РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017Справа №910/14107/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті"
до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"
про про зобов'язання вчинити дії;
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідачаДіденко І.В. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (надалі - відповідач) про зобов'язання останнього передати позивачу оригінали документів, які засвідчують обов'язок боржника та документи, яким забезпечувались кредитні договори, а саме - кредитного договору № 4Ф13786Д від 05.12.2013 та договорів забезпечення.

Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 4Ф13423И/П від 20.10.2016, яким було забезпечено виконання товариства з обмеженою відповідальністю "Фаборіс" (надалі - TOB "Фаборіс") своїх зобов'язань перед позивачем за вищезазначеним кредитним договором № 4Ф13786Д від 05.12.2013, що був укладений між відповідачем та TOB "Фаборіс", а отже - позивач є кредитором TOB "Фаборіс" за даними кредитним договором.

Водночас, позивач вказує на те, що відповідач відмовляється надати позивачу оригінали вище перелічених документів, чим порушує право позивача на визнання його новим кредитором, а тому дії відповідача є незаконними, оскільки позбавляють позивача можливості вільно і на власний розсуд здійснювати свої права як кредитора, та призводять до збільшення терміну розрахунків за зобов'язанням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 18.10.2017.

17.10.2017 позивачем через канцелярію суду надано заяву, в якій він просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки адвокат, який надає правову допомогу позивачу буде зайнятий в іншому судовому засіданні.

Згідно п. п. 3.9.2. роз'яснень постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

З огляду на вищезазначене, заява відповідача , в якій він просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату задоволенню не підлягає.

18.10.2017 відповідачем в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на те, що часткове погашення позивачем зобов'язань за кредитним договором перед позивачем не здійснило припинення зобов'язань, а тому і зміна кредитора не відбулась в повному обсязі, а також відповідач вказує на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач звернувся до нього, як поручителя, з відповідною вимогою, що передбачено умовами договору поруки № 4Ф13423И/П від 20.10.2016.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Представник відповідача в судовому засіданні, що відбулось 18.10.2017 позов не визнав, надав суду усні пояснення по справі.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.10.2017 відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Лайк сіті" (Поручитель) та публічним акціонерним товариства комерційний банк "Приватбанк" (Кредитор) укладено договір поруки № 4Ф13423И/П (надалі - Договір поруки), предметом якого (п. 1. Договору поруки) є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання TOB "Фаборіс", (далі - Боржник) своїх зобов'язань за:

- кредитним договором від 04.07.2013 року №4Ф13423И (далі - Кредитний договір 1), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору 1;

- кредитним договором від 05.12.2013 року №4Ф13786Д (далі - Кредитний договір 2), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору 2;

- кредитним договором від 09.12.2013 року №4Ф13787Д (далі - Кредитний договір 3), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору 3;

Надалі з текстом: Кредитний договір 1,2,3 - Кредитний договір/Кредитні договори.

Пунктом 5 Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання Боржником обов'язку п.1 цього Договору, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

Згідно п. 6 Договору поруки, Поручитель, зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі Кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Відповідно до п. 8 Договору поруки до Поручителя, що виконав обов'язки Боржника за Кредитним договором переходять усі права Кредитора за Кредитним договором і договору (ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення зобов'язань Боржника перед Кредитором за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. Так, за своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поруки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, порядок виконання зобов'язань та строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 553, 554, 555, 556 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ст. ст. 180, 181 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), він вважається укладеним згідно ч. 7 ст. 181 ГК України, оскільки подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст.173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 10 Договору поруки обумовлено, що Кредитор зобов'язаний у випадку виконання Поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати Поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів Банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки Боржника за Кредитним договором.

На підтвердження факту перерахування відповідачу грошових коштів на виконання Договору поруки позивач надав копію платіжного доручення №1378 від 20.10.2016 на суму 26 912 945,87 грн. в зв'язку із чим позивач вказує на те, що ним виконане зобов'язання за Договором поруки, а тому він звертається з вимогою про надання оригіналів документів, зокрема - Кредитного договору.

Згідно положень ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Між тим, законодавцем не передбачено передачу кредитором поручителю саме оригіналів документів, які підтверджують обов'язок боржника, оскільки з огляду на ч. 3 ст. 553 ЦК України та ч. 3 ст. 556 ЦК України поручителем може бути кілька осіб і до кожного з них хто виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.

Ані умовами Договору поруки, ані чинним законодавством України не передбачено обов'язку Кредитора передати Поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника.

За змістом ст. ст. 14, 15, 16 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивачем, у свою чергу, не подано жодних доказів в підтвердження того, що він звертався до відповідача з вимогою надати документи, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Також, позивачем не подано доказів в підтвердження того, що ним були виконані зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків за Кредитним договором в повному обсязі, а отже - позивачем не доведено то, що ним, як поручителем виконано обов'язок TOB "Фаборіс", як боржника за Кредитним договором.

Окрім того, суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідач звернувся до позивача, як поручителя, з відповідною вимогою, яка передбачена умовами Договору поруки, а отже - обов'язок виконання позивачем Договору поруки є недоведений.

В силу положень ст. ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача передати позивачу оригінали документів, які засвідчують обов'язок боржника та документи, яким забезпечувались кредитні договори, а саме - кредитного договору № 4Ф13786Д від 05.12.2013 та договорів забезпечення є необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 23.10.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко