ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.2017 Справа № 907/667/17

Суддя Йосипчук О.С., розглянувши матеріали

за позовом Мукачівського міського комунального підприємства Мукачівводоканал, м. Мукачево

до відповідача приватного акціонерного товариства Мукачівський завод залізобетонних виробів і конструкцій, м. Мукачево

про стягнення 22705,40грн. (згідно з заявою від 13.10.2017 року),

За участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, предст. за дов. від 09.10.17р. №1052;

від відповідача ОСОБА_2, предст. за дов. від 03.01.17р.;

Суть спору: стягнення 22705,40 грн., в т. ч. 16590,96грн. боргу за надані послуги по водовідведенню та водопостачанню, 2036,58 грн. втрат від інфляції, 605,11грн. 3% річних та 3472,75грн. пені(згідно з заявою від 13.10.2017 року)

В судовому засіданні 03.10.2017р. оголошувалась перерва до 13.10.2017 року до 10:00год. відповідно до ст. 77 ГПК України.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 30315,81 грн. за послуги по водовідведенню та водопостачанню, надані ним на виконання Договору № 68 від 18.06.12р. Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов'язання суму 3412,80 грн. пені, суму 1430,26 грн. інфляційних втрат та суму 501,32 грн. трьох відсотків річних. Після оголошеної в судовому засіданні перерви позивач подав суду заяву про зменшення позовних вимог, посилаючись на часткове погашення відповідачем боргу, надавши при цьому новий перерахунок штрафних санкцій, а також трьох відсотків річних та інфляційних.

Присутній в судовому засіданні уповноважений представник письмово визнав заборгованість перед позивачем на суму 22705,40 грн., з яких 16590,96 грн. основного боргу, 2036,58 грн. втрат від інфляції, 605,11грн. 3% річних та 3472,75грн. пені, подавши суду заяву по визнання позову.

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2015 року між Мукачівським міським комунальним підприємством «Мукачівводоканал» (позивач) та публічним акціонерним товариством «Мукачівський завод залізобетонних виробів та конструкцій»(відповідач) укладено договір № 68 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації, предметом якого є відпуск та споживання води із системи комунального водопроводу та скид і приймання стічних вод до системи комунальної каналізації з подальшою очисткою.

Обсяги та режим відпуску та споживання води, скиду та прийому стічних вод визначено розділом 2 Договору.

Відповідно до п. 5.1 всі розрахунки за водоспоживання здійснюються абонентом (відповідачем) щомісяця на основі рахунків ММКП «Мукачівводоканал» на підставі діючих тарифів за обсяги водоспоживання, які визначені за показами приладів обліку або нормами водоспоживання. Так, оплату за надані послуги абонент зобовязаний провести раз у місяць на основі рахунку, який видається Мукачівводоканалом не пізніше 30 числа кожного місяця.

Сторони також обумовили, що при несплаті або частковій несплаті рахунку абонентові нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми за кожен прострочений день до погашення заборгованості відповідно до законодавства(п. 5.8 Договору).

Свої обовязки по оплаті наданих позивачем послуг відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого у нього за період з січня 2016 року по серпень 2017 року виник борг в розмірі 30315,81 грн. Оскільки товариство не відреагувало на виставлену претензію про погашення боргу, позивач звернувся з позовом до суду з вимогою стягнути суму боргу в примусовому порядку.

В судове засідання 13.10.17 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог у звязку з частковим погашенням відповідачем боргу, згідно з якою заявлена до стягнення сума боргу складає 16590,96грн.

Крім суми боргу відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 5.8.Договору позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення з відповідача також 2036,58 грн. втрат від інфляції, 605,11грн. 3% річних та 3472,75грн. пені.

Вказану суму боргу та проведених позивачем нарахувань відповідачем визнано в повному обсязі, про що суду надано письмову заяву.

Вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України та аналогічної до неї норми ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявність між сторонами зобовязальних відносин підтверджуються матеріалами справи, зокрема, самим Договором №68 від 18.06.2015р., рахунками. Присутні в судовому засіданні уповноважені представники сторін підтвердили як факт надання послуг на предявлену суму, так і існування боргу у звязку з їх неоплатою.

Поряд з цим, статтею 78 ГПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Оскільки відповідачем подано суду заяву про визнання позову на суму 22705,40 грн., в т. ч. 16590,96грн. боргу за надані послуги по водовідведенню та водопостачанню, 2036,58 грн. втрат від інфляції, 605,11грн. 3% річних та 3472,75грн. пені, тобто матеріали справи містять доказ про безумовне погодження відповідача задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві, суд задовольняє вимоги позивача в повному обсязі на підставі згаданої норми права.

Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму 22705,40 грн., в т. ч. 16590,96грн. боргу за надані послуги по водовідведенню та водопостачанню, 2036,58 грн. втрат від інфляції, 605,11грн. 3% річних та 3472,75грн. пені.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судові витрати на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49,78, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Мукачівський завод залізобетонних виробів і конструкцій» (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Духновича, 105, ) на користь Мукачівського міського комунального підприємства Мукачівводоканал (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, пл. Миру, 7, ) суму стягнення 22705,40 грн.(Двадцять дві тисячі сімсот пять гривень 40 коп.), в т. ч. 16590,96грн. боргу за надані послуги по водовідведенню та водопостачанню, 2036,58 грн. втрат від інфляції, 605,11грн. 3% річних і 3472,75грн.пені та 1600грн. (Одна тисяча шістсот гривень ) на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в апеляційному порядку

Повне рішення складено 18.10.17р.

Суддя О.С. Йосипчук