ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2017 Справа № 904/8227/17

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського", м. Дніпро

про стягнення заборгованостіу сумі 18 446 583,89 грн. за договором кредитування

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 5220-К-О від 10.09.2017

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю б/н від 11.08.2016

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" заборгованість у сумі 18446583,89 грн. за договором кредитування, з яких: заборгованість за кредитним договором №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 по процентам в розмірі 15 582 059,46 грн. та штраф, згідно п. 5.8. кредитного договору у розмірі 2 864 524,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р. щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами.

Так, позивач зазначає, що 26.02.2014 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (надалі банк - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" (надалі позичальник - відповідач) укладено кредитний договір №DNHSLNI05182.

За умовами п. 1.1. договору, банк при наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього договору, з лімітом і на цілі вказані в п. А2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. Невідновлювальна кредитна лінія (далі - кредит) надається банком для здійснення позичальником платежів, повязаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів, рахунки яких відкриті в банку. При цьому, розрахункові документи позичальника на порядок використання кредиту не поширюються на платежі на адресу одержувачів:- зі сплати послуг бюро технічної інвентаризації; - по сплаті державного мита, податків (обовязкових платежів) та будь-яких інших платежів на користь державних органів, органів місцевого самоврядування, пенсійного фонду, фондів соціального страхування; - зі сплати послуг електропостачання, водопостачання, газопостачання, опалення, послуг з вивезення та утилізації сміття та інших комунальних послуг.

Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актами НБУ, регулюючим кредитні правовідносини (п. 1.4 договору).

За умовами п. А.1 договору, вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія.

Пунктом А.2 договору, в редакції договору про внесення змін від 30.09.215, визначений ліміт цього договору: 57 270 488,50 грн., у тому числі: 54 542 370,00 грн. на поповнення обігових коштів (реконструкцію будівлю експериментальної бази, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, вул.. Набережна Заводська, 9); 0,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п. 2.1.5, 2.2.12 цього договору; 0,00 грн. для сплати за реєстрацію предметів застави у державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами п. 2.1.1. цього договору; 2 728 118,50 грн. на оплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього договору.

Термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 цього Договору). Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов'язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення заборгованості за цим договором у термін, зазначений у випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов'язань термін повернення кредиту здійснюється згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток №1 цього договору) (п. А.3 договору).

Графіком зменшення поточного ліміту визначено, що строк повернення кредиту до 05.02.2034 р.

Відповідно до п. А.8 договору, датою сплати процентів є 5-є число кожного поточного місяця, починаючи з 05.07.2015, якщо інше не передбачено п. 7.3. цього договору. У випадках несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2 цього договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що відповідно до ст. 212 ЦКУ у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі зазначеному у п. А.7 цього договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого п. А.3 цього договору).

Пунктом 5.8 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь - якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1 000,00 грн. + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від сплати страхових платежів та платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Позивач у позовній заяві зазначає, що виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надав відповідачу кредит згідно із встановленим лімітом, що підтверджується випискою з рахунку відповідача, платіжними дорученнями та копіями попередніх вимог відповідача про надання кредитних коштів.

В той же час, відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, в частині повної та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим заборгованість по процентам складає 15 582 059,46 грн. (за період з 14.04.2014 по 03.08.2017).

На підставі п. 5.8. договору, за неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 2 864 524,43 грн.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору в частині своєчасної сплати процентів за користування кредитом та штрафу за прострочення виконання зобов'язань.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2017 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 25.09.2017.

25.09.2017 відповідач подав відзив на позов, в якому проти позову заперечував посилаючись на те, що в супереч вимогам чинного законодавства, в якості доказів отримання кредитних коштів позивач не надав жодних належних, допустимих доказів перерахування кредитних коштів на рахунки відповідача - це доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки, інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку). На думку відповідача, позовні вимоги, які ґрунтуються на факті отримання відповідачем кредитних коштів - є недоведеними у встановлений законом спосіб.

Також, відповідач зазначив, що позовна заява та доданий до неї розрахунок не містить обґрунтованого, детального розрахунку сум відсотків нарахованих за користування кредитом, згідно п. А.6 кредитного договору, у розмірі 15 582 059,46 грн. До того ж, позивач не наводить у якості обґрунтування підстав позову - не зазначає правову природу походження сум відсотків за користування кредитом нарахованих ним за користування кредитом, згідно п. 4.6. кредитного договору у розмірі 15 582 059,46 грн., яка частина з цих сум відсотків є простроченою, а яка поточною.

Крім того, відповідач посилається на те, що у тексті позовної заяви не зазначено дати виходу на прострочку кредиту. Водночас, при застосуванні формули для розрахунку штрафу по п. 5.8. кредитного договору позивач застосовує суму кредитного ліміту у п. А.2, при цьому повністю ігноруючи подальше поступове зменшення суми кредитного ліміту згідно додатку №1 від 28.02.2014 до кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 25.09.2017 до 10.10.2017.

09.10.2017 позивач подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що не погоджується з доводами відповідача, що викладені у відзиві на позов, з огляду на наступне:

Відповідач заперечує факт отримання кредитних коштів та посилається на недоведеність позовних вимог в цій частини у встановлений законом спосіб. В свою чергу, Позивач вважає, що відповідно до вимог пунктів 1.10, 5.1, 5.3, 5.6, 5.8 Постанови Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

ПАТ КБ ПРИВАТБАНК долучив до позовної заяви, зокрема, виписки по рахунках №2793 (Довгострокові кредити в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання) та № 0532 (Прострочена заборгованість за кредитами в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання) (додатки № 10, 11 до позову), у яких відображені відповідні суми виданих кредитних коштів по кредитному договору починаючи з 14.04.2014 року. Востаннє видача кредитних коштів відбулась 03.09.2015 року у розмірі 14 540,10 грн., у звязку з чим поточне сальдо становило 54 498 908,26 грн. Зазначені у виписках відомості також відображаються у долученому до позову розрахунку заборгованості у рядку № 3 Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Позивач вказує, що у звязку з допущенням Відповідачем перевищення встановленого поточного ліміту згідно з графіком зменшення поточного ліміту, кредит було винесено на прострочку 06.01.2016 року у розмірі 206 732,61 грн., 06.02.2016 року у розмірі 250 194,36 грн. Проте, 10.02.2016 року Відповідач погасив прострочену заборгованість у розмірі 456926,97 грн. та поточну 2 795 599,71 грн. Востаннє погашення за кредитом відбулось 16.03.2016 року у розмірі 4 000 000,00 грн., у звязку з чим поточне сальдо зменшилось до 47246 381,58 грн. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахункам.

На підставі викладеного позивач вважає, що заперечення Відповідача щодо факту отримання ним грошових коштів передбачених кредитним договором суперечить вчиненим діям відповідача часткове виконання зобов'язань за кредитним договором, а саме здійснення платежів направлених на погашення заборгованості за кредитом.

Таким чином, умови кредитного договору виконувались обома сторонами, зокрема ПАТ КБ ПРИВАТБАНК здійснював кредитування ТОВ ТОВАРИСТВО ОСВІТИ ОСОБА_3, а останній здійснював часткове погашення заборгованості, що свідчить про визнання самим відповідачем факту отримання кредитних коштів від ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та їх використання.

Твердження Відповідача про необґрунтованість розрахунку процентів позивач вважає необгрунтваними, оскільки розрахунок процентів здійснений вірно по встановленій п. А.6 кредитного договору ставці у розмірі 12 % річних, на суму залишку по тілу кредиту за визначені періоди користування кредитними коштами (в залежності від збільшення або зменшення поточного сальдо), виходячи з 360 днів на рік (п. 4.12 кредитного договору), про що зазначено в розрахунку заборгованості у рядку № 8 Нараховано процентів на залишок поточної заборгованості за кредитом. Більш детальне нарахування процентів відображено у наданій виписці по рахунку № 5659 (Нараховані доходи за кредитами в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання).

Крім цього, як зазначалося раніше, Відповідачем порушено графік зменшення поточного ліміту, у звязку з чим кредит було винесено на прострочку та на цю прострочену заборгованість нараховувались відсотки за встановленою п. А.7 кредитного договору ставкою у розмірі 12 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості, про що зазначено в розрахунку заборгованості у рядку № 9 Нараховано процентів на залишок простроченої заборгованості за кредитом. Разом з цим, 10.02.2016 року Відповідач погасив нараховані на прострочену заборгованість проценти у розмірі 2 745,47 грн., про що зазначено в розрахунку заборгованості у рядку № 10 Сплачено процентів та виписці № 3688 (Прострочені нараховані доходи за кредитами в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання).

Відповідач неправомірно стверджує про нарахування процентів за користування кредитом згідно п. 4.6 Кредитного договору, оскільки нарахування процентів здійснено у відповідності до п. А.6, А.7, 2.2.2., 4.1-4.3 Кредитного договору.

Крім цього позивач зазначає, що у п.5.8 Кредитного договору чітко визначено складові, які враховуються при визначені розміру штрафу, а саме ліміт, встановлений в пункті А.2 Кредитного договору.

Пунктом А.2. Договору в редакції від 30.09.2015 року передбачено, що ліміт цього Договору становить 57 270 488,50 грн.

Таким чином, ПАТ КБ ПРИВАТБАНК заявив до стягнення штраф за п. 5.8 Договору у розмірі 2 864 524,43 гривень (57270488,50*5%=2863524,43+1000=2864524,43).

Висновок Відповідача про те, що при розрахунку штрафу згідно п.5.8 Кредитного договору, значення п.А.2 мало бути застосоване у сумі залишку кредитного ліміту згідно Додатку № 1 від 28.02.2014 року, що існував на момент виходу суми відсотків на прострочку не відповідають умовам кредитного договору, оскільки Графік зменшення поточного ліміту (Додаток № 1) передбачений іншим пунктом договору, а саме пунктом А.3 Кредитного договору, призначений для визначення термінів повернення кредиту та не передбачений п.5.8 Кредитного договору при визначені розміру штрафу, а тому застосовуватись при розрахунку штрафу за формулою згідно п.5.8 кредитного договору він не може.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.10.2017 до 18.10.2017.

18.10.2017 відповідач подав до суду клопотання про призначення у справі економічної експертизи на дослідження якої поставити наступні питання:

- Яким саме чином і у якій саме черговості по п. 4.10 кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р. ПАТ КБ "ПриватБанк" були розподілені грошові кошти, сплачені ТОВ "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" в рахунок погашення відсотків по кредиту?

- Чи було ПАТ КБ "ПриватБанк", у відповідності до п. 4.10 кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р. проведено списання сум пені і штрафів, передбачених у розділі 5 кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р. з сум грошових коштів, які були сплачені ТОВ "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" в рахунок погашення відсотків по кредиту?

- В яких саме розмірах і яких саме штрафних санкцій (пені, штрафу по п. 5.2. договору, штрафу по п. 5.8. договору, та інш.) по розділу 5 кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р. були списані (зараховані) ПАТ КБ "ПриватБанк" з сум грошових коштів, які були сплачені ТОВ "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" в рахунок погашення відсотків по кредитку.

Проведення експертизи відповідач просив доручити Дніпропетровському Науково-дослідному інституту судових експертиз, та гарантував оплату за експертизу.

В обґрунтування необхідності призначення у справі судової експертизи відповідач зазначив, що ним було здійснено погашення простроченої заборгованості по відсоткам, після більш ніж 30 днів від дня виходу кредиту на прострочку.

У відповідності до п. 5.8. договору, штраф підлягає сплаті у випадках прострочення позичальником будь-якого з грошових зобов'язань понад 30 днів, що спричинило звернення банку до суду.

Водночас, п. 4.10 договору встановлена черговість зарахування банком коштів, які надходять від позичальника. В другу чергу (після витрат банку) погашається неустойка відповідно до розділу 5 договору. До зазначеної неустойки відноситься також і штраф, встановлений п. 5.8. договору. При цьому, п. 4.10. договору вказує на те, що банк має право в односторонньому порядку проводити відповідне зарахування і розподілення сум отриманих від позичальника коштів і по зобов'язанням, строк виконання по яким ще не настав.

Відповідач вважає, що штраф згідно з п. 5.8. договору у розмірі 2864524,42 грн. було вже погашено шляхом договірного (самостійного) списання банком суми штрафу з сум оплачених позичальником коштів на погашення заборгованості по відсоткам.

Надані позивачем виписки і розрахунок не дають фактичної змоги побачити, яким саме чином, у відповідності до умов п. 4.10 договору банком були розподілені кошти, сплачені відповідачем на погашення сум відсотків по кредиту.

Відповідач вважає, що для встановлення зазначених обставин необхідним є дослідження внутрішніх платіжних документів банку, по перерозподіленню і обліку грошових коштів, отриманих від позичальника.

Позивач проти клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи заперечував, зазначив, що її проведенням відповідач намагається лише затягнути судовий процес.

В свою чергу, відповідач підтримав своє клопотання про призначення судової експертизи та наполягав на її проведенні.

Враховуючи, що для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи необхідно встановити фактичну суму стягнення, у зв'язку чим необхідна перевірка правильності розрахунку розміру простроченої заборгованості, у суду є потреба у спеціальних знаннях, тобто висновок експерта при розгляді даної справи не можуть замінити інші засоби доказування, суд приходить до висновку про наявність обставин щодо призначення судової економічної експертизи для встановлення правильності розрахунків позивача.

При цьому, судом враховується значний об'єм платіжних та розрахункових документів, що підлягають дослідженню; аналіз їх даних потребує спеціальних знань в сфері фінансово-кредитних операцій, що обумовлює призначення у справі судової економічної експертизи.

Стаття 43 ГПК України містить вимогу щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі (ч. 2 ст. 41 ГПК України).

З урахуванням наданого відповідачем переліку питань та у відповідності до вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, які затверджені наказом Міністерства юстиції України за № 53/5 від 08.10.1998 року, суд визначив питання для проведення експертизи.

1. Чи відповідає умовам кредитного договору № DNHSLNI05182 від 26.02.2014, порядок розподілу та списання банком грошових коштів, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" в рахунок погашення боргу за цим договором?

2. Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок процентів (т.1. а.с. 37-40) умовам кредитного договору № DNHSLNI05182 від 26.02.2014 та вимогам законодавства?

3. В разі невідповідності розрахунку процентів умовам кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014, визначити дійсний розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" перед Публічним акціонерним товариством "комерційний банк "ПРИВАТБАНК", за цим договором.

Відповідно до ч.3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Згідно приписів ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Пунктом 1.6. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення пункту 1.5 Інструкції, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування. Цим же пунктом передбачено, що за наявності обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи. З урахуванням наведеного, а також припису пункту 3 частини другої статті 86 ГПК, у разі призначення господарським судом судової експертизи не за зоною регіонального обслуговування мотиви такого призначення мають бути зазначені в ухвалі про призначення експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає за необхідне призначити у справі судову експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (49000, м. Дніпропетровськ, Січеславська Набережна, 17).

Керуючись ст.ст. 41, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі судову експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (49000, м. Дніпропетровськ, Січеславська Набережна, 17).

2. На розгляд експерту поставити наступні питання:

1. Чи відповідає умовам кредитного договору № DNHSLNI05182 від 26.02.2014, порядок розподілу та списання банком грошових коштів, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" в рахунок погашення боргу за цим договором?

2. Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок процентів (т.1. а.с. 37-40) умовам кредитного договору № DNHSLNI05182 від 26.02.2014 та вимогам законодавства?

3. В разі невідповідності розрахунку процентів умовам кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014, визначити дійсний розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" перед Публічним акціонерним товариством "комерційний банк "ПРИВАТБАНК", за цим договором.

В розпорядження експерта надати матеріали справи № 904/8227/17.

Попередити сторони щодо обовязковості надання необхідних експерту документів для надання відповіді на поставлені питання.

Зобов`язати Позивача Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", надати судовому експерту всі необхідні для проведення експертизи матеріали.

Зобов'язати Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського", надати судовому експерту всі необхідні для проведення експертизи матеріали.

Зобов'язати Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" - здійснити попередню оплату вартості експертного дослідження на підставі відповідної вимоги Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Після проведення експертизи направити висновок експерта та матеріали справи №904/8227/17 на адресу господарського суду Дніпропетровської області.

Питання про розподіл витрат на проведення судової експертизи буде вирішено під час прийняття рішення у справі відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Попередити особу (чи осіб), які безпосередньо проводитимуть судову експертизу про відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправильного висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Суддя ОСОБА_4