номер провадження справи 12/123/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 Справа № 908/1582/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1582/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго

до відповідача: Запорізької міської ради

про визнання договору оренди землі від 21.09.2006 року, поновленим на той самий строк (на десять років) і на тих самих умовах в редакції додаткової угоди до договору, наданої позивачем

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 330 від 05.07.2017 року, ОСОБА_2, довіреність № 333 від 10.08.2017 року

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № 01/02-16/01451 від 02.06.2017 року

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.09.2017 року за обопільним клопотанням представників сторін строк розгляду справи був продовжений на підставі ст. 69 ГПК України на пятнадцять календарних днів до 16.10.2017 року.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Запорізької міської ради, в якій просить визнати поновленим на той самий строк (на десять років) і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року, укладений ПАТ «Запоріжжяобленерго» і Запорізькою міською радою, зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.02.2007 року за № 09 в наступній редакції додаткової угоди:

Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учнівська та вул. Марата від 21.09.2006 р. (зареєстрованого 19.02.2007 р. за № 09)

м. Запоріжжя «____» _________ 2017 р.

Запорізька міська рада, іменована надалі «Орендодавець», в особі міського голови ОСОБА_4, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з одного боку, і

Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго, іменоване надалі «Орендар», в особі в.о. генерального директора ОСОБА_5, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, разом надалі сторони, керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі», уклали цю Додаткову угоду про нижченаведене:

1. Поновити договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учнівська та вул. Марата від 21.09.2006 р. (зареєстрований 19.02.2007 р. за № 09) та продовжити строк його дії на 10 (десять) років з 19.02.2017 р.

2. Додаткова угода складена в трьох примірниках: один - для Орендодавця, один - для Орендаря, один - для зберігання в органі, який провів державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

3. Додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учнівська та вул. Марата від 21.09.2006 р. (зареєстрованого 19.02.2007 р. за № 09) і набирає чинності з моменту підписання її сторонами та державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Орендодавець Орендар

Міський голова В.о. генерального директора

_____________ В.В. ОСОБА_6 ОСОБА_5

31.08.2017 року на адресу суду від позивача надійшли пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає наступне:

- листом вих. № 44016/10/28-10-47-02-19 від 21.08.2017 року Запорізьке управління офісу великих платників податків ДФС повідомило, що проведеним аналізом даних інтегрованої картки платника ПАТ «Запоріжжяобленерго» з орендної плати з юридичних осіб встановлено, що станом на 30.09.2016 року у підприємства відсутня заборгованість, податковий борг по платежу з орендної плати розмірі 90501,50 грн. виник станом на 30.10.2016 року;

- визнає, що дійсно станом на 30.10.2016 року у ПАТ «Запоріжжяобленерго» виникла заборгованість зі сплати орендної плати за вересень 2016 року, яка постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2016 року у справі № 808/3176/16 була розстрочена до 30.11.2017 року у розмірі 45250,75 грн. та 29.12.2017 року у розмірі 45250,75 грн. ПАТ «Запоріжжяобленерго» 07.06.2017 року було погашено зазначену заборгованість, що підтверджується платіжним дорученням № 44887;

- орендна плата за договором оренди землі за жовтень 2016 липень 2017 року була сплачена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями № 34110 від 03.03.2017 року, № 36879 від 23.03.2017 року, № 39118 від 19.04.2017 року, № 39117 від 19.04.2017 року, № 41864 від 10.05.2017 року, № 42524 від 11.05.2017 року, № 44775 від 06.06.2017 року, № 48084 від 31.07.2017 року, № 48085 від 31.07.2017 року, № 48086 від 31.07.2017 року;

- станом на 31.08.2017 року у ПАТ «Запоріжжяобленерго» відсутня заборгованість перед бюджетом зі сплати орендної плати за землю за договором оренди землі від 21.09.2006 року, що також підтверджується довідкою позивача від 31.08.2017 року № 011-06/13686.

06.09.2017 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить викликати в судове засідання в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору представника Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Відповідач у справі Запорізька міська рада, 06.09.2017 року надав суду в порядку ст. 59 ГПК України, відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- між Запорізькою міською радою та ПАТ «Запоріжжяобленерго» був укладений договір оренди землі № 09 від 21.09.2006 року, зареєстрований 19.02.2007 року строком до 19.02.2017 року;

- як вбачається з п. 8 даного договору строк дії договору сплинув 19.02.2017 року та не був поновленим на новий строк;

- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено;

- позивач в порушення п.п. 32 та 33 договору, а також п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» фактично продовжує користуватися даною земельною ділянкою, тим самим зволікаючи на істотні умови даного договору;

- вказує, що Управлінням земельних відносин Запорізької міської ради відповідно до регламенту Запорізької міської ради № 37 від 05.11.2014 року на адресу позивача було направлено відповіді на листи позивача (від 03.03.2017 року вих. № 419/02-03 та від 25.04.2017 року вих. № 836/02-03) з розясненням подальшого розгляду даного питання, про що позивачу було зазначено надати до управління технічну документацію для вирішення питання, на що позивач не вважав за потрібне слідувати даному порядку та з відповідними документами до управління не звертався;

- зазначає, що на момент вирішення питання укладання додаткової угоди в Україні відбулися чисельні зміни в законодавстві щодо нормативної грошової оцінки, Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 11/35 від 18.05.2011 року «Про затвердження зразку договору оренди землі в м. Запоріжжі» та з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», згідно з яким змінюється порядок та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно;

- стаття 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що поновлення договору оренди землі здійснюється шляхом укладення додаткової угоди;

- предметом даного позову є встановлення юридичного факту визнати договір поновленим, що не відповідає способам захисту, передбаченим ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України, та не призведе до реального захисту прав позивача у спірних відносинах, оскільки закон вимагає укладення між сторонами додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення;

- рішенням Запорізької міської ради № 37 від 05.11.2014 року затверджено регламент «По розгляду заяв громадян та юридичних осіб з питань оформлення земельних ділянок у місті Запоріжжі», у ч. 2 якого чітко зазначено порядок поновлення договору оренди (в порядку, встановленому ст. 33 Закону України «Про оренду землі) земельної ділянки, укладеного з громадянином, фізичною особою-підприємцем та юридичною особою;

- в п. 2.2. даного регламенту зазначено, що до листа-повідомлення заявника щодо поновлення договору оренди землі серед іншого додається рішення виконкому Запорізької міської ради попередніх років про відведення та передачу земельної ділянки в оренду, в т.ч. рішення про внесення змін в раніше прийняті рішення, а також довідка податкової інспекції про фактичну сплату орендної плати за земельну ділянку за останні 3 роки;

- із листів-повідомлень позивача № 001-30/477 від 13.01.2017 року та № 001-30/5569 від 05.04.2017 року з питань поновлення договору оренди землі в додатках відсутні посилання на вказану документацію, тобто позивачем не додавалися такі документи;

- необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, за відсутності такого рішення зобовязати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або ж його поновити неможливо, оскільки це суперечить вимогам законодавства;

- спірний договір оренди припинився з підстав, передбачених ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та п. 33 договору оренди землі, даний договір не підлягає поновленню за рішенням суду, а є припиненим в силу відповідної вказівки закону (імперативної норми). Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Безпосередньо в судовому засіданні 07.09.2017 року представник відповідача надав із супровідним листом документи для долучення до матеріалів справи. Разом з тим представник відповідача в судовому засіданні повідомив суду, що подане клопотання про виклик в судове засідання в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору для надання пояснень представника Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради є фактично клопотанням в порядку ст. 30 ГПК України, у звязку з чим просив суд викликати в судове засідання представника Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради саме для надання пояснень по справі.

Ухвалою господарського суду від 07.09.2017 року задоволено клопотання відповідача, на підставі приписів ст. 30 ГПК України викликано в судове засідання для дачі пояснень уповноваженого представника Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, зобовязавши надати письмові пояснення щодо порядку реєстрації додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок щодо поновлення вказаних договорів на новий строк.

19.09.2017 року на адресу суду від позивача надійшли пояснення на відзив відповідача згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає наступне:

- умовами п. 29 укладеного договору оренди землі передбачено зобовязання орендаря після закінчення строку договору оренди землі або його поновити, або повернути земельну ділянку орендодавцю за його вимогою;

- керуючись ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач направив відповідачу листа № 001-30/5569 від 05.04.2017 року про документальне оформлення шляхом підписання сторонами додаткової угоди поновлення договору оренди, на що отримав відповідь від 25.04.2017 року № 836/02-03, в якій зазначено що «укладення додаткової угоди до договору оренди землі в даному випадку неможливо, в даному випадку Вам необхідно укласти з міською радою новий договір оренди землі» та для подальшого розгляду питання поновлення договору оренди землі надати визначений у листі перелік документів;

- з огляду на зміст листа від 25.04.2017 року № 836/02-03 відповідач не заперечував проти поновлення договору оренди землі в розумінні ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що було також підтверджено представником відповідача у судовому засіданні 07.09.2017 року, а запропонував надати документи для подальшого розгляду питання поновлення договору оренди землі, тобто відмови у пролонгації договору оренди землі позивач не отримав;

- надання будь-яких документів, крім додаткової угоди ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не передбачено, вимога орендодавця про необхідність надання оригіналу та завіреної копії технічного паспорту на будівлі, які розташовані на земельній ділянці з витягом про реєстрацію права власності, правовстановлюючі документи юридичної особи, рішення минулих років про відведення земельної ділянки з правовстановлюючим документом на земельну ділянку не є істотною умовою договору оренди землі, за яким сторони повинні досягнути домовленості;

- у звязку з тим, що відповідачем лист із запереченням у поновленні договору оренди землі в передбачений ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» строк не направлявся, не вчинялись дії, направлені на розірвання договору оренди землі, не заявлялось вимоги щодо повернення внаслідок відсутності договірних відносин земельної ділянки, у примусовому порядку земельна ділянка у позивача не вилучалась, договір оренди землі від 21.09.2006 року вважається поновленим;

- позивач після закінчення строку дії договору продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати за неї орендну плату, заперечень щодо отримання орендної плати за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року відповідач не направляв, не вчиняв дії щодо повернення сплачених позивачем грошових коштів, зазначене свідчить про визнання самим відповідачем наявності між ним та позивачем діючих правовідносин з оренди землі за договором від 21.09.2006 року;

- будь-які листи з боку відповідача щодо необхідності внесення змін до договору, збільшення або зменшення орендної плати у звязку з прийняттям орендодавцем рішення, неналежного виконання умов договору в частині внесення орендної плати, на адресу позивача не направлялись;

- орендодавець не позбавлений права, в тому числі й в судовому порядку внести зміни в договір оренди землі стосовно розміру орендної плати та грошової оцінки землі, які в силу Закону України «Про оренду землі» та Податкового кодексу України є обовязковими для сторін;

- положеннями Закону України «Про оренду землі» не передбачено прийняття органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності);

- нормами чинного законодавства прямо встановлена обовязковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту поновлення договору та передбачена можливість укладення правочинів про зміну договору за рішенням суду, а відтак способом захисту порушеного права є укладення додаткової угоди (аналогічна правова позиція викладена в постанові Донецького апеляційного господарського суду від 16.12.2015 року у справі № 908/3587/15). Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Безпосередньо в судовому засіданні 20.09.2017 року представник відповідача надав суду із супровідним листом документи для приєднання до матеріалів справи. Разом з тим представник відповідача надав доповнення до відзиву на позовну заяву згідно ст. 22 ГПК України, в якому зазначає наступне:

- із змісту статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197, 283 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 ЗК України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок;

- тобто як і кожен власник ці органи вправі на власний розсуд вирішувати питання щодо використання своїх правомочностей по володінню, користуванню та розпорядженню обєктами державної та комунальної власності.

Безпосередньо в судовому засіданні 20.09.2017 року представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надав пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких зазначає:

- порядок державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року;

- відповідно до п. 6 вказаного Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком;

- згідно з п. 9 Порядку разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав;

- згідно зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у строк, що не перевищує пяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав;

- ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює особливості державної реєстрації прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, а саме: рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (оренду) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав, під час проведення державної реєстрації права користування (оренда) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які передають ділянки у власність чи користування;

- згідно зі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі додаткової угоди;

- за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або відмови в такій реєстрації.

13.10.2017 року на адресу суду від позивача надійшли пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній додатково зазначає наступне:

- 05.10.2017 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» листом № 011-30/15873 звернулося ще раз до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС з проханням надати інформацію про відсутність заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 03.10.2017 року зі сплати орендної плати до місцевого бюджету за договором оренди землі від 21.09.2006 року за адресою: м. Запоріжжя, перехрещення вул. Учнівська та вул. Марата;

- листом № 53223/10/28-10-47-02-19 від 13.10.2017 року Запорізьке управління Офісу великих платників податків ДФС повідомило, що відповідно до розділу ІІ декларації ПАТ «Запоріжжяобленерго» з орендної плати річна сума нарахувань за 2017 рік за земельну ділянку за адресою: м. Запоріжжя, перехрещення вул. Учнівська та вул. Марата складає 298,64 грн., за період січень серпень 2017 року на зазначену земельну ділянку підлягало сплаті 199,12 грн., проведеним аналізом інтегрованої картки платника встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» сплачена сума орендної плати в розмірі 199,12 грн.;

- таким чином станом на 03.10.2017 року у ПАТ «Запоріжжяобленерго» відсутня заборгованість перед бюджетом зі сплати орендної плати за землю за договором оренди землі від 21.09.2006 року.

Представники позивача в судовому засіданні 17.10.2017 року підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.10.2017 року проти позову заперечив.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 21.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (новим найменуванням якого є Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго), далі - Орендар, та Запорізькою міською радою, далі Орендодавець, укладений договір оренди землі, далі Договір, відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець відповідно до рішення тридцять другої сесії четвертого скликання Запорізької міської ради № 13/97 від 28.04.2006 року надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування розвантажувальної КТП 6/0,4 кВ, яка знаходиться: м. Запоріжжя, перехрещення вул. Учнівської та вул. Марата.

До вказаного Договору були підписані додаткові угоди від 17.12.2008 року та від 31.08.2009 року.

Згідно з пунктами 2 5 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0015 га. На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: розвантажувальна КТП 6/0,4кВ Орендаря, інші обєкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом з розвантажувальною КТП 6/0,4кВ. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 907 грн. 35 коп. (в цінах 2006 року).

Умовами п. 9 Договору (в редакції додаткової угоди від 31.08.2009 року) сторони визначили, що орендна плата вносить Орендарем у грошовій формі в розмірі 29 грн. 57 коп., що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2009 року із врахуванням часткового звільнення орендаря від сплати орендної плати на 2009 рік, згідно рішення Запорізької міської ради № 6 від 19.11.2008 року та Запорізької міської ради № 7 від 27.11.2008 року.

Пунктами 10, 11 Договору (в редакції додаткової угоди від 17.12.2008 року) визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору чи продовження його дії. Орендна плата вноситься щомісячно, рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету м. Запоріжжя 0002 у відділенні Держказначейства у м. Запоріжжя Головного управління Держказначейства України в Запорізькій області, МФО 813015, ЕДРПОУ 34677145, код 13050200.

Згідно з п. 13 Договору земельна ділянка передається в оренду для: розташування розвантажувальної КТП 6/0,4кВ.

Умовами пунктів 16, 18 Договору сторони визначили, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розроблення проекту відведення. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у договорі за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невідємним додатком до договору. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у пятиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно з пунктом 38 Договору цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.02.2007 року за № 09, а отже, Договір набрав чинності з 19.02.2007 року.

Умовами пункту 8 Договору сторони дійшли згоди, що договір укладено на десять років. Тобто договір діяв з 19.02.2007 року до 19.02.2017 року.

Пунктом 29 Договору передбачено, що Орендар зобовязаний після закінчення строку договору оренди землі договір поновити або повернути земельну ділянку Орендодавцю за його вимогою в належному стані.

Як свідчать матеріали справи, за актом прийому-передачі від 19.02.2007 року Орендодавець згідно умов договору передав, а Орендар (позивач) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий № :04:023:0130, загальною площею 0,0015 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, перехрещення вул. Учнівської та вул. Марата, на якій знаходиться розвантажувальна КТП 6/0,4кВ орендаря.

У зв'язку з тим, що строк договору оренди землі закінчувався позивач, керуючись частинами 1, 2, 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», звернувся до відповідача з листом вих. № 001-30/477 від 13.01.2017 щодо поновлення договору оренди землі, в якому повідомило про свій намір поновити термін дії договору оренди землі від 21.09.2006 року, зареєстрованого № 09 від 19.02.2007 року, на 10 років, а саме з 19.02.2017 року. До вказаного листа були надані примірники проекту додаткової угоди, які позивач просив відповідача розглянути у місячний термін, підписати, скріпити печаткою та повернути. Вказаний лист відповідач отримав згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 15.02.2017 року.

Листом № 419/02-03 від 03.03.2017 року Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради з посиланням на численні зміни у законодавстві, прийняття Запорізькою міською радою рішень № 35 від 18.05.2011 року та № 29 від 26.06.2013 року «Про затвердження зразку договору оренди землі у м. Запоріжжі» повідомило, що укладання додаткової угоди до договору оренди землі в даному випадку неможливо. При цьому Управління зазначило, що в даному випадку необхідно укласти з міською радою новий договір оренди землі, а також розяснило, що для розгляду питання поновлення договору оренди землі по вул. Марата/ Учнівській необхідно надати завірені копії технічного паспорту на будівлі, які розташовані на зазначеній земельній ділянці з витягом про реєстрацію права власності, правовстановлюючі документи юридичної особи, рішення минулих років про відведення земельної ділянки з правовстановлюючим документом на земельну ділянку, а також довідку інспекції по Дніпровському району щодо відсутності заборгованості з орендної плати за земельну ділянку.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з листом № 001-30/5569 від 05.04.2017 року щодо поновлення договору оренди землі та підписання додаткової угоди до договору оренди землі, в якому з посиланням на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» фактичне продовження користування орендованою земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, виконання свої зобов'язань за договором, сплату орендної плати та відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі листа - повідомлення відповідача про заперечення у поновленні договору оренди землі просить розглянути в місячний строк додаткову угоду, підписати її, скріпити печаткою та повернути. До вказаного листа були додані примірники додаткової угоди від 04.04.2017 року про поновлення договору на 10 років з 19.02.2017 року.

На вищезазначений лист Управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради було надано відповідь № 836/02-03 від 25.04.2017 року про неможливість підписання додаткової угоди з тих самих підстав, які раніше було зазначено у листі № 419/02-03 від 03.03.2017 року, та зазначено про необхідність надання до Управління визначеного у листі переліку документів з метою подальшого розгляду питання поновлення договору оренди землі.

Позивач в позові зазначає, що позивачем виконані вимоги, передбачені ст. 33 Закону України «Про оренду землі» для поновлення договору оренди, а відповідачем, в свою чергу не здійснено дій, які б сприяли такому поновленню, додаткову угоду не підписано. При цьому зазначає, що у зв'язку з тим, що відповідачем лист із запереченням у поновленні договору оренди землі в передбачений частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» строк не направлявся, не вчинялись дії, направлені на розірвання договору оренди землі, не заявлялось вимоги щодо повернення внаслідок відсутності договірних відносин земельної ділянки, яка є предметом договору оренди землі, у примусовому порядку земельна ділянка у позивача не вилучалась, це свідчить про фактичну наявність та продовження між сторонами орендних відносин за договором оренди землі від 21.09.2006 року (зареєстрованого 19.02.2007) на той самий строк та на тих же умовах. До того ж, відповідачем заперечень щодо отримання орендної плати за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року (зареєстрованого 19.02.2007) не надходило, не вчинялись дії щодо повернення сплачених позивачем грошових коштів стосовно її сплати, що свідчить про визнання самим відповідачем наявності між ним та позивачем діючих правовідносин з оренди землі за договором від 21.09.2006 року. Відтак законодавство визнає такий договір оренди землі поновленим в силу прямої вказівки положень ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», проте орендодавець не підписав додаткову угоду, обов'язковість укладення якої передбачена даною нормою.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши та дослідивши надані до матеріалів справи докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладений договір оренди землі, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України Про оренду землі № 161-XIV від 06.10.1998 року далі Закон. Сторони у справі досягли всіх суттєвих умов передбачених законом для договорів даного виду: зокрема щодо предмету оренди, за його індивідуально визначеними ознаками, ціни, строку його дії, а тому він вважається укладеним згідно вимог ст. ст. 13-16 Закону, п. п. 1, 2 ст. 180, п. 1 ст. 181, ст. 283 ГК України та ст. ст. 627, 628, 638, 759 ЦК України.

Нормою ст. 1 Закону України Про оренду землі визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частинами 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктами 1, 4 ст. 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб; центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з приписами ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є строк дії договору оренди.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 19 Закону України Про оренду землі строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Як зазначено вище, пунктом 8 Договору встановлено, що договір укладено на десять років.

Згідно з пунктом 38 Договору цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Таким чином, враховуючи дату державної реєстрації Договору, строк його дії складає з 19.02.2007 року до 19.02.2017 року.

Предметом спору в даній справі є вимога позивача про визнання поновленим на той самий строк (на десять років) і на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року, укладеного ПАТ «Запоріжжяобленерго» і Запорізькою міською радою, зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.02.2007 року за № 09 в редакції додаткової угоди, запропонованої позивачем в позові.

Умови та порядок поновлення договору оренди землі врегульовані приписами ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Нормою вказаної статті Закону встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

З вищевикладеної норми вбачається, що стаття 33 Закону України Про оренду землі фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди: 1) внаслідок використання орендарем свого переважного права на поновлення строку дії договору, та 2) у разі продовження орендарем користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

Для застосування частини 1 ст. 33 Закону України Про оренду землі необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Аналіз норми частини 1 ст. 33 Закону України Про оренду землі свідчить, що у орендаря виникає право на продовження дії договору у разі: належного виконання умов договору; своєчасного звернення з листом-повідомленням до орендодавця; надсилання на адресу орендодавця проекту додаткової угоди; відсутність заперечень орендодавця щодо подальших правовідносин.

При цьому конструкція норми частини 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає обовязок орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою заявлених у справі позовних вимог є приписи ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Нормою ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 08.09.2015 року у справі № 910/5527/15-г, від 02.11.2015 року у справі № 908/257/15-г, від 08.12.2015 року у справі № 909/964/14.

Матеріали справи свідчать, що позивач здійснив волевиявлення щодо продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки на новий строк, звернувшись до відповідача з листом-повідомленням № 001-30/477 від 13.01.2017 року, в якому повідомив про свої наміри поновити термін дії договору оренди землі від 21.09.2006 року на 10 років, з 19.02.2017 року. До листа-повідомлення були надані примірники проекту додаткової угоди на продовження договору оренди від 21.09.2006 року. Вказаний лист згідно повідомлення про вручення поштового відправлення був відправлений відповідачу 13.01.2017 року, проте отриманий останнім 15.02.2017 року (а.с. 29).

03.03.2017 року Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради надало відповідь листом № 419/02-03, в якому зазначило про неможливість підписання додаткової угоди до договору оренди землі у звязку з численними змінами у законодавстві, прийняттям Запорізькою міською радою рішень № 35 від 18.05.2011 року та № 29 від 26.06.2013 року «Про затвердження зразку договору оренди землі у м. Запоріжжі». При цьому Управління в листі зазначило про необхідність укладення з міською радою нового договору оренди землі, для чого слід надати до управління визначений у листі перелік документів.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з листом № 001-30/5569 від 05.04.2017 року щодо поновлення договору оренди землі та підписання додаткової угоди до договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». До вказаного листа були додані примірники додаткової угоди від 04.04.2017 року про поновлення договору на 10 років з 19.02.2017 року.

На вищезазначений лист Управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради було надано відповідь № 836/02-03 від 25.04.2017 року про неможливість підписання додаткової угоди з тих самих підстав, які раніше було зазначено у листі № 419/02-03 від 03.03.2017 року, та зазначено про необхідність надання до Управління визначеного у листі переліку документів з метою подальшого розгляду питання поновлення договору оренди землі.

З аналізу змісту листів Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради № 419/02-03 від 03.03.2017 року та № 836/02-03 від 25.04.2017 року вбачається, що відповідач у справі фактично не заперечував проти продовження правовідносин з ПАТ «Запоріжжяобленерго» щодо оренди земельної ділянки, яка була предметом договору оренди землі від 21.09.2006 року, втім з посилання на зміни в законодавстві зазначив про необхідність укладення нового договору. Тобто позивач не отримав відмову в поновленні договору оренди землі від 21.09.2006 року на новий строк.

Посилання відповідача в листах-відповідях на численні зміни в законодавстві та необхідність укладення нового договору є необґрунтованими, оскільки ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає можливість зміни умов договору оренди землі при поновленні договору оренди землі за згодою сторін. Втім, будь-які докази звернення відповідача до позивача з пропозиціями щодо зміни істотних умов договору оренди землі від 21.09.2006 року у звязку зі змінами в законодавстві в матеріалах справи відсутні.

З аналізу змісту норми ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що визначальне значення для можливості поновити строк дії договору оренди землі за вказаною нормою, є саме відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Втім будь-які докази наявності листів-повідомлень відповідача про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору відповідачем не надані (тобто за період з 20.02.2017 року по 20.03.2017 року).

Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач, після закінчення строку дії договору, продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати за неї орендну плату.

Так, в матеріалах справи містяться надані позивачем докази в підтвердження належного виконання ним обовязків за договором оренди, а саме:

- платіжні доручення № 39117 від 19.04.2017 року, № 41864 від 10.05.2017 року, № 42524 від 11.05.2017 року, № 44775 від 06.06.2017 року про сплату податкового боргу з оренди землі за період з січня 2017 року по квітень 2017 року (а.с. 58-59);

- платіжні доручення № 480084 від 31.07.2017 року, № 48085 від 31.07.2017 року, № 48086 від 31.07.2017 року, № 52617 від 02.10.2017 року про сплату за оренду землі по вул. Учнівська/Марата за травень 2017 року липень 2017 року (а.с. 60-61);

- податкова декларація з плати за землю (орендна плата) за 2017 рік, в якій задекларована річна сума орендної плати за договором, зареєстрованим за № 09 щодо земельної ділянки загальною площею 0,0015 га в сумі 298,64 грн. з квитанцією № 2 про прийняття вказаної декларації (а.с. 69-74).

Вказані докази свідчать, що позивач належно виконує обовязки орендаря за умовами договору оренди землі, зокрема, використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, сплачує орендну плату.

При цьому зазначені вище докази також свідчать, що земельна ділянка загальною площею 0,0015 га станом на час розгляду справи перебуває в користуванні позивача, тобто позивач продовжує користуватись вказаною земельною ділянкою.

Відтак, враховуючи, що орендар (позивач) належно виконує обовязки за договором оренди землі, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і протягом одного місяця після закінчення строку договору відсутній лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в даній справі в силу прямої вказівки ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач довів суду факт виконання ним вимог, передбачених ст. 33 Закону України Про оренду землі для поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року, зареєстрованого за № 09 від 21.09.2006 року, в тому числі довів наявність підстав для поновлення вказаного договору на новий строк. Натомість відповідач не здійснив дій, які б сприяли такому поновленню, додаткову угоду не підписав. Крім того, після закінчення строку договору відповідач не просив повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі. Зволікаючи з поновленням договору оренди відповідач порушив права позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

В абзаці 4 пункту 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України наголошує, що від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що способи захисту прав юридичних та фізичних осіб на земельні ділянки, визначені статтею 152 Земельного кодексу України, положення якої у відповідних правовідносинах підлягають переважному застосуванню перед нормами ЦК України та ГК України.

В свою чергу, ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України унормовано, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і

запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого

самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відтак, ефективним та передбаченим законом способом захисту права позивача є прийняття судом рішення про поновлення договору.

За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго до Запорізької міської ради про визнання договору оренди землі від 21.09.2006 року, поновленим на той самий строк (на десять років) і на тих самих умовах в редакції додаткової угоди до договору, наданої позивачем, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Як свідчить зміст позовної заяви позивач просить визнати поновленим договір оренди земельної ділянки площею 0,0015 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, на перехрещенні вул. Учнівської та вул. Марата від 21.09.2006 року, який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.02.2007 року за № 09, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором в редакції додаткової угоди, запропонованої позивачем.

Строк, на який позивач просить продовжити дію Договору згідно з запропонованою в позовній заяві редакцією додаткової угоди, відповідає строку, на який укладався договір оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року (10 років). Інші істотні умови договору оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року даною додатковою угодою не змінюються. Тому зміст даної додаткової угоди не суперечить умовам договору оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

В даному випадку нормами чинного законодавства прямо встановлена обовязковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту поновлення договору та передбачена можливість укладення правочинів про зміну договору за рішенням суду. А відтак, способом захисту порушеного права є укладення додаткової угоди. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Донецького апеляційного господарського суд від 16.12.2015 року у справі № 908/3587/15).

Враховуючи те, що після закінчення строку дії договору оренди, позивач продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою та належним чином виконує договірні зобов'язання в частині внесення орендної плати та той факт, що орендодавець протягом встановленого чинним законодавством місячного строку, не скористався наданим йому правом на звернення до позивача з запереченням у поновленні договору оренди землі та звільнення земельної ділянки, проте продовжував отримувати орендну плату у відповідності до умов договору оренди землі, тому договір оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року підлягає визнанню поновленим на умовах додаткової угоди в редакції, викладеній в позовній заяві.

Відповідно до ст. 84 ГПК України, у спорі, що виник при укладенні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Зазначена правова позиція викладена у п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року Про судове рішення.

З приводу викладених відповідачем заперечень проти позовних вимог суд вважає зазначити наступне.

Твердження відповідача про те, що строк дії Договору закінчився 19.02.2017 року та не був поновлений є необґрунтованими, оскільки по-перше, п. 29 Договору передбачений обовязок Орендаря після закінчення строку дії договору оренди землі договір поновити або повернути земельну ділянку Орендодавцю за його вимогою, подруге, можливість поновити договір також передбачена приписами ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в тому числі на підставі ч. 6 вказаної статті внаслідок продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі. Матеріали справи свідчать, що позивач намагався поновити строк дії Договору в позасудовому порядку, але відповідач його вимоги не задовольнив, додаткову угоду не підписав. Натомість позивач продовжив користуватися земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору, і не отримавши письмове заперечення відповідача проти поновлення договору, вказаний договір підлягає визнанню поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в силу ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Відтак, висновки відповідача про те, що строк дії Договору закінчився 19.02.2017 року є передчасними.

Позиція відповідача про те, що вимога про визнання договору поновленим не відповідає способам захисту, передбаченим ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України, та не призведе до реального захисту прав позивача у спірних відносинах є хибною, оскільки вказана вимога узгоджується з приписами ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Для оформлення факту поновлення договору оренди землі нормами чинного законодавства прямо встановлена обовязковість оформлення додаткової угоди, відтак способом захисту порушеного права є визнання договору поновленим з викладенням редакції відповідної додаткової угоди про поновлення дії договору.

Твердження відповідача про необхідність надання переліку додаткових документів для поновлення договору оренди землі не відповідає положенням ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки в даній правовій нормі не передбачено обовязку орендаря надавати такі документи, окрім проекту додаткової угоди.

Разом з тим поновлення договору оренди землі у разі продовження користування орендарем землею за відсутності заперечень іншої сторони протягом одного місяця після закінчення строку договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відбувається без прийняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. покладаються на відповідача у справі Запорізьку міську раду, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.10.2017 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 13, 15, 19, 33 Закону України Про оренду землі, ст. ст. 93, 122 ЗК України, ст. ст. 16, 627, 628, 638, 759 ЦК України, ст. ст. 179, 180, 181, 187, 283 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго до Запорізької міської ради задовольнити.

2. Визнати поновленим на той самий строк (на десять років) і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 21.09.2006 року, укладений між ПАТ Запоріжжяобленерго і Запорізькою міською радою, зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.02.2007 року за № 09 в наступній редакції додаткової угоди:

Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учнівська та

вул. Марата від 21.09.2006 року (зареєстрованого 19.02.2007 р. за № 09)

м. Запоріжжя «____» _________ 2017 р.

Запорізька міська рада, іменована надалі Орендодавець, в особі міського голови ОСОБА_4 з одного боку, і

Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго, іменоване надалі Орендар, в особі в.о. генерального директора ОСОБА_5, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, разом надалі сторони, керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі», уклали цю додаткову угоду про нижченаведене:

1. Поновити договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учнівська та вул. Марата від 21.09.2006 року (зареєстрований 19.02.2007 р. за № 09) та продовжити строк його дії на 10 (десять) років з 19.02.2017 року.

2. Додаткова угода складена в трьох примірниках: один для Орендодавця, один для Орендаря, один для зберігання в органі, який провів державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

3. Додаткова угода є невідємною частиною договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Учнівська та вул. Марата від 21.09.2006 року (зареєстрованого 19.02.2007 р. за № 09) і набирає чинності з моменту підписання її сторонами та державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Орендодавець Орендар

Міський голова В.о. генерального директора

___________В.В. ОСОБА_6 ОСОБА_5

3. Стягнути з Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, , на користь:

- Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, , витрати зі сплати судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 23.10.2017 року

Суддя О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.