РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017Справа №910/10674/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська компанія Гуд Фуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2012"

про стягнення 164 088, 93 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: Ситник П.В. (за дов.);

від відповідача: не з»явився

В судовому засіданні 18.10.2017 на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гала-Торг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2012" про стягнення 164 088, 93 грн.

Ухвалою суду від 05.07.2017 порушено провадження у справі № 910/10674/17, розгляд останньої призначено на 21.08.2017.

Судове засідання 21.08.2017 не відбулось, в зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 01.09.2017 справу призначено до розгляду на 14.09.2017.

Ухвалою суду від 14.09.2017 розгляд справи відкладено на 02.10.2017, зобов'язано позивача надати суду належним чином завірену копію видаткової накладної №13025/43 від 08.04.2016, бухгалтерську довідку, банківську виписку по контрагенту, належні та допустимі докази відступлення боргу та передачі документів. Крім того, суд зобов'язав відповідача виконати вимоги ухвали суду про призначення справи до розгляду.

В судовому засіданні 02.10.2017 позивач подав суду клопотання про доручення до матеріалів справи копії акту здачі - приймання до договору № 1 про відступлення права вимоги від 17.08.2017 та заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь 108 515, 60 грн., 34 005, 12 грн. пені, 3 377, 00 грн. 3 % річних та 14 728, 86 грн. інфляційного збільшення боргу.

Ухвалою суду від 02.10.2017 замінено позивача у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Гала-Торг" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська компанія Гуд Фуд", продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 18.10.2017.

Через відділ канцелярії господарського суду 13.10.2017 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 108 515, 60 грн. основного боргу, 34 005, 12 грн. пені, 3 377, 00 грн. 3% річних та 14 728, 86 грн. інфляційного збільшення боргу.

В судове засідання 18.10.2017 відповідач не прибув, явку уповноваженого представника не забезпечив, вимог ухвали суду про призначення розгляду справи не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Позивач в судове засідання з'явився та надав суду усні пояснення по суті справи, в яких позовні вимоги з урахуванням поданої ним 13.10.2017 заяви про зменшення позовних вимог підтримав в повному обсязі.

Позивач зменшив розмір позовних вимог, у зв'язку з відсутністю накладної № 13025143 на суму 972, 80 грн. та допущеною помилкою у підрахунках суми заборгованості та штрафних санкцій.

Подана позивачем заява про зменшення позовних вимог була прийнята судом до розгляду в порядку ст. 22 ГПК України, відповідно в подальшому розгляд позовних вимог здійснюється з врахуванням поданої заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача його грошових зобов'язань за договором № Г/КВ841 від 15.03.2016 та наявністю у позивача права вимоги до відповідача за вказаним договором, у відповідності до договору № 1 про відступлення права вимоги від 17.08.2017.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджується матеріалами справи, 15.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛА - ТОРГ», як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012», як покупцем було укладено Договір поставки № Г/КВ 841 (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених договором.

Товаром за договором є вода та напої, у накладній вказується перелік товарів, що поставляються і базові ціни на них (п. 1.2. договору).

В п. 2.2.3. договору покупець зобов'язався оплатити товар згідно з розділом 4 договору.

Ціна, кількість, асортимент товару визначається в національній валюті України та вказуються в накладних, що визнаються специфікаціями та є невід'ємною частиною договору (п. 3.1. договору).

Загальна вартість товарів, що постачаються за цим договором складається із вартості усіх товарів отриманих по накладним але не повинна перевищувати 1 000 000, 00 грн. із урахуванням ПДВ (п. 3.2. договору). Вартість договору визначається як сума накладних на товар, переданий покупцю в рамках договору (п. 3.3. договору).

Згідно з п. 4.1., 4.2. договору покупець оплачує вартість товару протягом 7 (семи) календарних днів з моменту поставки, моментом оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 9.3. договору передбачена відповідальність за порушення умов договору, так у випадку недотримання покупцем термінів оплати передбачених п. 4.1 та 7.2. договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 9.6 загальний строк позовної давності за цим договором становить три роки, нарахування неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов'язань також припиняється через три роки з дня коли зобов'язання повинно бути виконане.

Договір діє з дати його підписання та діє до 31.12.2016. Договір вважається пролонгованим на строк до офіційного повідомлення, яке постачальник надає покупцю у формі листа за 30 календарних днів до припинення договору.

15.03.2016 між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору, в якій сторони змінили порядок розрахунків передбачений пунктом 4.1, відповідно до якого покупець сплачує вартість товару протягом 21 (двадцять один) календарного дня з моменту поставки.

Із матеріалів справи вбачається, що за період з 23.03.2016 по 22.04.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛА - ТОРГ» поставило відповідачу за договором товар на загальну суму 108 514, 60 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних підписаних сторонами. Відповідачем поставлений товар оплачений не був, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЛА - ТОРГ» зверталося до відповідача з претензіями від 22.09.2016 та 12.03.2017, 30.05.2017 про погашення заборгованості, і оскільки заборгованість погашена не було звернулося до суду із цим позовом.

Із матеріалів справи, також вбачається, що 17.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛА - ТОРГ», як первісним кредитором та позивачем, як новим кредитором було укладено договір № 1 про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору новий кредитор стає кредитором боржника (відповідача) за договором поставки № Г/КВ841 від 15.03.2016 між первісним кредитором та ТОВ «Авторитет - 2012» . Сума боргу складає сукупність всіх сум заборгованості боржника перед первісним кредитором станом на момент укладення цього договору, в тому числі основний борг в розмірі 109 478, 40 грн., інфляційні нарахування 15 517, 94 грн., відсотки за користування грошовими коштами 3 531, 00 грн., штрафні санкції 35 552, 59 грн., що нараховані на суму основного боргу.

Доказів оплати поставленого за договором товару відповідачем на користь позивача, як нового кредитора матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є вимога позивача до відповідача про стягнення з останнього 108 514, 60 грн. основного боргу, 34 005, 12 грн. пені за період прострочення з 13.04.2016 по 25.05.2017, 14 728, 86 грн. інфляційного збільшення боргу за період з квітня 2016 року по квітень 2017 року, 3 377, 00 грн. 3 % річних за період прострочення з 13.04.2016 по 25.05.2017.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛА - ТОРГ» та відповідачем за своєю правовою природою укладено договір поставки.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України).

Як встановлено судом, на виконання умов договору відповідачу був поставлений товар в кількості обумовленій договором (за період з 23.03.2016 по 22.04.2016 на загальну суму 108 514, 60 грн.), проте відповідач свої зобов'язання по оплаті поставленого товару, у строк встановлений договором, не виконав, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже з боку відповідача було допущено порушення умов договору, відповідно постачальник набув право вимагати оплати товару.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 ГК України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 ГК України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6).

У відповідності до п. 9.3. договору у випадку недотримання покупцем термінів оплати передбачених п. 4.1 та 7.2. договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛА - ТОРГ» була правомірно нарахована пеня у відповідності до п. 9.3. договору, в розмірі 34 005, 12 грн. за період прострочення з 13.04.2016 по 25.05.2017, оскільки судом встановлено порушення відповідачем строків виконання грошового зобов'язання. При здійсненні перевірки розрахунку пені нарахованої відповідачу, судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснений правильно.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛА - ТОРГ» на суму заборгованості за договором 3 % річних за період прострочення з 23.03.2016 по 22.04.2016 в розмірі 3 377, 00 грн. та індексу інфляції на суму боргу за квітень 2016 року - квітень 2017 року в розмірі 14 728, 86 грн., повністю відповідає положенням ст. 625 ЦК України. При здійсненні перевірки розрахунків 3% річних та індексу інфляції, нарахованих відповідач, судом встановлено, що вказані розрахунки здійснені правильно.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що право вимоги за договором в розмірі 109 478, 40 грн. основного боргу, 15 517, 94 грн. інфляційних нарахувань, 3 531, 00 грн. відсотків за користування грошовими коштами та 35 552, 59 грн. штрафних санкцій було відступлено постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛА - ТОРГ» на користь позивача, докази чого наявні в матеріалах справи. Отже, у позивача наявне право вимоги за договором до відповідача в загальному розмірі 160 626, 58 грн., з яких 108 515, 60 грн. основного боргу, 34 005, 12 грн. пені, 3 377, 00 грн. 3 % річних, 14 728, 86 грн. інфляційне збільшення боргу.

Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем на користь позивача грошових коштів за договором в розмірі 160 626, 58 грн. та/або в будь - якому іншому розмірі, суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення з відповідача за договором 108 515, 60 грн. основного боргу, 34 005, 12 грн. пені, 3 377, 00 грн. 3 % річних та 14 728, 86 грн. інфляційного збільшення боргу обґрунтований, підтверджується зібраними у справі доказами, відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин та враховуючи викладене вище позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ст. 49 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати по сплаті судового збору, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" внормовано, що зайво сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За таких підстав, позивачу слід повернути зайво сплачений судовий збір, але оскільки позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору, зайво сплачений судовий збір не повертається судом.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2012" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 6; ідентифікаційний код 38650546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська компанія Гуд Фуд" (18030, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Пацаєва, буд. 2/1, офіс 3; ідентифікаційний код 40897896) 108 515 (сто вісім тисяч п'ятсот п'ятнадцять) грн. 60 коп. основного боргу, 34 005 (тридцять чотири тисячі п'ять) грн. 12 коп. пені, 14 728 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 86 коп. інфляційних втрат, 3 377 (три тисячі триста сімдесят сім) грн. 00 коп. 3 % річних та 2 409 (дві тисячі чотириста дев'ять) грн. 40 коп. судових витрат.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 18.10.2017.

Суддя І.В.Усатенко