ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 р. Справа № 909/846/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М., секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування",

вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070

в особі Юридичної компанії "Ей Лойєрс"

вул. Гетьмана, 27, м. Київ, 03056

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, 76018

про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу в сумі 4717,69 грн.

за участю:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №150/2017 від 12.05.2017 р.)

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" в особі Юридичної компанії "Ей Лойєрс" подало позов до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 4717,69 грн.

24.10.2017 року до суду поступила заява від позивача про уточнення позовних вимог вих.№ЕЛ_3925 від 18.10.2017 року (вх.№16641/17 від 24.10.2017), відповідно до якої позивач повідомляє суд, що відповідач частково виконав вимоги позивача і розмірі 3 210, 47 грн., а відтак просить суд стягнути залишок несплаченої суми в розмірі 1507, 22 грн.

Ухвалою суду від 30.08.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 14.09.2017 року. Ухвалою суду від 14.09.2017 року відкладено розгляд справи на 10.10.2017 року. Ухвалою суду від 10.10.2017 року відкладено розгляд справи на 24.10.2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву вих.№1710 від 10.10.2017 року (вх.№16718/17 від 24.10.2017), відповідно до якого просить суд частково задоволити позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав суду клопотання вих. №ЕЛ_3868 від 06.10.2017 року (вх.№16273/17 від 17.10.2017) та вих. №ЕЛ_3924 від 18.10.2017 року (вх.№16640/17 від 24.10.2017) про розгляду справи за відсутності представника позивача.

З приводу вказаних клопотань слід вказати таке.

Відповідно до підпункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив таке.

Між АТ "СК "АХА Страхування" та ТОВ "Порше Лізинг Україна" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №пл26896а5ф.16 від 27 травня 2015 року, відповідно до якого АТ "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

04.01.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Volkswagen Polo Sedan", д/н НОМЕР_2, який належить ТОВ "Порше Лізинг Україна" та "Volkswagen Golf", д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "СК"Галицька" згідно полісу ОСЦПВ №АК/5219655.

За словами позивача, у результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АТ "СК "АХА Страхування", транспортний засіб "Volkswagen Polo Sedan", д/н НОМЕР_2, який належить ТОВ "Порше Лізинг Україна".

Позивач вказав, що на підставі страхового акту №1.003.17.0000125/АХА2186133 від 21.01.2017 року страхувальнику було виплачено страхове відшкодування у розмірі 5 717, 69 грн.

За словами позивача, відповідно до умов полісу ОСЦПВ №АК/5219655 розмір франшизи становить 1000 грн.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 4 717, 69 грн. страхового відшкодування.

Відповідач подав суду відзив вих. №1710 від 10.10.2017 року (вх.№16718/17 від 24.10.2017), відповідно до якого відповідач частково визнає позовні вимоги на суму 3210, 47 грн.

Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (22%) в сумі 12353, 20 грн. - франшиза за договором в сумі 9142, 73 грн.=3210, 47 грн. За словами відповідача вказану суму він виплатив, що підтверджується платіжним дорученням №8961 від 09.10.2017 року.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ "СК "АХА Страхування" та ТОВ "Порше Лізинг Україна" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №пл26896а5ф.16 від 27 травня 2015 року, відповідно до якого АТ "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до довідки №762226 про дорожньо-транспортну пригоду 04.01.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Volkswagen Polo Sedan", д/н НОМЕР_2, який належить ТОВ "Порше Лізинг Україна" та "Volkswagen Golf", д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "СК"Галицька" згідно полісу ОСЦПВ №АК/5219655.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень п.2.1 ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З врахуванням викладеного страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов'язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобам збитки, пов'язані з відновлюваним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

Відповідно до поданого відповідачем розрахунку на виплату страхового відшкодування по страхуванню цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду, пов'язану з пошкодженням засобу транспорту, вартість відновлюваного ремонту з врахуванням зносу (22%) становить 12 353, 20 грн.

Відповідно до п.10.2 договору добровільного страхування наземного транспорту №пл26896а5ф від 27.05.2015 року франшиза (безумовна) внаслідок ДТП становить 9142, 73 грн., а відтак сума до виплати складає: 12353, 20 грн.-9142, 73 грн. = 3210, 47 грн.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення страхового відшкодування в сумі 4717, 69 грн. є обґрунтованою в частині 3210, 47 грн., що є вартістю відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з врахуванням франшизи (безумовної) за договором. Решта вимог в частині стягнення з відповідача 1507, 22 грн. визнаються судом недоведеними та необґрунтованими, а відтак - задоволенню не підлягають. При цьому судом взято до уваги таке.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З врахуванням викладеного страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов'язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобам збитки, пов'язані з відновлюваним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

Аналогічна позиція щодо виплати страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі №909/1011/15 від 29.06.2016 року, що взято судом до уваги.

В матеріалах справи міститься поданий відповідачем розрахунок визначення калькуляції значення коефіцієнту фізичного зносу складових, які підлягають заміні, складений експертом ОСОБА_3, і відповідно до якого коефіцієнт фізичного зносу автомобіля марки "Volkswagen Polo", реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 22%.

Отже, вартість відновлюваного ремонту з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу (22%) в сумі 12353, 20 грн. - франшиза за договором добровільного страхування наземного транспорту в сумі 9 142, 73 грн. = 3210, 47 грн.

В судовому засіданні представник відповідача вказав на те, що сума в розмірі 3210, 47 грн. сплачена на рахунок позивача відповідно до платіжного доручення №8961 від 09.10.2017 року, що в заяві про уточнення позовних вимог вих.№ЕЛ_3925 від 18.10.2017 року (вх.№16641/17 від 24.10.2017) підтвердив сам позивач.

За таких обставин, є всі підстави вважати, що предмет спору в частині стягнення з відповідача 3210, 47 грн. припинив своє існування, внаслідок сплати відповідачем страхового відшкодування в розмірі 3210, 47 грн.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Відповідно до ч.2 ст.80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі закриття (припинення) провадження у справі, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 22, 979, ч.1 ст. 988, ст. 993 Цивільного кодексу України, п.2.1 ст.2, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 32, 43, п.1-1 ч.1, ч. 2 ст.80, ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" /04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, / до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22, / в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 1507, 22 грн. - відмовити.

Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" /04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, / до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22/ в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 3210, 47 грн. - припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.10.17

Суддя Фрич М.М.