Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" жовтня 2017 р. Справа № 906/647/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" (с. Бабин Гощанський район Рівненська область)

до Приватного підприємства "Теком Агро" (с. Яструбенька Брусилівський район Житомирська область)

про стягнення 7816,60 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 7816,60грн. за неналежне виконання договору надання сільськогосподарських послуг №1903 від 01.04.2014.

02.10.2017 на адресу суду від ліквідатора надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній повідомляє, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 перебуває у відрядженні за межами області, в зв'язку з чим не може бути присутньою в судовому засіданні, призначеному на 03.10.2017. Одночасно просить суд розглядати справу №906/647/17 за наявними в матеріалах справи документами. Позов підтримує в повному обсязі.

Ухвалами суду від 21.09.2017 та від 03.10.2017, за клопотанням позивача, суд витребовував від відповідача перелік документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, оскільки у позивача ці документи відсутні, а саме: договори, акти прийому-передачі, накладні, акти звірки заборгованості, які укладені між ТОВ "Агро ХХІ" та Приватним підприємством "Теком Агро".

Позивач в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив.

На день розгляду справи відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, вимог ухвал суду від 21.09.2017, 03.10.2017 не виконав, про час і місце засідання суду повідомлений своєчасно та належним чином. Ухвали суду, які направлялися відповідачу за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, с.Яструбенька, вул.Леніна,92, повернулися з відміткою поштового відділення: "За закінченням строку зберігання".

В пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

В пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що за змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, повідомленою суду стороною, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідачів своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Рівненської області від 24.01.2017 року по справі №918/54/16 боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО XXI" (вул. Заводська,буд. 1, с. Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, код 34438102) визнаний банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво № 1250, видане МЮУ 07.06.2013р.)

Відповідно до ч.2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

За даними позивача, станом на 05.04.2017 року ліквідатором ТОВ "Агро XXI" проведено інвентаризацію розрахунків з дебіторами і кредиторами та виявлено, що Приватне підприємство "Теком Агро" є дебітором Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро XXI". Розмір заборгованості ПП "Теком Агро" становить 7816,60грн., яка виникла на підставі договору про надання сільськогосподарських послуг №1903 від 01.04.2014.

Ліквідатором ТОВ "Агро XXI" ОСОБА_1 було направлено претензію Приватному підприємству "Теком Агро" про сплату боргу, яку залишено без відповіді та задоволення.

Відтак, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро XXI" ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення вказаної заборгованості.

Ліквідатором товариства не надано документів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин з посиланням не те, що всупереч ч.6 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", директором товариства не передано бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута. У зв'язку з цим позивач клопотав перед судом витребувати вказані документи від відповідача.

Ухвалами від 21.09.2017, 03.10.2017 суд зобов'язував відповідача подати суду договори, акти прийому-передачі, накладні, акти звірки, які укладені між ТОВ "Агро XXI" та ПП "Теком Агро", однак вказані документи до суду не надійшли.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Позивачем не подано належних доказів на підтвердження факту надання сільськогосподарських послуг, зокрема, договору надання сільськогосподарських послуг, а також докази на підтвердження виникнення у відповідача зобов'язань перед позивачем щодо сплати грошей, які вказані в позові. Не надані вони і відповідачем на вимогу суду.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" не обґрунтовані, не доведені та не підтверджені належними доказами, суд відмовляє в позові.

Витрати по сплаті судового збору за правилами ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

При цьому суд враховує, що ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.08.2017 відстрочено позивачу сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1600,00 грн., а ухвалою господарського суду Житомирської області від 21.09.2017 відстрочено сплату судового збору позивачу в сумі 1600,00 грн. до ухвалення рішення у справі.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" (35431, Рівненська область, Гощанський район, с. Бабин, вул. Заводська, 1; )

- на користь Державного бюджету України:

- 1600,00 грн. - судового збору за подання позовної заяви майнового характеру;

- 1600,00 грн. - судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25 жовтня 2017 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (33023, м. Рівне, вул. Відінська,8, оф.1 - рек. з повід.)

3 - відповідачу (рек. з повід.)