ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2017 р.Справа № 922/2829/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Військовий прокурор Харківського гарнізону м. Харків в інтересах держави в особі Міністерства оборони України м. Київ-168 Філія Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" "Харківський філіал" м.Харків
до ФОП ОСОБА_1, с. Лук'янці
про стягнення коштів та повернення майна
за участю сторін:

прокурор - не з*явився

1 позивач ( Міністерство оборони України ) - не з*явився

2 позивач ( філія ДП МОУ "Укрвійсьбуд" "Харківська філія" ) - Голодюк Є.Ф.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до суду в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство оборони України , другий відповідач філія Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" "Харківський філіал" та просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 заборгованість за договорами оренди 15-14 від 31.12.2013 року № 16-14 від 31.12.2013 року .

Зобов*язати ФОП ОСОБА_3 повернути державі в особі філії ДП Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" "Харківський філіал" орендоване майно зі складанням відповідних актів приймання -передачі, а саме :

вантажний автомобіль ЗІЛ 4505, державний номер НОМЕР_2, рік випуску 1991, № шасі НОМЕР_3, № двигуна НОМЕР_4 ;

вантажний автомобіль МАЗ 54331, державний номер НОМЕР_5, рік випуску 1990, № шасі НОМЕР_6, № двигуна НОМЕР_7 з причепом МАЗ 9380, № шасі НОМЕР_8.

В обгрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачем умов договору оренди майна № 15-14 від 31.12.2013 року у відповідності до якого було передано в оренду автомобіль ЗІЛ 4505 № НОМЕР_9 ( а.с.10-12), договір № 16-14 оренди майна від 31.12.2013 року на автомобіль МАЗ 5433 № НОМЕР_10 з причепом МАЗ- 9380 ( а.с.13-15), договір № 2-13 на оренду автомобіля ЗІЛ 4505 № НОМЕР_2 ( а.с.16-18) та договору оренди майна № 21-13 від 01.12.2013 року на автомобіль МАЗ 54331 № НОМЕР_5 з причепом МАЗ 9380.

Представником філії ДП МО України " Укрвійськбуд"Харківська філія надав до матеріалів справи положення про філію ДП Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" ( ) "Харківська філія та розрахунок дебіторської заборгованості станом на 01.05.2017 року по ФОП ОСОБА_1, яка долучається до матеріалів справи.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 23.08.2017 року яка була адресована ФОП ОСОБА_4 була повернута до суду з відміткою " не проживає", суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи з огляду на наступне, так підпунктом 3.9.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено: якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В 2013 році між ФДП МОУ "Укрвійськбуд" "Харківська філія" та ФОП ОСОБА_1 було укладено наступні договори оренди майна :

31.12.2013 року договір № 15-14 на оренду автомобіля ЗІЛ 4505 № НОМЕР_2 сторони погодили термін дії оренди майна з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік ( п. 4.1. договору), орендна плата становить 300,00 грн. з урахуванням ПДВ на місяць. ( п.5.1 договору). ( а.с.10-11).

31.12.2013 року договір № 16-14 на оренду автомобіля МАЗ 54331 № НОМЕР_5 з причепом МАЗ- 9380 сторони погодили термін дії оренди майна до 31.12.2014 рік ( п. 4.1. договору), орендна плата становить 300,00 грн. з урахуванням ПДВ на місяць. ( п.5.1 договору). ( а.с.13-15).

27.11.2013 року договір № 2-13 на оренду автомобіля ЗІЛ 4505 № 56 59 С1 з причепом МАЗ- 9380 сторони погодили термін дії оренди майна до 31.12.2014 рік ( п. 4.1. договору), орендна плата становить 300,00 грн. з урахуванням ПДВ на місяць. ( п.5.1 договору). ( а.с.16-18). До договору сторона надала акт приймання-передачі майна від 27.11.2013 року ( а..с19-20).

01.12.2013 року договір № 21-13 на оренду автомобіля МАЗ 54331 № 49 65 С1 з причепом МАЗ- 9380 сторони погодили термін дії оренди майна до 31.12.2013 року ( п. 4.1. договору), орендна плата становить 300,00 грн. з урахуванням ПДВ на місяць. ( п.5.1 договору). ( а.с.21-23 ). До договору сторона надала акт приймання-передачі майна від 27.11.2013 року ( а..с.24-25).

15.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення орендованої техніки , даний лист відповідач отримав особисто , про що свідчить підпис одержувача ( а.с.28).

На протязі 2014 та 2015 років відповідачу були вручені листи щодо погашення боргу та повернення орендованого майна ( а.с.29-31). .

Беручи до уваги розрахунок суми боргу наданий філією , суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог , оскільки , предметом розгляду справи є стягнення орендної плати за орендовані автомобілі , а не послуги за зберігання, та плата за спожиту електричну енергію ( витрати які включені до основної суми боргу) , суд зауважує, що договір за № 15-13 від 01.12.2013 року на який посилається прокурор в матеріалах справи взагалі відсутній, хоча починаючи з серпня 2017 року даний правочин на підставі якого позивач просить стягнути борг, суду стороною не надавався.

На підставі викладеного, суд розглянувши надані матеріали справи дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення орендної плати, з урахуванням вищевикладеного в розмірі 3040,00 грн.

Задовольняючи позов частково , господарський суд виходив з наступного.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору ( оренди) найму.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням передбачених цим Кодексом особливостей.

Згідно ч.1 ст. 801 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" істотними умовами договору оренди є, зокрема відновлення орендованого майна та умови його повернення.

Також, у ч.1 ст. 776 Цивільного кодексу України поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно з ст. 803 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані у зв'язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 779 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення орендної плати в розмірі 3040,00 грн. на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в особі філії ДП Міністерства оборони України "Укрвійськбуд"

У відповідності до ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно ч. 4 ст. 28 ГПК України, повноваження сторони або третьої особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

В абз. 2, 4, 5 п. 1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

В матеріалах справи міститься генеральна довіреність за № 08/17-Ф/К від 05.09.2017 року якою ДП Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" довіряє т.в.о. директору філії ДП МО України "Укрвійськбуд" Голодюку Є.Ф. представляти інтереси у господарських відносинах з усіма фізичними та юридичними особами ( а.с.52).

Таким чином, в судовому засіданні з'ясовано питання про коло повноважень, в межах яких відокремлений підрозділ може діяти від імені та представляти інтереси юридичної особи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1,2,33,44,75,82-86 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1, ідентиф. № НОМЕР_1 р/р НОМЕР_11 у Харківському РУ ПАТ "КБ" Південкомбанк" МФО 335946 ) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в особі філії державного підприємства МО України "Укрвійськбуд" - "Харківська філія" ( вул.Чувашська, 3, м.Харків, 61177, , іпн. 63, р/р 0082 у ПАТ "ВіЕйБіБанк" ) суму заборгованості за договорами оренди 2-13 від 27.11.2013 року, 15-14 від 31.12.2013 року, 16-14 від 31.12.2013 року в розмірі 3040,00 грн.

Зобов*язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 повернути Державному підприємству Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в особі філії державного підприємства МО України "Укрвійськбуд" - "Харківська філія" майно зі складанням відповідних актів приймання-передачі , а саме :

вантажний автомобіль ЗІЛ 4505, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 1991, № шасі НОМЕР_3, № двигуна НОМЕР_4 ;

вантажний автомобіль МАЗЛ 54331, державний номер НОМЕР_5 , рік випуску 1990, № шасі НОМЕР_6, № двигуна НОМЕР_7 з причепом МАЗ 9380, шасі НОМЕР_8 ;

Стягнути з ФОП ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1, ідентиф. № НОМЕР_1 р/р НОМЕР_11 у Харківському РУ ПАТ "КБ" Південкомбанк" МФО 335946 ) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в особі філії державного підприємства МО України "Укрвійськбуд" - "Харківська філія" ( вул. Чувашська, 3, м. Харків, 61177, , іпн. 63, р/р 0082 у ПАТ "ВіЕйБіБанк" ) судовий збір 3200,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.10.2017 р.

Суддя Л.С. Лаврова