ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2017р. Справа № 914/938/17

Господарський суд Львівської області у складі колегії суддів: Гоменюк З.П. (головуючий), Ділай У.І. та Мороз Н.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_3, м.Київ

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент", м.Миколаїв Львівської області

про визнання частково недійсним рішення наглядової ради товариства, зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача ОСОБА_3;

від відповідача Чебачова Ю.О. - представник.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено ОСОБА_3 до відповідача Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент" про визнання частково недійсним рішення наглядової ради товариства, зобов'язання вчинити дії.

Зокрема позивач у позовный заяві просить:

- визнати недійсним рішення наглядової ради ПАТ «Миколаївцемент» від 09.04.2017р. у частині відмови у включенні до порядку денного загальних зборів акціонерів 24.04.2017р. акціонера товариства ОСОБА_3 щодо запропонованого пункту 16 «Про припинення товариства»;

- зобов'язати ПАТ «Миколаїв цемент» провести загальні збори акціонерів з питання «Про припинення товариства».

Хід розгляду справи викладено в ухвалах та протоколах судового засідання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників сторін, суд -

встановив

ОСОБА_3 є акціонером Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент" з 2013 року, власник іменних простих акцій у бездокументарній формі в кількості 420 000 штук, що становить 0,2682 % у статутному капіталі товариства.

Позивач стверджує, що за наслідками роботи у 2013р. відповідачем отримано прибуток в розмірі 183,8 млн. грн., а власний капітал складав 217,8 млн. грн. Тобто балансова вартість акцій перевищувала номінальну у 5 разів, що підтверджується показниками балансу Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент" за 2014 рік.

Однак, з приходом нового мажоритарного власника, з 2014р. фінансові показники відповідача значно погіршились, товариство отримало збитки в сумі більш як 200,0 млн. грн., в результаті чого нерозподілений прибуток перетворився у збитки в розмірі 104,9 млн. грн., а власний капітал став від'ємним і становив -70,9 млн. грн.

Позивач звертає увагу суду на те, що з балансу відповідача на 31.12.2015р. вбачається, що збитки Публічного акціонерного товариства "Миколаївцемент" збільшились на 220,0 млн. грн.. і на кінець 2015р. становлять 331,0 грн., а негативне значення власного капіталу збільшилось до -294,1 млн. грн. За результатами роботи у 2016р. товариство додатково отримало збиток у розмірі 69,3 млн.грн., а негативнее значення власного капітало збільшилося станом на 31.12.2016р. до 368,0 млн.грн.

Як зазначає позивач, вищевказане порушує його права, як акціонера, оскільки у зв'язку з негативним фінансовим станом відповідача, знецінюються акції належні позивачу.

Оскільки позивач зацікавлений в припиненні подальшого нарощування збитків та знецінення акцій товариства однак, як міноритарний акціонер, безпосередньої можливості впливати на прийняття рішень щодо господарської діяльності він не має, з метою припинення порушення його прав як акціонера, звернувся до наглядової ради товариства з пропозицією щодо включення у порядок денний наступних питань:

15. Про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, які можуть вчинятися товариством протягом року з дати прийняття даного рішення, із зазначенням правочинів та їх граничної сукупної вартості;

16. Про припинення товариства.

Однак рішенням наглядової ради від 09.04.2017р. у включенні цих питань до порядку денного було відмовлено. Зокрема у відповіді зазначено, що оскільки представником акціонера не запропоновано проектів рішень із запропонованих питань до порядку денного, наглядова рада не має можливості включити такі питання до порядку денного загальних зборів акціонерів.

Позивач вважає, що твердження відповідача про необхідність надання акціонером проектів рішень із запропонованих питань до порядку денного не відповідає вимогам закону, а тому позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить

- визнати недійсним рішення наглядової ради ПАТ «Миколаївцемент» від 09.04.2017р. у частині відмови у включенні до порядку денного загальних зборів акціонерів 24.04.2017р. акціонера товариства ОСОБА_3 щодо запропонованого пункту 16 «Про припинення товариства»;

- зобов'язати ПАТ «Миколаїв цемент» провести загальні збори акціонерів з питання «Про припинення товариства».

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що викладені позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно ч.1 ст.152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

В обгрнутування позовних вимог позивач посилається на положення ч.3 ст.155 ЦК України.

Так, згідно ч.3 ст.155 ЦК України якщо після закінчення другого та кожного наступного фінансового року вартість чистих активів акціонерного товариства виявиться меншою від статутного капіталу, товариство зобов'язане оголосити про зменшення свого статутного капіталу та зареєструвати відповідні зміни до статуту у встановленому порядку. Якщо вартість чистих активів товариства стає меншою від мінімального розміру статутного капіталу, встановленого законом, товариство підлягає ліквідації.

Пунктом 6.13 Статуту ПАТ "Миколаївцемент" встановлено, що якщо після закінчення фінансового року вартість чистих активів Товариства виявиться меншою від Статутного капіталу, Товариство зобов'язане оголосити про зменшення свого Статутного капіталу та зареєструвати відповідні зміни до Статуту у встановленому порядку. Якщо вартість чистих активів товариства стає меншою від мінімального розміру Статутного капіталу, встановленого законом, Товариство підлягає ліквідації.

Згідно п.10.1 Статуту ПАТ "Миколаївцемент" вищим органом Товариства є Загальні збори.

Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України "Про акціонерні товариства" добровільна ліквідація акціонерного товариства здійснюється за рішенням загальних зборів, у тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який товариство створювалося, або після досягнення мети, з якою воно створювалося, у порядку, передбаченому Цивільним кодексом України та іншими актами законодавства, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Інші підстави та порядок ліквідації товариства визначаються законодавством.

Підстави ліквідації юридичної особи встановлені ч.1 ст.110 ЦК України, відповідно до якої юридична особа ліквідується:

1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади;

3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Порядок припинення діяльності відповідача визначений статтею 16 Статуту товариства.

Так, зокрема, згідно п.16.4 Статуту відповідача, товариство ліквідується за рішенням Загальних зборів; на підставі рішення суду за поданням органів, що контролюють діяльність Товариства, у разі систематичного або грубого порушення ним законодавства; на підставі рішення господарського суду в порядку, передбаченому чинним законодавством України про банкрутство; в інших випадках, встановлених чинним законодавством України.

Пунктом 2 ч.2 ст.52 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що до виключної компетенції наглядової ради належить підготовка порядку денного загальних зборів, прийняття рішення про дату їх проведення та про включення пропозицій до порядку денного, крім скликання акціонерами позачергових загальних зборів;

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про акціонерні товариства" проект порядку денного загальних зборів та порядок денний загальних зборів акціонерного товариства затверджуються наглядовою радою товариства, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають.

Згідно із ч.1 ст.38 Закону України "Про акціонерні товариства" кожний акціонер має право внести пропозиції щодо питань, включених до проекту порядку денного загальних зборів акціонерного товариства, а також щодо нових кандидатів до складу органів товариства, кількість яких не може перевищувати кількісного складу кожного з органів.

Частиною 2 ст.38 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що пропозиції вносяться не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення загальних зборів акціонерного товариства.

Відповідно до ч.3 ст.38 Закону України "Про акціонерні товариства" пропозиція до проекту порядку денного загальних зборів акціонерного товариства подається в письмовій формі із зазначенням прізвища (найменування) акціонера, який її вносить, кількості, типу та/або класу належних йому акцій, змісту пропозиції до питання та/або проекту рішення, а також кількості, типу та/або класу акцій, що належать кандидату, який пропонується цим акціонером до складу органів товариства.

Згідно із ч.5 ст.38 Закону України "Про акціонерні товариства" зміни до проекту порядку денного загальних зборів вносяться лише шляхом включення нових питань та проектів рішень із запропонованих питань. Товариство не має права вносити зміни до запропонованих акціонерами питань або проектів рішень.

Частиною 8 ст. 38 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що оскарження акціонером рішення товариства про відмову у включенні його пропозицій до проекту порядку денного до суду не зупиняє проведення загальних зборів. Суд за результатами розгляду справи може постановити рішення про зобов'язання товариства провести загальні збори з питання, у включенні якого до проекту порядку денного було безпідставно відмовлено акціонеру.

Таким чином із змісту ст.38 Закону України "Про акціонерні товариства" слідує, що пропозиція до проекту порядку денного загальних зборів акціонерного товариства подається в письмовій формі із зазначенням змісту пропозиції до питання та проекту рішення або із зазначенням змісту проекту рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що твердження позивача про те, що подання ним пропозиція до проекту порядку без зазначення змісту проекту рішення є помилковим, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Позивач вважає, що припинення акціонерного товариства захистить його права, а саме належні йому акції від знецінення.

Проте така позиція позивача на думку суду не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства, оскільки у випадку ліквідації, ПАТ "Миколаївцемент" буде змушене достроково погасити взяті на себе зобов'язання, а розподіл майна між акціонерами - власниками акцій товариства буде задовольнятись в останню чергу, після задоволення усіх вимог кредиторів.

Крім цього у випадку ліквідації товариства будуть порушені права інших акціонерів - власників простих акцій.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як передбачено частиною шостою статті 84 ГПК України, в резолютивній частині рішення вказується про розподіл судових витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір слід покласти на позивача, оскільки у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4-3, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

В судовому засіданні 09.10.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 13.10.2017 р.

Головуючий суддя Гоменюк З.П.

Суддя Ділай У.І.

Суддя Мороз Н.В.