П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ
Судова палата у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,

суддів: Берднік І.С., Ємця А.А., -

за участю представників:

Запорізької міської ради - Михайловського А.С.,

фізичної особи - підприємця

ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Запорізької міської ради про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 27 липня 2016 року, постанови Донецького апеляційного господарського суду від 18 квітня 2016 року та рішення Господарського суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року у справі № 908/6322/15 за позовом Запорізької міської ради до фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_2 про стягнення збитків,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року Запорізька міська рада звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення збитків у сумі 50 370,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) і Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24 грудня 2012 року № 77 (далі - Порядок), відповідач як замовник будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя шляхом укладення договору про пайову участь. Однак у порушення вимог закону ФОП ОСОБА_2 договору про пайову участь із Запорізькою міською радою не уклала і не сплатила пайового внеску, внаслідок чого позивачеві завдано збитків у виді упущеної вигоди.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 27 липня 2016 року постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі № 908/6322/15, з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), Запорізька міська рада, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме: статей 1, 2, 26, 40 Закону № 3038-VI, статей 9, 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687-ХІV (далі - Закон № 687-ХІV), статей 22, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статей 224, 225 Господарського кодексу України, просить скасувати постанову Вищого господарського суду України від 27 липня 2016 року, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18 квітня 2016 року, рішення Господарського суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування заяви надано копію постанови Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 908/312/16 (№ 3-1553гс16).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наведені Запорізькою міською радою обставини, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що 06 листопада 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт № ЗП 4 на об'єкті будівництва «Будівництво торгового комплексу у складі 4-х павільйонів за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 32»; замовником будівництва є ФОП ОСОБА_2

28 січня 2013 року ФОП ОСОБА_2 повідомила виконавчий комітет Запорізької міської ради про початок виконання зазначених будівельних робіт.

У листі від 07 лютого 2013 року № 01280/02-32/08 виконавчий комітет Запорізької міської ради повідомив ФОП ОСОБА_2 про обов'язок замовника будівництва відповідно до вимог статті 40 Закону № 3038-VI та Порядку прийняти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя шляхом укладення договору про пайову участь. Також відповідача проінформовано про те, що для укладення відповідного договору слід звернутися із заявою до міського голови і додати документи згідно наведеного переліку.

У встановленому законом порядку ФОП ОСОБА_2 не звернулася до Запорізької міської ради для укладання договору про пайову участь; відповідні внески не сплатила.

27 червня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ЗП 44.

29 липня 2015 року Запорізька міська рада на підставі Закону № 3038-VI, Порядку та статей 22, 612, 623 ЦК направила ФОП ОСОБА_2 вимогу про сплату збитків у розмірі 50 370,00 грн.

У справі, яка розглядається, Вищий господарський суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідно до статті 40 Закону № 3038-VI договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту має укладатися до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію та є підставою для сплати замовником будівництва коштів пайової участі. Такий договір до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію між сторонами не укладався, позивач не направляв відповідачу проект договору та не звертався до суду з позовом про спонукання відповідача до укладення відповідного договору, у передбаченому законом порядку розмір та строки сплати коштів пайової участі не встановлювалися. Оскільки в діях ФОП ОСОБА_2 відсутній склад цивільного правопорушення, тому правових підстав для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків немає.

Разом із тим у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 908/312/16 (№ 3-1553гс16) викладено правовий висновок про те, що за змістом статей 2, 10, 40 Закону № 3038-VI, статей 4, 9 Закону № 687-ХІV реконструкція наявної будівлі без забудови нової земельної ділянки не звільняє замовника від обов'язку укладення договору про пайову участь, а також від перерахування коштів пайової участі. Тому неправомірна бездіяльність замовника щодо його обов'язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту є протиправною формою поведінки, внаслідок якої міська рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів (упущена вигода), що перебуває у безпосередньому причинному зв'язку із неправомірною бездіяльністю відповідача, а сукупність наведених елементів є підставою для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Таким чином, зі змісту оскаржуваної постанови Вищого господарського суду України від 27 липня 2016 року і постанови Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 908/312/16 (№ 3-1553гс16), копію якої додано до заяви, вбачається, що суди дійшли різних висновків про задоволення або відмову в задоволенні пред'явлених позовних вимог залежно від встановлених обставин, заперечень відповідачів і предмета правового регулювання, а тому доводи заявника про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції у справі, яка розглядається, викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права є необґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 11126 ГПК Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, що стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосовані правильно.

Зважаючи на те, що обставини, на які посилається заявник як на підставу для перегляду судових рішень, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи № 908/6322/15, заява Запорізької міської ради не підлягає задоволенню.

Керуючись пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 11116 , 11123 , 11124 , 11126 ГПК, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви Запорізької міської ради про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 27 липня 2016 року, постанови Донецького апеляційного господарського суду від 18 квітня 2016 року та рішення Господарського суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року у справі № 908/6322/15 відмовити.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 11116 ГПК.

Головуючий Т.Є. Жайворонок

Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець