КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. Справа№ 911/2574/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Рудюк С.А. - дов. № 102 від 29.09.2017

від відповідача-1 не з'явились

від відповідача-2 Жук Т.А. - дов. № 668/20.3-03 від 24.07.2017

від третьої особи-1 не з'явились

від третьої особи-2 не з'явились

від третьої особи-3 не з'явились

від третьої особи-4 Тарасенков В.В. - дов. № 19/302/205 від 14.11.2016

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК»

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 30.08.2017 (суддя Бабкіна В.М.)

у справі № 911/2574/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК»

до 1) Державного підприємства «СЕТАМ»

2) Відділу примусового виконання рішень департаменту

Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-

логістичний комплекс «АРКТИКА»

2) Національний банк України

3) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів 4) Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний

банк України»

про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними та

скасування результатів прилюдних (електронних) торгів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.08.2017 у справі № 911/2574/17 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» № 2501 від 22.08.2017 (вх. № 2588/17 від 28.08.2017) повернуто без розгляду.

Не погодившись із згаданою ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для порушення провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржувана ухвала є безпідставною та необґрунтованою. За твердженнями апелянта, позовна заява подана до господарського суду з дотриманням всіх вимог чинного законодавства й підстав для її повернення на підставі п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України у суду не було, оскільки позивач при поданні позовної заяви вірно зазначив реквізити відповдіача-2 - Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та надіслав її копію на правильну, офіційно оприлюднену адресу відповідача-2.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 911/2574/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» прийнято до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи призначено на 17.10.2017.

В судове засідання апеляційної інстанції з'явились представники позивача, відповідача-2 та третьої особи-4, представники відповідача-1, третіх осіб 1, 2 та 3 не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали. Присутні в судовому засіданні представники позивача, відповдіача-2 та третьої особи-4 не заперечували проти розгляду справи за відсутності представників відповідача-1, третіх осіб 1, 2 та 3.

На підставі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

За змістом ст. 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Оскільки відповідач-1, треті особи 1, 2 та 3 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, неявка їх представників не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги по суті, з огляду на приписи ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд вважав за необхідне справу розглянути за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для порушення провадження у справі.

Представники відповідача-2 та третьої особи-4 в судовому засіданні апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги заперечили, просили не брати їх до уваги, відтак оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін. Представник відповідача-2 окрім цього підтвердив, що Відділ примусового виконання рішень є структурним підрозділом департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги й перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2 та третьої особи-4, розглянувши доводи апеляційної скарги, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Так, Публічне акціонерне товариство «ЗЛАТОБАНК» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (відповідача-1) та Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (відповідача-2), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «АРКТИКА» (третя особа-1), Національного банку України (третя особа-2), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа-3) та на стороні відповідачів - Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (третя особа-4) про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними та скасування результатів прилюдних (електронних) торгів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.08.2017 у справі № 911/2574/17 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» № 2501 від 22.08.2017 (вх. № 2588/17 від 28.08.2017) повернуто без розгляду.

Повертаючи позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» на підставі п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, місцевий господарський суд виходив з того, що зазначені в позовній заяві реквізити відповідача-2 (найменування, код, адреса) не відповідають даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки за вказаним позивачем кодом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань обліковується інша юридична особа - Міністерство юстиції України, яке має місцезнаходженням: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13. Крім цього, за висновками суду, наданий позивачем опис вкладення у цінний лист від 22.08.2017 не може бути належним доказом на підтвердження відправлення відповідачеві-2 копії позовної заяви з доданими до неї документами, оскільки засвідчує надіслання кореспонденції на іншу адресу, ніж місцезнаходження зазначеного позивачем у позові відповідача-2.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду.

За приписами ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес (п. 2, ч. 1); не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів (п. 6 ч. 1).

Наведений в ст. 63 ГПК України перелік підстав для повернення позовної заяви є вичерпним і розширенню не підлягає, будь-які інші порушення в оформленні позовної заяви та доданих до неї документів не можуть бути підставою для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 п. 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

У разі, коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

За результатами дослідження оригіналу позовної заяви з доданими до неї документами, які було подано до суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звертаючись з даним позовом до суду відповдіачем-2 вказав Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із зазначенням ідентифікаційного коду 00015622 та адреси: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Таким чином, Відділ примусового виконання рішень є структурним підрозділом Департаменту державної виконавчої служби, який входить до структури Міністерства юстиції України та підпорядковується йому, відповідно Відділ примусового виконання рішень не є відокремленим підрозділом та не здійснює господарської діяльності окремо від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а отже не може мати окремого ідентифікаційного коду іншого ніж ідентифікаційний код Міністерства юстиції України.

За даними Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 30.08.2017 на запит судді Господарського суду Київської області з критеріями пошуку «» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за цим кодом обліковується Міністерство юстиції України, місцезнаходження якого: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13. Аналогічна інформація відображена й в долученому позивачем до позовної заяви витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з цим слід зазначити, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за критеріями пошуку «Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України» та «Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України» відсутня будь-яка інформація щодо їх статусу як юридичних осіб, наявності інших ніж у Міністерства юстиції України ідентифікаційних кодів та адрес тощо.

З огляду на наведене, подана позивачем позовна заява містить всю необхідну інформацію про сторін згідно п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, зокрема, позивачем зазначено правильні реквізити відповідача-2 (найменування, код, адреса), адже як вище згадувалось, Відділ примусового виконання рішень як структурний підрозділ Департаменту державної виконавчої служби, який входить до системи Міністерства юстиції України, не може мати окремого ідентифікаційного коду іншого ніж ідентифікаційний код Міністерства юстиції України, доказів на спростування цього матеріали справи не містять.

Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів (п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України).

Належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі з дотриманням приписів ст. 56 ГПК України є бланк опису вкладення, який згідно п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем в якості доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача-2 було додано опис вкладення у цінний лист, який містить відбиток календарного штемпеля відділення поштового зв'язку від 22.08.2017 та підпис його працівника, що свідчить про його оформлення у відповідності до Правил надання послуг поштового зв'язку.

Згідно вищенаведеного опису позовна заява з доданими до неї документами надіслана Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за іншою адресою: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, ніж зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13.

Водночас, в підрозділі «Контакти» розділу Департамент державної виконавчої служби офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України адресою для листування зазначено: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, на яку позивачем й було направлено копію позовної заяви та додані до неї документи.

При цьому, в місті Києві відсутні інші улиці з назвою «Городецького»,отже виключається можливість направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на іншу адресу ніж місцезнаходження відповідача-2.

З огляду на наведене, підстав для повернення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» без розгляду згідно п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України у суду першої інстанції не було.

За приписами ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали є незаконними, не можуть бути достатніми підставами для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню з надісланням матеріалів справи до місцевого суду для розгляду справи по суті.

За приписами п.4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», має бути здійснено місцевим судом за результатами розгляду ним справи за загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» задовольнити, ухвалу Господарського суду Київської області від 30.08.2017 у справі № 911/2574/17 - скасувати.

Матеріали справи №911/2574/17 надіслати до Господарського суду Київської області для розгляду справи по суті.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко