ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Справа № 902/200/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого (доповідача),

суддів: Катеринчук Л.Й., Удовиченка О.С.,

за участю представників:

ПрАТ "Трускавецькурорт" - Гаврилової О.Ю. (дов. від 04.09.2017),

ПП "Олександр-Гарант" - Медончак М.М. (договір про надання правової допомоги від 02.10.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Трускавецькурорт"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017

у справі №902/200/17 господарського суду Вінницької області

за позовом Приватного акціонерного товариства "Трускавецькурорт"

до Приватного підприємства "Олександр-Гарант"

про стягнення коштів,

встановив:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 10.05.2017 (суддя Матвійчук В.В.) провадження у справі № 902/200/17 зупинено до закінчення провадження у кримінальній справі № 457/264/17, зобов'язано учасників судового процесу повідомити господарський суд Вінницької області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 902/200/17.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 (колегія суддів у складі: Огороднік К.М., Павлюк І. Ю., Демидюк О.О.) ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.05.2017 про зупинення провадження у справі № 902/200/17 скасовано. Справу передано на розгляд до господарського суду Вінницької області.

В касаційній скарзі Приватне акціонерне товариство (ПрАТ) "Трускавецькурорт" просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.05.2017залишити в силі.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження у справі № 902/200/17 до вирішення пов'язаної з нею справи № 457/264/17 по кримінальним провадженням №0000139 та №0000812 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, місцевий господарський суд виходив з того, що у зазначеній кримінальній справі перевіряються обставини щодо вчинення колишніми працівниками ПП "Олександр-Гарант" Поповим В.Є. та ОСОБА_8 крадіжки кабелю з приміщень ПрАТ "Трускавецькурорт", які в той час перебували під охороною відповідача у справі, що свідчитиме про неналежне виконання останнім своїх зобов'язань за договором про надання охоронних послуг № 119 від 31.12.2013.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції не погодився з висновком місцевого суду щодо зупинення провадження у справі, та скасовуючи ухвалу місцевого суду зазначив, що прийняті вироки по вказаним обвинувальним актам жодним чином не встановлять склад правопорушення ПП "Олександр-Гарант", що є підставою для відшкодування останнім збитків за неналежне виконання умов договору № 119. Отже, судовий розгляд кримінальної справи № 457/264/17 не встановить факту порушення взятих на себе відповідачем зобов'язань за договором № 119.

Підставою для стягнення збитків з відповідача у справі є неналежне надання останнім охоронних послуг, а відтак, господарський суд самостійно може встановити чи дійсно ПП "Олександр-Гарант" належно надано послуги згідно укладеного між сторонами договору.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає зазначений висновок апеляційного господарського суду правомірним, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

За змістом вищевказаної статті причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду в кожному конкретному випадку слід з'ясувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Тобто, господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення збитків, завданих ПрАТ "Трускавецькурорт" внаслідок неналежного виконання ПП "Олександр-Гарант" своїх обов'язків з охорони майна за договором про надання охоронних послуг № 119 від 31.12.2013, що призвело до викрадення кабелю.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та ст. 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: порушення зобов'язання; збитки; причинний зв'язок, вина.

Відтак, в господарському процесі перш за все необхідно встановлювати саме порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань по Договору №119.

Разом з тим, як зазначено судом апеляційної інстанції, обвинувальні акти по кримінальним провадженням №0000139 та № 0000812 винесені стосовно за гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8, а відтак, згідно КПК України стосуються лише встановлення факту вчинення/невчинення певних дій вказаними особами та їх кваліфікації.

Зазначені обвинувальні акти не є обставинами преюдиційного характеру та не встановлюють вини у ПП "Олександр-Гарант", заявленої як підстава для відшкодування останнім збитків за неналежне виконання умов договору № 119.

Згідно зазначених обвинувальних актів, потерпілим по кримінальним провадженням визнано ПрАТ "Трускавецькурорт", натомість відповідач у даній господарській справі жодним процесуальним статусом по зазначеним кримінальним провадженням не володіє.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що судовий розгляд кримінальної справи № 457/264/17 не встановить факту порушення взятих на себе відповідачем зобов'язань за договором № 119. В той час як господарський суд самостійно може встановити дійсне належне надання послуг ПП "Олександр-Гарант" згідно укладеного між сторонами договору з огляду на те, що підставою для стягнення збитків з відповідача у справі є неналежне надання останнім охоронних послуг.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо помилковості висновку місцевого суду про зупинення провадження у справі.

У силу приписів ст.ст. 1115, 1117 ГПК України, що визначають повноваження суду касаційної інстанції та межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, касаційна інстанція не має процесуальних повноважень самостійно встановлювати обставини справи, а на підставі обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 у даній справі прийнята у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 , 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Трускавецькурорт" залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 по справі №902/200/17 залишити без змін.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Катеринчук Л.Й.

Удовиченко О.С.