ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Справа № 922/6026/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач у справі)
Погребняка В.Я.,
Ткаченко Н.Г.,
розглянувши касаційну скаргу приватного підприємства "Ліфт Електро-Виробництво", м. Харків
на ухвалувід 23.05.2017 Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 922/6026/15 господарського суду Харківської області

за позовом приватного підприємства "Ліфт Електро-Виробництво", м. Харків
до комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", м. Харків
про стягнення 3 897 228 грн. 07 коп.

в судовому засіданні взяв участь представник:

КСП "Харківгорліфт"Лавошник О.М., довір.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.02.2017 (головуючий - суддя - Калантай М.В., судді: Суслова В.В., Аюпова Р.М.), що прийнято у справі № 922/6026/15, позов приватного підприємства "Ліфт Електро-Виробництво" (далі-Позивач, ПП "Ліфт Електро-Виробництво") до комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" (далі-Відповідач, КСП "Харківгорліфт") про стягнення 3 897 228 грн. 07 коп. задоволено: стягнуто з Відповідача на користь Позивача 2 509 468 грн. 20 коп. основного боргу, 1 272 461 грн. 89 коп. збитків від інфляції, 115 297 грн. 98 коп. 3% річних та 58 458 грн. 43 коп. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, комунальне спеціалізоване підприємство "Харківгорліфт" звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Харківської області від 27.02.2017 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Під час здійснення апеляційного провадження ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 (головуючий суддя - Терещенко О.І., судді: Сіверін В.І., Тихий П.В.) задоволено клопотання Відповідача про призначення судової будівельно - технічної експертизи, у справі № 922/6026/15 призначено судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса.

При цьому, на вирішення експерта судом поставлені питання:

"Чи відповідає розроблена проектно - кошторисна документація вимогам нормативно - правових актів (ДБН, СНиП тощо)? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?";

"Чи відповідають виконані роботи за договорами підряду № 451 від 12.05.2014, № 500 від 19.07.2014, № 499 від 28.08.2014, № 498 від 23.07.2014, № 515 від 04.09.2014 проектно - кошторисній документації та вимогам нормативно - правових актів? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?";

"Чи відповідають виконані роботи (або окремі елементи об'єкти, конструкції, вироби, матеріали тощо) за договорами підряду №451 від 12.05.2014 року, №500 від 19.07.2014 року, №499 від 28.08.2014 року, №498 від 23.07.2014 року, №515 від 04.09.2014 року проектно - кошторисній документації та вимогам нормативно - правових актів (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?";

"Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт та встановленого (заміненого) обладнання, матеріалів за договорами підряду № 451 від 12.05.2014, № 500 від 19.07.2014, № 499 від 28.08.2014, № 498 від 23.07.2014, № 515 від 04.09.2014, обсягам та вартості, визначеним проектно - кошторисною та іншою звітною документацією (в т.ч. актам приймання виконаних робіт, актам вартості обладнання, довідкам, відомостям)?";

"Чи відповідає звітна документація (форми КБ-2в, КБ-3 тощо) за порядком складання і наведеними розрахунками вимогам нормативно - правових актів? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?";

Суд також ухвалив, якщо експерт під час проведення експертизи виявить факти, що мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання, він може включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Суд попередив експертів про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 384 Кримінального кодексу України.

Ухвалено надіслати Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8а, м. Харків, 61177) справу в 5-ти томах та зобов'язано КСП "Харківгорліфт" провести оплату судової будівельно - технічної експертизи, а докази оплати надати експерту та суду, висновок експертизи надати Харківському апеляційному господарському суду та сторонам не пізніше строку визначеного п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

При цьому ухвалено провадження у справі зупинити до одержання висновку судової експертизи.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду апеляційної інстанції, приватне підприємство "Ліфт Електро-Виробництво" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання Відповідача про призначення судової будівельно - технічної експертизи та зупинення провадження у справі № 922/6026/15 відмовити.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи, апеляційний суд виходив з того, що про проведення такої експертизи у справі надійшло клопотання Відповідача, а для з'ясування обставин щодо виконання підрядних робіт, що має значення для вирішення спору у даній справі, необхідні спеціальні знання. Дійшовши висновку про призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи, апеляційний суд також вирішив зупинити провадження у справі.

Заперечуючи зазначені висновки апеляційного суду, заявник в касаційній скарзі вказує на те, що відповідно до листа спеціаліста зі спірного питання, який (лист) наявний у матеріалах справи, проведення експертизи у справі є недоцільним через сплив значного проміжку часу, а також через закінчення строку гарантії на виконані роботи, а порушенні для експертизи питання дублюються та є аналогічними. Також скаржник вказує, що проведення експертизи лише затягує розгляд справи, який і так триває довгий час, а апеляційним судом порушені норми щодо розумного строку розгляду справи. Аналогічні заперечення наведені стосовно рішення про зупинення провадження у справі.

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується із наведеними запереченнями, оскільки вони викладені з невірним застосуванням норм діючого законодавства.

Так, при винесенні оскаржуваної ухвали суд послався та застосував, у тому числі ст. 41 ГПК України, нормами ч. 1 якої установлено мету проведення експертизи - роз'яснення питань, що виникають у вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Необхідність же судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Згідно із ст. 127 Конституції України суддями спеціалізованих судів можуть бути особи, які мають фахову підготовку з питань юрисдикції цих судів. Ці судді відправляють правосуддя лише у складі колегій суддів. Попри це наявність в одного з суддів спеціалізованого суду фахової підготовки та спеціальних знань не звільняє господарський суд від обов'язку призначення дослідження, яке проводиться експертом на основі спеціальних знань у відповідній галузі, як це передбачено нормами ГПК.

Враховуючи викладене, а також встановлені апеляційним судом обставини, що обумовлюють проведення судової будівельно-технічної експертизи у даній справі, касаційний суд вирішив підтримати рішення апеляційного суду про призначення вказаної експертизи у даній справі, як правомірне та обґрунтоване.

Стосовно ж визначення кола питань, поставлених апеляційним судом на вирішення експерта колегія суддів зазначає, що відповідно до норм ч. 2 ст. 41 ГПК України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом; остаточне ж коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Отже, виходячи з викладених норм, заперечення питань, постановлених господарським судом для роз'яснення судовим експертом не є правовою підставою для скасування ухвали про призначення судової експертизи у господарській справі.

Стосовно заперечення Позивачем оскаржуваної ухвали в частині рішення про зупинення провадження у справі касаційний суд зазначає про наступне.

Нормами п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України передбачено, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Отже, у разі наявності встановлених законодавцем підстав для застосування господарським судом права під час здійснення провадження у господарській справі (що мало місто на підставі вказаної норми згідно оскаржуваної ухвали) посилання на незаконність застосування судом такого права суперечить наведеній нормі законодавства.

Отже, оскільки за нормами ст. 41 ГПК України для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії, а тому призначення у цій справі судової експертизи з направленням матеріалів до судово-експертної установи є обґрунтованої та законодавчо встановленою підставою для зупинення провадження у такій справі.

У зв'язку із наведеним слід зазначити, що скаржником не спростовано законність оскаржуваної ухвали місцевого суду і в частині рішення про зупинення провадження у справі.

Враховуючи викладене, касаційний суд вирішив, що касаційні вимоги приватного підприємства "Ліфт Електро-Виробництво не підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає залишенню без змін.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 127 Конституції України, нормами ст.ст. 32-34, 41, 43, 79, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного підприємства "Ліфт Електро-Виробництво" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у справі № 922/6026/15 залишити без змін.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді В.Я. Погребняк

Н.Г. Ткаченко

Постанова виготовлена та підписана 26.10.2017