ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017р. Справа № 914/1776/17

За позовом: Жовківського районного центру зайнятості, м. Жовква, Львівська область

до відповідача: Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого, смт. Магерів, Львівська область

про стягнення 6 739 грн. 66 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Зубко С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність №1177/02 від 16.08.2017)

від відповідача: не зявився

Жовківський районний центр зайнятості, м. Жовква, Львівська область звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого, смт. Магерів, Львівська область про стягнення 6 739 грн. 66 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 31.08.2017 призначив розгляд справи на 21.09.2017. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду.

Представнику розяснено права та обовязки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на обліку в Жовківському районному центрі зайнятості як безробітний перебував ОСОБА_2, який отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 6 739 грн. 66 коп. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_2 поновлено на посаді. У звязку з поновленням особи на роботі за рішенням суду позивач просив суд стягнути з відповідача 6 739 грн. 66 коп. виплаченої допомоги по безробіттю.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, вимог ухвал суду не виконав, повідомлення про дату, час та місце розгляду справи надсилалися на адресу, вказану позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що згідно ст. 64 ГПК України є врученням належним чином.

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Наказом Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого від 29.03.2017 року №15-к ОСОБА_2 звільнено з посади молодшого наукового співробітника.

19.04.201 року ОСОБА_2 звернувся до Жовківського районного центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного.

На підставі наказів Жовківського районного центру зайнятості від 19.04.2017 року №НТ170419 та від 12.05.2017 року №НТ170512 ОСОБА_2 було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

За період з травня 2017 року по липень 2017 року ОСОБА_2 було виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 6 739 грн. 66 коп. Вказане підтверджується довідкою позивача та довідкою ПАТ «Ощадбанк» за вих. №732 від 27.09.2017 року, які було долучено позивачем до матеріалів справи.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13.07.2017 року у справі №444/999/17 визнано незаконним та скасовано наказ №15-к від 29.03.2017 року щодо звільнення ОСОБА_2 з посади молодшого наукового співробітника Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого поновлено ОСОБА_2 на посаді молодшого наукового співробітника Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого, стягнуто з Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого на користь ОСОБА_2 компенсацію за час вимушеного прогулу з 30.03.2017 року по 13.07.2017 року у розмірі середнього місячного заробітку.

13.07.2017 року Львівською філією УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого на виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13.07.2017 року у справі №444/999/17 видано наказ №51-к, відповідно до якого скасовано п. 3 наказу Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого від 29.03.2017 року №15-к щодо звільнення ОСОБА_2, поновлено ОСОБА_2 на посаді молодшого наукового співробітника Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого з 30.03.2017 року.

25.07.2017 року позивач надіслав відповідачу претензію за вих. №1064/02 про відшкодування матеріального забезпечення у розмірі 6 739 грн. 66 коп., виплаченого ОСОБА_2, котрого поновлено на роботі.

У звязку з несплатою відповідачем коштів, виплачених позивачем як допомога по безробіттю, позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 6 739 грн. 66 коп.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі страхування на випадок безробіття) це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Страховим випадком є подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття (п.8 ст.1 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Відповідно до вимог законодавства ОСОБА_2 як безробітному виплачувалася допомога по безробіттю з травня по липень 2017 року. Всього за даний період ОСОБА_2 було виплачено 6 739 грн. 66 коп. допомоги.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13.07.2017 року у справі №444/999/17 ОСОБА_3 поновлено посаді молодшого наукового співробітника Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого.

На виконання рішення суду, з 30.03.2017 р. ОСОБА_3 поновлено на посаді наказом Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого.

Пунктом 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Як встановлено п. 4 ст. 35 Закону, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та кореспондуючий йому обовязок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Як розяснено п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті четвертої Цивільного кодексу України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Цивільні відносини можуть регулюватись актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Суд вважає, що зобовязання між сторонами у справі виникли безпосередньо із актів законодавства України.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Враховуючи те, що рішенням суду визнано протиправним та скасовано наказ Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого стосовно звільнення ОСОБА_3, який став підставою для втрати ним заробітної плати, що в подальшому призвело до призначення та виплати йому позивачем допомоги по безробіттю, суд прийшов до висновку, що позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченої допомоги по безробіттю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволення в розмірі 6 739 грн. 66 коп.

Пунктом 4.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: якщо позов залишено без задоволення судовий збір не стягується; у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, а згідно з п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в число яких входить і Самбірський міськрайонний центр зайнятості, звільняються від сплати судового збору, судовий збір слід покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 11, 509, 526, 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 43, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого, смт. Магерів, вул. Л.Мартовича, 15, Жовківський район, Львівська область (ідентифікаційний код 33894357) на користь Жовківського районного центру зайнятості, м. Жовква, вул. Львівська, 47а, Львівська область (ідентифікаційний код 20848790) 6 739 грн. 66 коп. виплаченої допомоги по безробіттю.

3. Стягнути з Львівської філії УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого, смт. Магерів, вул. Л.Мартовича, 15, Жовківський район, Львівська область (ідентифікаційний код 33894357) в доход державного бюджету 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 10.10.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 13.10.2017 р.

Суддя Мазовіта А.Б.