РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017Справа № 910/12733/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
доПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
простягнення 29 938 грн 58 коп.
Представники:
від позивача: Зерін А.С. - представник за довіреністю
від відповідача: Слюсар М.М. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.08.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" про стягнення 29 938 грн 58 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим вагон № 65251860 з вантажем (прокат чорних металів, арматура 32), прибув з недостачею в розмірі 4 365 кг загальною вартістю 29 938 грн 58 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2017 порушено провадження у справі № 910/12733/17, розгляд справи призначено на 18.09.2017.

14.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 розгляд справи відкладено на 17.10.2017, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

12.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

17.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі

У судове засідання 17.10.2017 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просить суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні 17.10.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

26.10.2016 між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (продавець за договором) та фірмою "ArcelorMittal International FZE" (покупець за договором) укладено контракт № 145Z-2016, відповідно до умов якого продавець купує металопродукцію характеристика якої зазначена в специфікації/доповненнях до даного контракту, що є його невід'ємними частинами.

На виконання умов контракту, між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" та фірмою "ArcelorMittal International FZE" укладено специфікацію/доповнення № 145z0018 до контракту, згідно до якої Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" зобов'язалося здійснити поставку на користь фірми "ArcelorMittal International FZE" прокат чорних металів, арматура 32 (далі - продукція/товар) загальною масою/кількістю - 7 000 метричних тон. Ціна однієї метричної тонни продукції діаметром 8х32 мм. Становить 7 371 грн 31 коп.

31.12.2016 Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (відправник) завантажило вантаж (прокат чорних металів, арматура 32) у вагон № 65251860 власності ПАТ "Укрзалізниця" способом навалу та подало його до забирання Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" на ст. Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

У відповідності до пункту 1.1. Правил перевезення вантажів навалом та насипом затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001, № 542 вантажі, які не потребують упакування, в залежності від фракційного складу перевозяться навалом або насипом, без підрахунку місць. У перевізних документах на ці вантажі у графі "Найменування вантажу" проставляється: "Навалом" чи "Насипом", зазначені положення кореспондуються у абзаці 2 пункту 2.1. Правил оформлення перевізних документів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000, №644.

Відповідно до пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644 загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

Згідно до положень статті 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Маса вантажу визначена відправником на 150-тонному вагонному пристрої заводський № 10020-DGW-U-150-S (2) та склала 60 915 кг. Вищезгаданий вантаж був навантажений у вагон власності ПВРЗ ПАТ "Укрзалізниця" та закріплений згідно з МТУ МО 10/24 від 24.01.2007 (схема № 11-06 акт МО 10/03 від 14.02.2012).

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезень передбачено, що факт приймання вантажу до перевезення завантаженого у вагон відправником, підтверджується підписанням Пам'ятки про подавання/забирання вагонів працівниками відправника і залізниці.

Пам'ятка про подавання зазначено вище вагону підписана працівниками відправника та ПАТ "Українська залізниця" без заперечень, тобто вантаж прийнято до перевезень.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Згідно до положень статті 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Відповідач прийнявши до перевезення вагон № 65251860, поставив календарний штемпель станції відправлення в оформленій залізничній накладній № 47709316.

У відповідності до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній

05.01.2017 на станції Миколаїв Одеської залізниці на підставі акту загальної форми станції Тимкове Одеської залізниці № 5 від 01.012017 проводилося комісійне переважування вагону № 65251860 на 150-тонному вагонному пристрої № 218, в результаті чого було виявлено недостачу вантажу в вагоні № 65251860 в кількості 4 365 кг загальною вартістю, про що складено комерційний акт 415207/1 від 05.01.2017 та в накладній № 47709316 від 31.12.2016 зроблено відповідну відмітку.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Якщо під час перевірки маси, кількості місць або стану вантажу на станції призначення буде виявлено недостачу, псування або пошкодження вантажу, або якщо ці обставини зазначені у комерційному акті, складеному на шляху проходження, станція призначення зобов'язана визначити обсяг фактичної недостачі, міру псування або пошкодження вантажу (стаття 53 Статуту залізниць України).

Позивач зазначив, що відповідач, як перевізник належним чином не виконав зобов'язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі 29 938 грн 58 коп., заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу згідно залізничної накладної № 47709316 від 31.12.2016.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з статтею 113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Відповідачем усупереч вищевказаним положенням Закону та статті 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовано відсутність своєї вини у не забезпеченні схоронності переданого йому вантажу.

Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до інформації, зазначеної у доповненні № 145z0018 від 04.11.2016 до контракту вартості вантажу (прокат арматурний періодичного профілю для армування залізобетонних конструкцій, арматура 8х32) складає 7 371 грн 31 коп. без ПДВ за 1 000 кг. Загальна вартість втраченого вантажу складає 32 175 грн 77 коп. з урахуванням кількості нестачі вантажу у розмірі 4 365 кг (4 365 кг (4,365 т.). x 7 371,31 = 32 175 грн 77 коп).

Згідно з частиною 2 пункту 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до частин 1, 2, 4 пункту 27 Правил видачі вантажів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000, № 644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких наслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у здрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокро солона; тютюн; м'ясо свіже; 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м'ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м'які всякі; 0,5% маси всіх інших вантажів; норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

За таких обставин, вартість втрачено перевізником вантажу, з урахуванням норми природної втрати і граничного розходження (0,5% маси втраченого вантажу) складає: 29 930 грн 61 коп. (60915 кг х 0,5% = 304,58 кг. - норма природної втрати вантажу, 4365 кг - 304,58 кг. = 4060,42 кг. - маса втраченого вантажу з урахуванням норми природної втрати, 4060,42 кг (4,06042 т) x 7 371 грн 31 коп. = 29 930 грн 61 коп. (без ПДВ).

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач допустив нестачу вантажу та спричинив позивачеві збитки в розмірі вартості нестачі вантажу (прокат арматурний періодичного профілю для армування залізобетонних конструкцій, арматура 8х32) у кількості 4060,42 кг загальною вартістю 29 930 грн 61 коп.

Статтею 133 Статуту передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Враховуючи наявність відповідного переуступного підпису на зворотній стороні залізничної накладної № 47709316 від 31.12.2016, вбачається належність передбачених положеннями законодавства України прав для пред'явлення відповідної вимоги (позову) саме у Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що позивачем доведено наявність прямого та безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідача та збитками, які поніс позивач в якості нестачі вантажу (прокат арматурний періодичного профілю для армування залізобетонних конструкцій, арматура 8х32), у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 29 930 грн 61 коп. заподіяних відповідачем незбереженням прийнятого до перевезення вантажу підлягають частковому задоволенню за перерахунком суду.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Орджонікідзе, буд. 1, ідентифікаційний код 24432974) збитки, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу у сумі 29 930 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять) грн 61 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 599 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн 57 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 25.10.2017

Суддя Н.Б. Плотницька