донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

18.10.2017р. справа № 908/542/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:Не зявився
від відповідача:Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія», м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Запорізької області
від10.04.2017
по справі№ 908/542/17 (суддя Федорова О. В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Автоформула Центр», м. Запоріжжя
до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія», м. Запоріжжя
простягнення 1 400 000,00 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоформула Центр», м. Запоріжжя (далі «Позивач») звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія», м. Запоріжжя (далі «Відповідач») суми надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги в розмірі 1 400 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.04.2017р. по справі № 908/542/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоформула Центр» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоформула Центр» суму боргу в розмірі 1 400 000,00 грн та суму витрат зі сплати судового збору в розмірі 21 000,00 грн.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення Господарського суду Запорізької області у цій справі не можна вважати законним та обґрунтованим, оскільки останнє ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що в порушення норм господарського процесуального законодавства, судом першої інстанції не було належним чином повідомлено відповідача про дату та час слухання справи, що позбавило останнього можливості висловити в судовому засіданні власну думку щодо предмету спору та користуватися процесуальними правами, наданими відповідачу, як стороні господарського провадження по цій справі.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Татенко В. М., судді Марченко О. А., Попков Д. О.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлення належним чином про час та місце судового розгляду та витребування у сторін необхідних доказів та пояснень для правильного вирішення спору.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась без застосування засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

17.10.2017р. до Донецького апеляційного господарського суду від Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» надійшло нормативно правове та фактичне обґрунтування апеляційної скарги від 12.10.2017р., яке було розглянуто судовою колегією та долучено до матеріалів справи.

Окрім того, 17.10.2017р. з боку обох сторін по справі були надані апеляційному суду заяви про відкладення розгляду справи.

Також 17.10.2017р. до Донецького апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про проведення почеркознавчої експертизи та витребування доказів від 17.10.2017р., яке було залишено судовою колегією без задоволення у звязку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Повноважні представники сторін у судове засідання не зявився.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін, адже наявних матеріалів і витребуваних додатково відомостей достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду ухваленим з дотриманням норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоформула Центр» (далі «Кредитор») та Командитне товариство «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» (далі «Позичальник») 19.02.2016р. уклали договір про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу № 16/001-А (далі «Договір»).

Відповідно до п. 1 договору кредитор надає, а позичальник приймає безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 400 000,00 грн у тимчасове користування на умовах цього договору.

Пунктом 3 договору встановлено, що повернення зазначеної в цьому договорі суми може мати місце за бажанням позичальника протягом строку дії договору рівномірними частинами, але останній платіж повинен бути здійснений не пізніше 01 червня 2016р.

Так, на виконання умов зазначеного договору, позивачем було перераховано суму безпроцентної поворотної фінансової допомоги, загальна обсяг якої становить 1 400 000,00 грн, що підтверджується, наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 103 від 22.02.2016р. на суму 700 000,00грн, № 117 від 29.02.2016р. на суму 700 000,00 грн та банківськими виписками.

Відповідач, в порушення умов договору, зобовязання щодо повернення фінансової допомоги в узгоджені сторонами строки не виконав, що стало підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи у їх сукупності та наявним у останній матеріалам, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з того, що , матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем зобов'язання за договором по поверненню безвідсоткової поворотної фінансової допомоги позивачу.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку є, зокрема, договори та інші правочини. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За умовами ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоформула Центр» на рахунок Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» суми позики підтверджується платіжними дорученнями та банківськими виписками, наявним в матеріалах справи.

Строк повернення позики відповідно до умов договору, зокрема п. 3 останнього 01.06.2016р. сплив.

Отже, відповідач не виконав зобовязання із повернення суми позики у строки, встановлені умовами договору, а тому господарський суд дійшов правильних висновків, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а заперечення відповідача є безпідставними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору щодо своєчасного виконання зобов`язання по оплаті виконаних Позивачем робіт в повному обсязі, а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Таким чином, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача неповернутої фінансової допомоги перед позивачем в сумі 1 400 000,00 грн, а тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволено вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 400 000,00 грн.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено відповідача про дату та час слухання справи та позбавило останнього можливості користуватися усіма процесуальними правами, наданими законодавцем, учасникам судового процесу, судовою колегією не приймається до уваги, оскільки таке твердження спростовуються матеріалами справи, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 13), з якого вбачається, що ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.03.2017р. у справі № 908/542/17, якою була визначена дата слухання справи, було вручено особисто повноважному представнику Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія».

Відповідно до п 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія», м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.04.2017р. по справі № 908/542/17 без змін.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Надруковано 4 примірника:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 ГСЗО;

ОСОБА_4

тел.: 702-01-54