "Пересувна механізована колона № 71" про звернення стягнення на майно боржника та визнання права власності.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.05.2006 р. (суддя Бакланова Н.В.) позов задоволено, звернуто стягнення на майно боржника - ДП "Пересувна механізована колона №71", а саме: 36-ти квартирну жилу секцію "В" 90 квартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1; визнано право власності позивача на вказане майно.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 р. (судді: Будішевська Л.О., Величко Т.А., Машкіна М.А.) апеляційне провадження у справі № 9/140-06-3935 припинено на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись із ухвалою апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням господарського суду Одеської області від 15 травня 2006 року позов задоволено, звернуто стягнення на майно боржника - ДП "Пересувна механізована колона №71", а саме: 36-ти квартирну жилу секцію "В" 90 квартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1; визнано право власності позивача на вказане майно.

Не погоджуючись із рішенням суду від 15 травня 2006 року, ОСОБА_4 (особа, яка не приймала участь у справі), звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволені апеляційної скарги, суд виходив з того, що рішенням господарського суду Одеської області від 15.05.2006 р. у справі №9/140-06-3935 права ОСОБА_4 не порушені.

Вищий господарський суд України не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як зазначає скаржник, 18 грудня 2003 року між ним та Державним підприємством "ПМК 71" в особі директора Ужевко Володимира Миколайовича, було укладено договір № 18/07-12 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна.

У відповідності до п. 2.1 вказаного договору, підприємство "ПМК-71" зобов'язується передати ОСОБА_4, як пайовику за вказаним договором, у власність пай, а саме квартиру АДРЕСА_1, а на мене було покладено зобов'язання прийняти Пай та сплатити суму Договору,

Скаржник зазначає, що ним були виконані зобов'язання щодо оплати паю.

Проте Державним підприємством "Пересувною механізованою колоною № 71" умови договору щодо передання предмету Договору у власність ОСОБА_4 не виконано.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 91 ГПК України право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, мають сторони у справі, прокурор, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Водночас у силу п. 3 ч. 3 ст. 104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

У розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження (п. 52 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 за №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Отже, розглядаючи апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі, суду апеляційної інстанції перед усім слід з'ясувати, чи вирішено господарським судом питання про права та обов'язки цієї особи.

При цьому оскаржуване незалученою особою судове рішення повинно безпосередньо стосуватися її прав та обов'язків. Тобто в рішенні суду має бути безпосередньо вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститися судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не повинен братися до уваги.

З'ясування вказаних обставин є необхідною передумовою перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку по суті, адже відсутність суб'єкта апеляційного оскарження відповідно до ст. 91 ГПК України унеможливлює здійснення апеляційного провадження.

Натомість у разі встановлення обставин щодо вирішення оскаржуваним рішенням суду першої інстанції питання про права та обов'язки особи, не залученої до участі справі, суду апеляційної інстанції слід, користуючись згідно зі ст. 99 ГПК України правами, наданими суду першої інстанції, залучити відповідну особу до участі у справі, визначивши її процесуальний статус, та переглянути справу по суті за її участі.

Одеський апеляційний господарський суд вдруге переглянув апеляційну скаргу ОСОБА_4 в апеляційному порядку рішення господарського суду першої інстанції без залучення вказаної особи до участі у справі та визначення її правового статусу як сторони чи третьої особи.

При цьому, суд неправомірно зазначив, що на час звернення ОСОБА_4 до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення господарського суду Одеської області від 15.05.2006 р., у скаржника було відсутнє таке право відповідно до ст. 91 ГПК України.

Тобто судом здійснено апеляційне провадження за відсутності встановлення наявності чи відсутності відповідного правового зв'язку між ОСОБА_4 та сторонами у справі як підстави для визнання названої особи суб'єктом апеляційного оскарження.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню як така, що не відповідає нормам процесуального права. Справу слід передати на розгляд до суду апеляційної інстанції для перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 91 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 р. у справі № 9/140-06-3935 скасувати.

Справу направити до суду апеляційної інстанції для здійснення апеляційного провадження.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді І.В. Вовк

Н.М. Нєсвєтова