Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" жовтня 2017 р. Справа № 906/782/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №6 від 18.09.2017;

ОСОБА_2 - довіреність №5 від 18.09.2017;

ОСОБА_3 - довіреність №9 від 10.10.2017;

від відповідача: ОСОБА_4 - довіреність №26/984 від 29.12.2016;

від третьої особи: ОСОБА_4 - довіреність №26/985 від 29.12.2016;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Крошня Плюс" Приватного підприємства

"Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" (м. Житомир)

до Виконавчого комітету Житомирської міської ради (м. Житомир)

За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Житомирська міська рада (м. Житомир)

про стягнення 149041,14 грн.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.10.2017 до 19.10.2017.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 149041,14грн. збитків (упущеної вигоди). Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок бездіяльності, яка полягає в несвоєчасному прийнятті рішення виконавчим комітетом Житомирської міської ради "Про встановлення тарифів на послуги ПП "ВЖРЕП №4", ДП "Крошня Плюс" з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" та не встановлення нового розміру тарифів, відповідач зазнав збитків в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України у вигляді упущеної вигоди.

Ухвалою суду від 18.09.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Житомирську міську раду.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с.47-48, 62-64). В обґрунтування розміру завданих збитків зазначили наступне. За період вересень-грудень 2013 та за січень-лютий 2014 ДП "Крошня Плюс ПП ВЖРЕП № 4" згідно договору на управління та утримання житлового фонду міської ради, укладеним між підприємством та Житомирською міською радою 25.12.2009, надавались послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

За даний період послуги надавались за тарифами згідно рішення виконкому Житомирської міської ради від 16.12.2010 №874 відповідно до переліку та періодичності послуг згідно додатку №1. Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в повному обсязі свідчать відсутність претензій з боку мешканців та одна з найменших кількість звернень на іформаційний центр міської ради в порівнянні з іншими житловими підприємствами. З січня 2011 по лютий 2014 неодноразово збільшувалась мінімальна заробітна плата працівників. Так, в тарифі мінімальна заробітна плата закладена на рівні 884 грн., а з 01.01.2014 -1218грн., тобто за даний період вона неодноразово збільшувалась. Вартість електроенергії закладена в тарифах на рівні 0,2436 грн./кВт. Вартість електроенергії протягом зазначеного періоду також неодноразово зростала і станом на 01.01.2014 становила 0,3648 грн. за 1 квт/год. Також неодноразово зростали ціни на паливно-мастильні матеріали, запасні частини, матеріали, спецодяг тощо, які в діючому тарифі були закладені в цінах 2010 року. В зв'язку з цим, підприємство в травні 2013 року звернулось до виконавчого комітету Житомирської міської ради із листом та розрахунками щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як доказ підтвердження фактично наданих послуг мешканцям закріплених за ДП Крошня Плюс" житлових будинків у період з 01.09.2013 по 28.02.2014 надали акти виконаних робіт по прибиранню прибудинкової території, сходових клітин, акти виконання поточного ремонту внутрішньобудинкових сантехнічних та електромереж, поточного ремонту конструктивних елементів, технічних пристроїв будинків, рахунки РЕМ за спожиту електроенергію по освітленню місць загального користування за зазначений період, бухгалтерську довідку про суму нарахування та оплати за надані послуги, акти виконаних робіт прибиральницями сходових клітин тощо.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.49-53). Вважає, що позивач, вказуючи на доведеність завдання збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаних доходів), не врахував, що відповідно до приписів ст. 142 ГК України прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань. За таких обставин, лише наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Крім того, заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Представник третьої особи (Житомирської міської ради) в судовому засіданні позовні вимоги вважає необґрунтованими, недоведеними та такими що задоволенню не підлягають.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2009 між Житомирською міською радою (власник) та Дочірнім підприємством "Крошня Плюс" (ДП "Крошня Плюс") укладено договір на управління та утримання житлового фонду міської ради м. Житомира (а.с.9-11), за умовами якого власник передає ДП "Крошня Плюс" в управління та утримання частину житлового фонду Житомирської міської ради згідно з додатком до даного договору, і правом на одержання платежів від надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від споживачів житлово-комунальних послуг (п.1.2 договору).

Згідно п.3.2 договору розмір економічно обгрунтованих тарифів на послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій (за винятком послуг з технічного обслуговування ліфтів і енергопостачання для ліфтів) розраховується ДП "Крошня Плюс" і погоджуються органом місцевого самоврядування у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 8.1 даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.10.2014.

Як стверджує позивач, в процесі виконання договору з вини Житомирської міської ради в особі її виконавчого комітету планові тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкової території за поданням позивача тривалий час для ДП "Крошня Плюс" не розглядались і не встановлювались.

До 20.08.2013 для ДП "Крошня Плюс" діяли тарифи, встановлені рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №874 від 16.12.2010 року. Після 20.08.2013 року відповідач мав встановити своїм рішенням новий розмір економічно обґрунтованих тарифів, проте проігнорував свій обов'язок, в результаті чого підприємство позивача на протязі 6 місяців надавало послуги споживачам за старим розміром тарифу, передбаченого рішенням №874, внаслідок чого зазнавало збитків у вигляді упущеної вигоди.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.09.2014 у адміністративній справі №296/947/14-а, яка набула чинності 15.09.2014, визнано неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо не встановлення тарифів приватному підприємству "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4", дочірньому підприємству "Крошня Плюс" приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" в період з 20.08.2013 до набрання законної сили Постанови Кабінету Міністрів України №602 від 21.08.2013 року.

Рішенням виконавчого комітету №61 від 19.02.2014 "Про встановлення тарифів на послуги ПП "ВЖРЕП №4", ДП "Крошня Плюс" ПП "ВЖРЕП №4" з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" встановлено, зокрема, перелік та періодичність обов"язкових послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій згідно з додатком 1 та тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з додатками 2,3,4,5 (а.с.23-26).

Позивач вважає, що внаслідок тривалої бездіяльності відповідача в питанні встановлення нових тарифів ДП "Крошня Плюс" зазнало збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 149041,14грн. за період з 01.09.2013 по 28.02.2014.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог, виходячи з наступного.

Нормами ст. 623 ЦК України та ст. 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ч. 4 ст. 623 ЦК України).

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. При цьому, для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи, шкідливий результат такої поведінки (збитки), причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками, вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно - правова відповідальність не настає.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Суд зазначає, що збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

При цьому, збитки не є санкцією заздалегідь визначеного розміру. Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Тобто упущена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний дохід.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Вищого господарського суду України від 09.07.2014 у справі № 912/518/13 та від 16.06.2014 у справі № 905/6318/13.

У відповідності до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку у разі застосування з вересня 2013 тарифу, затвердженого виконавчим комітетом Житомирської міської ради в лютому 2014 року.

Такі розрахунки є теоретичними, побудованими на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені нормативним обґрунтуванням, відповідними документами, іншими належними і допустимими доказами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач за інших обставин.

Докази, надані позивачем на обгрунтування вимог, не підтверджують фактичне надання всіх послуг, з яких складається відповідний тариф.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами (у розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України) розмір збитків.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає, що відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як слідує зі змісту позовних вимог, що позивач просить стягнути з відповідача суму збитків, розраховану за період з 01.09.2013 по 28.02.2014. Даний позов подано до суду 01.09.2017, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, оскільки суд відмовляє в задоволенні позову за недоведеністю, строк позовної давності не застосовується.

Судовий збір, згідно ст.49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,77,82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25 жовтня 2017 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (за заявою)