ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Справа № 915/677/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: Цюпко В.Б. - наказ №1 від 02.09.2013, Гроцького О.М. - дов.б/н від 07.08.2017 (у судовому засіданні 17.10.2017),

представника відповідача-1: Доценко С.О., дов.№255/03.1-27 від 11.01.2017 (у судовому засіданні 17.10.2017),

представника відповідача-2: Доценко С.О., дов.№7158/03.1-27 від 02.10.2017 (у судовому засіданні 17.10.2017),

представника ІІІ особи: ОСОБА_5 - договір б/н від 01.03.2016 (у судовому засіданні 17.10.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства «Богополь»

(55200, Миколаївська обл., м.Первомайськ, вул.Радянська, буд.9Б),

до відповідачів: 1. Первомайської міської ради

(55213, Миколаївська обл., м.Первомайськ, вул.Грушевського, буд.3),

2. Виконавчого комітету Первомайської міської ради

(55213, Миколаївська обл., м.Первомайськ, вул.Грушевського, буд.3).

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

ОСОБА_6

(55213, АДРЕСА_1)

про:

- визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету Первомайської міської ради №263 від 08.04.2011 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна» та свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю, котельна №1 від 17.08.2011 по вул.Радянська, 9-в, м.Первомайськ, Миколаївська область;

- визнання незаконним та скасування рішення Первомайської міської ради №5 від 28.03.2012 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»;

- визнання незаконним та скасування рішення Первомайської міської ради №18 від 25.12.2012 «Про надання та вилучення земельних ділянок», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати рішення винесене виконавчим комітетом Первомайської міської ради №263 від 08.04.2011 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна»; свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю - котельна №1 від 17.08.2011 по вул.Радянська, 9-в в м.Первомайську, Миколаївська область та рішення винесені Первомайською міською радою: №5 від 28.03.2012 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та №18 від 25.12.2012 «Про надання та вилучення земельних ділянок».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві та додаткових поясненнях (а.с.86-87, 89, 91-92, 123) зазначає наступне.

Посилаючись на ст.24, ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» позивач вважає, що дії органу місцевого самоврядування по прийнятті оскаржуваних рішень і оформлення свідоцтва на право власності на вказаний об'єкт є незаконними, а тому оспорювані рішення підлягають скасуванню з огляду на наступне. На розгляд виконкому та міської ради були подані, на думку позивача сфальсифіковані документи, чи повідомлена неправдива інформація або навіть у результаті вчинення корупційних дій особами, які готували проект рішення виконавчого комітету та міської ради по вказаних питаннях. Зокрема, членами виконавчого комітету та депутатами міської ради не був повідомлений той факт, що об'єкт нерухомого майна (котельна №1) була побудована в 1998 році. При цьому, відповідач:

- забудував земельну ділянку (прибудинкову територію), право користування

на яку мають власники квартир та магазину будинку по вул.Радянській, 9б, без зміни її цільового призначення;

- порушив санітарні норми та правила, замурувавши два вікна приміщення магазину, який належить позивачеві на праві власності, чим знизив попадання природного освітлення в торгівельний зал та складські приміщення;

- позбавив права користування землею яка складається із прибудинкової території і землі наданої в користування для обслуговування магазину;

- будівництво топочної (котельні №1) здійснював без узгодженого та

затвердженого проекту, без належних дозволів на виконання будівельних робіт та введення об'єкта до експлуатації.

Позивач зазначає, що земельна ділянка для будівництва надавалась забудовнику на підставі виготовленого проекту землевідведення з визначенням меж земельної ділянки в натурі. На даний час:

- на цій земельній ділянці вже збудований та введений в експлуатацію будинок, який використовується за призначенням більше 25 років;

- будинок знаходиться в існуючому житловому кварталі;

- є рішення виконкомів (1960-1991 років) про передачу даної земельної ділянки в користування забудовнику;

- будинок збудований відповідно до схем детального планування територій міста;

- ділянка передана без зміни цільового призначення;

- відповідно до норм чинного на той час законодавства земельна ділянка винесена в натуру перед початком її використання.

Тобто, Первомайська міська рада не мала права забудови земельної ділянки (площею 2250 кв.м) наданої під будівництво 46 кв. багатоповерхового будинку по вул.Радянська, 9б м.Первомайськ, так як користувачами цієї земельної ділянки є власники квартир та інших приміщень (співвласники).

Благоустрій прибудинкової території цілком задовольняє власників приватизованих в цьому будинку квартир, так як він відповідає встановленим державним стандартам, нормам та правилам. Генеральний план будівництва 46 квартирного житлового будинку з прибудинковою територією по вул.Радянській 9-б м.Первомайськ пройшов державну експертизу - експертний висновок якої є підставою для затвердження містобудівної документації і повинен враховуватися при всіх наступних діях щодо розподілу прибудинкової території органами державної влади та місцевого самоврядування.

Частка прибудинкової території складає для ЗАТ «Богополь» 200 кв.м і підтверджується рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради №205 від 06.08.1997 про надання земельної ділянки в оренду ЗАТ «Богополь» для обслуговування магазину та листа виконавчого комітету Первомайської міської ради №552 від 27.06.2001.

Тому позивач вважає, що при прийняті рішення №18 від 25.12.2012 «Про надання та вилучення земельних ділянок», рішення №5 від 28.03.2012 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» Первомайська міська рада порушила ряд законів, які регулюють земельні питання, а саме ч.3 ст.42, ст.89 Земельного кодексу України, ст.50 Закону України від 22.05.2003 №858-ІV «Про землеустрій».

Стосовно оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна (котельну №1) ,то по цьому питанню позивач повідомляє про наступне. Згідно наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» п.1.6 встановлено, що державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Посилаючись на п.п.8.1, 8.2 Положення, позивач з'ясував, що Первомайське МБТІ виготовило технічний паспорт на створений об'єкт при цьому вказано, що замовником технічного паспорту є Первомайська міська рада. Однак, технічний паспорт (реєстраційний №694) на котельну №1, що знаходиться по вул.Радянській, 9в виготовлений Первомайським МБТІ 24.06.2011 (виконавець Сталзенко) на ім'я територіальної громади м.Первомайськ в особі Первомайської міської ради, не замовлявся останньою. Заявником та платником по виготовленню технічного паспорту була громадянка Цюпко В.Б. - ПП «Богополь», що підтверджується її заявою до Первомайського МБТІ та квитанцією про оплату №1991/339 від 09.06.2011.

01.08.2017 від відповідача-1 до суду надійшов відзив, в якому він проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що про існування свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю, котельна №1 від 17.08.2011 по вул.Радянскій, 9-в в м.Первомайську Миколаївської області позивачу стало відомо із заперечення відповідача - Первомайської міської ради №2806/03.1-26 від 21.05.2015 в межах адміністративної справи №484/1417/15.

По суті позовних вимог позивач зазначає, що будівля котельної №1, розташована за адресою вул.Радянська, 9-в в м.Первомайську Миколаївської області, збудованої у 1998 році та передана до комунальної власності територіальної громади м.Первомайська на підставі рішення Первомайської міської ради від 25.03.2009 №4 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності об'єктів теплопостачання міста Первомайська». Відповідно до пункту 1 даного рішення міської ради, котельна №1, прийнята до комунальної власності м.Первомайська з балансу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». На підставі рішення Первомайської міської ради №23 від 25.02.2011 затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Первомайська, які підлягають приватизації в 2011 році до якого увійшла будівля котельної №1 розташована по вул.Радянська, 9-в в м.Первомайську Миколаївської області. Далі, рішення виконкому міської ради від №204 від 11.03.2011 котельні №1 присвоєно поштову адресу Радянська, 9-в. В рішенні виконавчого комітету міської ради від №263 від 08.04.2011 йдеться про оформлення права власності та видачі свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна - котельню №1 по вул.Радянській, 9в. 24.06.2011 Первомайським МБТІ було виготовлено технічний паспорт на дану нежитлову будівлю (котельна №1) та проект землеустрою для обслуговування нежитлової будівлі, котельні №1 по вул.Радянській №9в в м.Первомайську Миколаївській області.

Відповідач-1 вважає, що дії виконавчого комітету міської ради такими, що відповідають вимогам чинного на той час законодавства. Так, ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, приватизуються та передаються у користування i оренду.

Посилаючись на ч.2 ст.19 Конституції України, відповідач-1 зазначає, що спірні рішення міської ради від №18 від 25.12.2012 «Про надання та вилучення земельних ділянок» та рішення міської ради №5 від 28.03.2012 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» також приймалися в межах норм Земельного кодексу України та в межах повноважень міської ради, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також відповідач-1 зазначає, що на даний час нежитлова будівля - котельна №1, розташована за адресою вул.Радянська, 9в в м.Первомайську Миколаївської області знаходиться у приватній власності громадянина ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 18.03.2013 реєстраційний №309. ОСОБА_6 набув право власності на зазначене нежитлове приміщення (котельна №1) та прав орендаря на земельну ділянку на законних підставах, про що йдеться та не оскаржується позивачем: у рішенні Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2015 у справі №915/499/15; у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 у справі №915/499/15; у рішенні Господарського суду Миколаївської області від 22.03.2016 у справі №915/499/15; у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 у справі №915/499/15.

Відповідач-1 вважає, що не може бути задоволено позов, предметом якого є визнання недійсним розпорядження органу місцевого самоврядування, яким вирішено питання про передачу в оренду підприємствам земельних ділянок. Таке розпорядження органу місцевого самоврядування є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок виконання, а тому його скасування не породжує наслідків для орендарів земельних ділянок, оскільки у таких осіб виникло право володіння земельною ділянкою, яке ґрунтується на правовстановлюючих документах (Постанова ВСУ від 06.07.2016 у справі №916/876/13). Оскаржувані позивачем рішення є актами індивідуальної дії та вичерпали свою дію шляхом їх виконання. Скасування позивачем спірних рішень та свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю не матиме жодних юридичних наслідків для Первомайської міської ради.

22.08.2017 від відповідача-2 до суду надійшов відзив №5928/03.1-26 від 21.08.2017 (а.с.127-129), в якому він проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Відповідач-2 звертає увагу, що до запровадження єдиної системи державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 було затверджено «Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» 18.02.2002 за №157/6445. На підставі перелічених нормативних актів, Первомайській міській раді видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.08.2011 №322194 та зареєстровано КП «Первомайське МБТІ» 17.08.2011. Відповідач-2 вважає дії виконавчого комітету міської ради такими, що відповідають вимогам чинного на той час законодавства. Так, ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати i купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування i оренду. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, відповідач-2 звертає увагу на те, що оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії та вичерпало свою чинність внаслідок виконання, тобто з моменту оформлення права власності за територіальною громадою м.Первомайська та видачі відповідного свідоцтва про право власності на вказані у рішенні об'єкти нерухомого майна.

22.08.2017 від 3-ї особи до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.130-131), в якому він просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, та зазначає, що не може бути задоволено позов, предметом якого є визнання недійсним розпорядження органу місцевого самоврядування, яким вирішено питання про передачу в оренду підприємствам земельних ділянок. Таке розпорядження органу місцевого самоврядування є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок виконання, тому його скасування не породжує наслідків для орендарів земельних ділянок, оскільки у таких осіб виникло право володіння земельною ділянкою, яке ґрунтується на правовстановлюючих документах (Постанова ВСУ від 06.07.2016 у справі №916/876/13). Надалі позивач стверджує, на його думку, що на розгляд міськвиконкому були подані сфальсифіковані документи, чи повідомлена неправдива інформація або навіть вчинено корупційне діяння посадовими особами, які готували вказані рішення. Отже, кожна дія сама по собі є окремими правопорушеннями, але позивач сам не може визначитися так які ж незаконні дії були вчинені, а відповідь на поверхні, жодних незаконних дій не вчинялося, все написане позивачем є його фантазією та видумкою. На момент будівництва топочної №1, мешканці будинку жодного відношення до власності на земельну ділянку не мали, на той час діяли закони, які не робили їх власниками чи співвласниками. Топочна в той час навпаки будувалася виходячи з інтересів мешканців будинку з метою забезпечення їх опаленням, що цілком відповідало їх інтересам.

Якщо взяти правове обґрунтування питання власності вбудованого магазину позивача, то згідно поданих ПП «Богополь» документів вони мали на праві власності приміщення магазину по АДРЕСА_2. Це було окреме вбудоване приміщення з окремим поштовим адресом, жодних співвласників та жодної спільної власності не було. Це приміщення належить ПП «Богополь» як одна ціла частка. На той час не було та не існувало жодного нормативно-правового акту, який би давав можливість стверджувати про спільну власність між власником нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку та іншими особами. Перша згадка про це йдеться в рішенні Конституційного суду від 02.03.2004 №4-рп, яке стосувалося майна ОСББ, там мова йде про спільну власність всіх власників квартир на допоміжні приміщення. А на законодавчому рівні це питання було лише певним чином врегульовано лише у 2015 році з моменту прийняття Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Але позивач до відносин, що діяли в 1998 році застосував нормативні акти, яких на той час не icнувало. Так, взагалі не зрозуміло з яких підстав позивач звернувся з позовом про захист прав та інтересів мешканців будинку і чому позивач обґрунтовує свій позов саме порушення їх прав, не вказавши жодним чином, які його права були порушені. Позивач не наділений повноваженнями представляти інтереси мешканців будинку, а тому не має права звертатися з таким позовом від їх імені.

3-я особа зазначає, що стосується аргументів ПП «Богополь» відносно земельної ділянки, яка належить його магазину, де поряд розташовано самовільно об'єкт, то відповідно до Договору від 13.11.2013 про сервітутне землекористування, позивачу передається в користування земельна ділянка площею 155,4 кв.м., а не 0,02 га, як стверджує позивач. Тому у цій частині позову позивач вводить суд в оману, повідомляючи неправдиву інформацію. Окрім того, земельна ділянка позивачу надана у сервітутне землекористування, тобто без визначення її меж в натурі. Саме будівництво топкової відбувалося відповідно до діючого законодавства, законність такого будівництва та виділення земельної ділянки вже досліджувалась господарським судом у справі №915/499/15. Під час розгляду вказаної справи позивач свої вимоги мотивував аналогічно тим, що зараз у судовому засіданні досліджувались свідоцтво на право власності №1, рішення виконкому про його видачу, рішення міської ради про виділення земельної ділянки.

03.10.2017 від 3-ї особи надійшла заява про застосування позовної давності (а.с.162), в якій він зазначає, що позивач пропустив строк оскарження рішень зазначених в позові без поважної причини, знаючи про наявність таких рішень ще у березні 2014 року, а позов ним поданий у липні 2017 року, тобто ним на момент звернення до суду вже було пропущено трирічний термін позовної давності, що в силу ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови в задоволенні позову.

Під час розгляду справи, представники сторін та 3-я особа підтримали доводи, викладені у позові, у відзивах, у запереченнях на відзив та у додаткових поясненнях.

Ухвалою суду від 08.08.2017було залучено до участі у справі в якості іншого відповідача - Виконавчий комітет Первомайської міської ради та в якості ІІІ особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_6. Розгляд справи було розпочато заново.

У судовому засіданні 03.10.2017 судом було оголошено перерву.

18.10.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством покупців орендного підприємства №35 "Промінь" (реорганізоване з 04.12.1995 в закрите акціонерне товариство "Богополь", а з 16.03.2010 зареєстровано як приватне підприємство "Богополь"), згідно договору купівлі-продажу №40 від 24.11.1995, через Представництво Фонду державного майна у м. Первомайськ було придбано на праві колективної власності вбудоване нежитлове приміщення в житловому будинку, що знаходиться за адресою вул.Радянська, 9б у м.Первомайськ Миколаївської області.

У вказаному договорі купівлі-продажу зазначено, що приміщення магазину знаходиться на земельній ділянці 0,02 га, виділеній магазину Первомайською міською радою народних депутатів м.Первомайськ на підставі рішення №35 від 18.08.1995.

З часу придбання магазину земельна ділянка розміром 0,02 га знаходилася в оренді згідно укладених договорів, а саме:

- договору від 19.11.1997 на право тимчасового користування землею, укладеного між виконкомом Первомайської міської ради та ЗАТ "Богополь";

- договору №1 на право тимчасового користування землею від 05.01.1999, укладеного між виконкомом Первомайської міської ради та ЗАТ "Богополь";

- договору оренди земельної ділянки №116-02 від 14.06.2002, укладеного між виконкомом Первомайської міської ради та ЗАТ "Богополь";

- договору сервітутного землекористування укладеного в 2008 році та переукладеного в 2013 році.

В 1998 році до зовнішньої стіни магазину по вул.Радянській 9-б у м.Первомайськ була прибудована топочна (котельня №1).

Рішенням Первомайської міської ради №6 від 12.09.2003 було надано згоду на передачу у спільну власність територіальних громад Миколаївської області на баланс ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з 01.10.2003 котельні №1 по вул.Радянській.

Рішенням Миколаївської обласної ради №5 від 10.09.2004 надано згоду на передачу у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області котельні №1 по вул.Радянська та теплових мереж від них, шляхом передачі від Комунального підприємства «Муніципальна енергетична компанія «Теплоенерго», що є комунальною власністю територіальної громади м.Первомайська, до ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з подальшим закріпленням на його балансі.

В подальшому, на підставі рішень №6 від 12.09.2003 та №5 від 10.09.2004, за авізо від 01.11.2005 було безкоштовно передано основні засоби теплопостачання Первомайської територіальної громади, що знаходиться на балансі Комунального підприємства «Муніципальна енергетична компанія «Теплоенерго» на баланс ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» топочну №1 по вул.Радянській.

Згідно п.2.1 Розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації №41-р від 17.02.2009 було рекомендовано опрацювати та внести на розгляд відповідних міських та районних рад питання щодо надання згоди на приймання-передачу зі спільної власності територіальних громад міст, спільної власності територіальних громад сіл, селищ району об'єктів теплопостачання ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» за територіальним принципом.

Рішенням Первомайської міської ради №4 від 25.03.2009 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності об'єктів теплопостачання міста Первомайська», котельна №1 прийнята до комунальної власності м.Первомайська з балансу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» (п.1 Рішення).

Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями №1025/юр від 03.10.2017, наданими ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» на вимогу суду (а.с.161).

Рішенням виконкому Первомайської міської ради від 29.04.2010 №26 "Про оптимізацію системи теплозабезпечення міста" були закриті збиткові топочні №1, №2, №3 по вул.Радянській. У зв'язку з припиненням роботи вказаних топочних, обладнання топочної (котельні №1) було демонтовано.

Рішенням Первомайської міської ради №23 від 25.02.2011було затверджено перелік об'єкті комунальної власності територіальної громади м.Первомайська, які підлягали приватизації у 2011 році. До вказаних об'єктів було включено нежитлову будівлю (топочна №1) по вул.Радянська (прибудована до житлового будинку 9-б).

Рішення виконкому Первомайської міської ради №204 від 11.03.2011 топочній №1 було присвоєно поштову адресу вул.Радянська, 9-в.

Рішенням виконкому Первомайської міської ради №263 від 08.04.2011 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" керуючись п.10 ч. "б" ст.30, п.2 ч.9 ст.60 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні", Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за №7/5, рішенням міської ради від 25.03.2009 №4 "Про надання згоди на прийняття до комунальної власності об'єктів теплопостачання міста Первомайська, актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу структурного підрозділу обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" затверджений рішенням міської ради №1 від 11.08.2009 "Про затвердження передавального балансу та акту приймання-передачі майна обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго", виконком міської ради вирішив оформити право власності та видати Свідоцтво про право власності, зокрема, на об'єкт нерухомого майна - топочну №1 - вул. Радянська, 9-в за територіальною громадою міста Первомайська в особі Первомайської міської ради.

17.08.2011 виконавчим комітетом Первомайської міської ради, на підставі рішення №263 від 08.04.2011, на нежитлову будівлю котельні №1 по вул.Радянська, 9-в у м.Первомайську, власнику - Територіальній громаді м.Первомайська в особі Первомайської міської ради, видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САЕ №322194. Рішенням №5 від 28.03.2012 Первомайська міська рада надала дозвіл Територіальній громаді м.Первомайська в особі Первомайської міської ради на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0063 га для обслуговування нежитлової будівлі, котельні №1 по вул.Радянська, 9-в із земель житлової та громадської забудови.

Згідно рішення Первомайської міської ради №18 від 25.12.2012 "Про надання та вилучення земельних ділянок" відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ст.ст.12,116,120,123,124 та п.12 перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст.5, 7 Закону України "Про оренду землі" вирішено затвердити територіальній громаді міста Первомайська в особі Первомайської міської ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для обслуговування нежитлової будівлі, котельні №1 по вул.Радянській, 9-в та передати територіальній громаді міста Первомайська в особі Первомайської міської ради у користування на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянку площею 0,0063 га для обслуговування нежитлової будівлі, котельні № 1по вул. Радянській, 9-в;кадастровий номер земельної ділянки :10:054:0014.

На підставі рішення міської ради №6 від 25.01.2013 "Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Первомайськ, які підлягають приватизації в 2013 році", нежитлову будівлю (котельня №1) по вул.Радянська, 9-в включено до переліку об'єктів, які підлягають приватизації у 2013 році шляхом проведення аукціону.

Переможцем аукціону став громадянин ОСОБА_6, об'єкту присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_2.

18.03.2013 року між територіальною громадою міста Первомайська Миколаївської області (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу спірної нежитлової будівлі - котельні №1.

За умовами договору купівлі-продажу від 18.03.2013 на час відчуження нежитлової будівлі - котельні №1 власником була територіальна громада міста Первомайська Миколаївської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.08.2011 серія САЕ №322194.

ПП «Богополь» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом про визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету Первомайської міської ради №263 від 08.04.2011 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна» та свідоцтва про право власності від 17.08.2011 на нежитлову будівлю (котельна №1) по вул.Радянська, 9-в, м.Первомайськ, Миколаївська область; визнання незаконним та скасування рішення Первомайської міської ради №5 від 28.03.2012 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; визнання незаконним та скасування рішення Первомайської міської ради №18 від 25.12.2012 «Про надання та вилучення земельних ділянок».

Як вже зазначалось, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що оспорювані ним рішення є незаконними з наступних підстав: об'єкт нерухомого майна (котельна №1) побудований в 1998 році. При цьому, відповідач забудував земельну ділянку (прибудинкову територію), право користування на яку мають власники квартир та магазину будинку по вул.Радянській, 9-б, без зміни її цільового призначення; порушив санітарні норми та правила, замурувавши два вікна приміщення магазину, який належить позивачеві на праві власності, чим знизив попадання природного освітлення в торгівельний зал та складські приміщення; позбавив права користування землею, яка складається із прибудинкової території і землі наданої в користування для обслуговування магазину; здійснював будівництво топочної (котельні №1) без узгодженого та затвердженого проекту, без належних дозволів на виконання будівельних робіт та введення об'єкта до експлуатації.

Оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна (котельну №1), на думку позивача відбулось з порушенням Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002, а саме п.п.1.6, 8.1, 8.2, якими встановлено, що державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку та за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист суб'єктивних цивільних прав і охоронюваних законом інтересів здійснюється у передбаченому законом порядку, тобто за допомогою застосування належної норми, засобів і способів захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, але виключно у спосіб, який встановлено законом для захисту прав.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, підставою для подання позивачем позову стало, зокрема, порушення при будівництві об'єкту нерухомості (котельня №1) санітарних норм та правил, що призвело до замурування двох вікон приміщення магазину, який належить позивачеві на праві власності, чим було знижено попадання природного освітлення в торгівельний зал та складські приміщення.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Порушення прав власника, не пов'язаних з позбавленням володіння, стосуються двох його правомочностей - права користування і права розпорядження. Захист цих прав від порушень, усунення перешкод до їх здійснення проводяться за допомогою негаторного позову.

Тому, така підстава заявлених позовних вимог, як наявність перешкод у здійсненні права користування та розпорядження позивачем своїм майном через замуровування двох вікон приміщення магазину, який належить позивачеві на праві власності, свідчить про неналежно обраний позивачем спосіб захисту своїх прав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування приймають рішення в межах компетенції, встановленої законом.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР від 21.05.1997, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Така ж правова позиція викладена і в роз'ясненнях Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 №02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» (з наступними змінами та доповненнями).

Із урахуванням правової позиції, висловленої у листі Верховного Суду України «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» від 01.04.2014, питання про недійсність (незаконність) свідоцтв про право власності на майно, актів про право власності на землю, інших документів, виданих суб'єктами владних повноважень, може вирішуватися із застосуванням способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених п.10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, якщо це призводить до порушення, оспорення або невизнання цивільного права чи інтересу.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Рішенням виконкому Первомайської міської ради №263 від 08.04.2011 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" виконком міської ради вирішив оформити за територіальною громадою міста Первомайська в особі Первомайської міської ради право власності та видати Свідоцтво про право власності, зокрема, на об'єкт нерухомого майна - топочну №1 - вул. Радянська, 9-в (пп.1.1 п.1).

В якості підстав прийняття рішення №263 від 08.04.2011 у ньому зазначені: п.10 ч."б" ст.30, п.2 ч.9 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Тимчасове положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за №7/5; рішення міської ради від 25.03.2009 №4 "Про надання згоди на прийняття до комунальної власності об'єктів теплопостачання міста Первомайська; акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу структурного підрозділу ОКП "Миколаївоблтеплоенерго", затверджений рішенням міської ради №1 від 11.08.2009 "Про затвердження передавального балансу та акту приймання-передачі майна ОКП "Миколаївоблтеплоенерго".

17.08.2011 виконавчим комітетом Первомайської міської ради, на підставі рішення №263 від 08.04.2011, на нежитлову будівлю котельні №1 по вул.Радянська, 9-в у м.Первомайську, власнику - Територіальній громаді м.Первомайська в особі Первомайської міської ради, видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САЕ №322194. Позивач вважає, що оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна (котельну №1) відбулось з порушенням приписів п.п.1.6, 8.1, 8.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, оскільки оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Виготовлений Первомайським МБТІ 24.06.2011, на ім'я територіальної громади м.Первомайськ в особі Первомайської міської ради, технічний паспорт не замовлявся останньою. Заявником та платником по виготовленню технічного паспорту була громадянка Цюпко В.Б. - керівник ПП «Богополь». На час реєстрації права власності відповідач не був власником (користувачем) земельної ділянки, розташованої під спірним об'єктом та не надав державному реєстратору доказів вводу спірного об'єкту нерухомості у експлуататацію.

У загальному вигляді реєстрація прав на нерухоме майно та угод з ним є організованою системою взаємозалежних і взаємодіючих елементів (частин), що забезпечують факт державного визнання і підтвердження певних прав на об'єкти нерухомості.

Державна реєстрація нерухомості дає особам титул власності - законне право на нерухомість, яке регламентує права і обов'язки її власника.

Відносини з реєстрації прав власності на нерухоме майно у 2012 році регулювались Цивільним кодексом України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їхніх обтяжень".

В період виникнення спірних правовідносин порядок проведення державної реєстрації права власності та права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном; права власності на об'єкти незавершеного будівництва (далі - державна реєстрація прав), а також порядок взяття на облік безхазяйного нерухомого майна регулювався Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за №157/6445 (надалі - Тимчасове положення).

Згідно п.1.4 Тимчасового положення, обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав (п.2.1 Тимчасового положення).

Відповідно до п.8.1 Тимчасового положення, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно:

а) органами місцевого самоврядування, зокрема, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

В той же час підпункт а) пункту 8.1 Тимчасового положення передбачає оформлення органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва, на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують право власності на об'єкти нерухомого майна та не віднесені до правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 2 до Тимчасового положення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» №147/98-ВР від 03.03.1998 (надалі - Закон №147/98-ВР), в редакції, що діяла на час прийняття відповідачем-2 спірного рішення №263 від 08.04.2011, цей Закон регулював відносини, пов'язані з передачею об'єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів права комунальної власності у державну власність. Дія цього Закону поширювалась на об'єкти права державної та комунальної власності, у тому числі передані в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду.

Згідно ст.2 Закону №147/98-ВР, об'єктами передачі були, зокрема, цілісні майнові комплекси підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів (далі - підприємства); нерухоме майно (будівлі, споруди, у тому числі об'єкти незавершеного будівництва, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно підприємств тощо.

Згідно ч.2 ст.4 Закону №147/98-ВР, передача об'єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом.

Відповідні згоди на передання у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області котельні №1 по вул.Радянська та теплових мереж від них у 2004 році, а також подальше прийняття котельної №1 до комунальної власності об'єктів теплопостачання міста Первомайська з балансу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» у 2009 році, були прийняті, відповідно, Миколаївською обласною радою та Первомайською міською радою.

Частини 5 та 6 статті 7 Закону №147/98-ВР передбачали, що передача підприємств теплопостачання (теплоцентралі), які виробляють теплову енергію для споживачів житлово-комунальної сфери, бюджетних установ та організацій, має оформлюватись актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акта приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України. Право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №1 від 11.08.2009 Первомайська міська рада затвердила передавальний баланс цілісного майнового комплексу структурного підрозділу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» - району теплових мереж м.Первомайська від 30.06.2009 та затвердила акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу структурного підрозділу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» - району теплових мереж м.Первомайська від 01.07.2009 з додатками (а.с.171-191).

До вказаного акту від 01.07.2009 увійшли топочна №1 по вул.Радянській.

Доказів на підтвердження того, що вказана топочна (котельная) не є тотожною тій,що э предметом спору, позивачем суду не надано. Навпаки, присвоєння рішенням №204 від 11.03.2011, яке є чинним, топочній №1 поштової адреси - вул.Радянська, 9-в свідчить про те, що мова йде про той самий об'єкт.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність технічної інвентаризації спірного об'єкту нерухомості до 2011 року не свідчить про відсутність даної речі як об'єкта цивільних прав у цивільному обороті. Підтвердженням чого, є зокрема, факт передання цього об'єкту з балансу КП «Муніципальна енергетична компанія «Теплоенерго», що було комунальною власністю територіальної громади м.Первомайська, до ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з подальшим закріпленням його на балансі останнього (рішення №5 від 10.09.2004); подальшою передачею котельні №1 з балансу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» до комунальної власності м.Первомайська (рішення №4 від 25.03.2009); рішенням виконкому Первомайської міської ради від 29.04.2010 №26 про закриття збиткових топочних №1, №2, №3 по вул.Радянській; рішенням №23 від 25.02.2011, яким затверджено перелік об'єкті комунальної власності територіальної громади м.Первомайська, які підлягали приватизації у 2011 році; рішенням №204 від 11.03.2011, яким топочній №1 було присвоєно поштову адресу вул.Радянська, 9-в.

Таким чином, рішенням виконкому Первомайської міської ради №263 від 08.04.2011 було не визнано, а лише оформлено право власності на об'єкти нерухомого майна, право власності на який у відповідача виникло з дати підписання акта приймання-передачі від 01.07.2009.

За вказаних обставин, посилання позивача на порушення виконкомом Первомайської міської ради при прийнятті рішення №263 від 08.04.2011 та видачі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №322194 від 17.08.2011, приписів ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п.1.6, 8.1, 8.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, суд вважає безпідставним.

Оспорюваним позивачем рішенням №5 від 28.03.2012 Первомайська міська рада надала дозвіл Територіальній громаді м.Первомайська в особі Первомайської міської ради на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0063 га для обслуговування нежитлової будівлі, котельні №1 по вул.Радянська, 9-в із земель житлової та громадської забудови.

Згідно рішення Первомайської міської ради №18 від 25.12.2012 "Про надання та вилучення земельних ділянок" відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ст.ст.12,116,120,123,124 та п.12 перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст.5, 7 Закону України "Про оренду землі" вирішено: затвердити територіальній громаді міста Первомайська в особі Первомайської міської ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для обслуговування нежитлової будівлі, котельні №1 по вул.Радянській, 9-в; передати територіальній громаді міста Первомайська в особі Первомайської міської ради у користування на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянку площею 0,0063 га для обслуговування нежитлової будівлі, котельні № 1по вул. Радянській, 9-в;кадастровий номер земельної ділянки :10:054:0014.

В якості підстав визнання незаконним та скасування рішень №5 від 28.03.2012 та №18 від 25.12.2012 позивач посилається на те, що земельна ділянка відведена у користування на умовах оренди для обслуговування нежитлової будівлі, котельні №1 по вул.Радянській, 9-в розташована на земельній ділянці наданій забудовнику будинку по вул.Радянській, 9-б для будівництва на підставі виготовленого проекту землевідведення з визначенням меж земельної ділянки в натурі, і на даний час на цій земельній ділянці вже збудований та введений в експлуатацію будинок, який використовується за призначенням більше 25 років; будинок знаходиться в існуючому житловому кварталі; є рішення виконкомів (1960-1991 років) про передачу даної земельної ділянки в користування забудовнику; будинок збудований відповідно до схем детального планування територій міста; ділянка передана без зміни цільового призначення; відповідно до норм чинного на той час законодавства земельна ділянка винесена в натуру перед початком її використання. Тобто, Первомайська міська рада не мала права забудови земельної ділянки (площею 2250 кв.м) наданої під будівництво 46 квартирного багатоповерхового будинку по вул.Радянська, 9б м.Первомайськ, так як користувачами цієї земельної ділянки є власники квартир та інших приміщень (співвласники).

З цього приводу слід зазначити наступне.

До 2002 року (моменту набрання чинності Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку») питання оформлення прав на земельні ділянки під багатоквартирними жилими будинками не було врегульовано. Виняток становили кооперативні будинки. Так, ст.66 Земельного кодексу України (в редакції від 13.03.1992) передбачала, що житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів надаються у постійне користування земельні ділянки для житлового, гаражного і дачного будівництва, розмір яких установлюється відповідно до затверджених у встановленому порядку норм і проектно-технічної документації.

Земельні ділянки під наявними будинками формуються з урахуванням прибудинкової території, необхідної для обслуговування такого будинку.

Положення про порядок встановлення меж, передачі у власність та надання в оренду земельних ділянок для обслуговування багатоквартирних житлових будинків, у період будівництва будинку по АДРЕСА_2, не було розроблено.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII (який набрав чинності з 01.07.2015), прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку».

Позивачем не надано суду доказів передання спірної земельної ділянки в користування забудовнику на підставі виготовленого проекту землевідведення з визначенням меж земельної ділянки в натурі або прийняття в подальшому виконавчим комітетом Первомайської міської ради рішення про надання у постійне користування земельні ділянки під будинком по АДРЕСА_2 та затвердження відповідної проектно-технічної документації (містобудівної та землевпорядної документації) для визначення меж прибудинкової території будинку по АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вказаних обставин, посилання позивача на порушення Первомайською міською радою при прийнятті рішень №5 від 28.03.2012 та №18 від 25.12.2012 приписів ч.3 ст.42, ст.89 Земельного кодексу України, ст.50 Закону України від 22.05.2003 №858-ІV «Про землеустрій» та прав позивача як орендаря частки прибудинкової території, судом відхиляються як безпідставні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до абз.4 п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013 (зі змінами та доповненнями) заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, заява ІІІ особи про застосування строку позовної давності у даній справі судом не розглядається.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, у разі відмови у позові, судовий збір підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст.33, 44, 49, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 23 жовтня 2017 року.

Суддя М.В. Мавродієва