РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017Справа № 910/12367/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Городищенського району електричних мереж
доКазенного підприємства "Укрспецзв'язок"
простягнення 25 000 грн 14 коп.
Представники:
від позивача: Райдай О.А. - представник за довіреністю
від відповідача: Пугач В.Г. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Городищенського району електричних мереж з вимогами до Казенного підприємства "Укрспецзв'язок" про стягнення грошових коштів за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії № 106 від 02.11.2015 у розмірі 25 000 грн 44 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у березні та червні 2017 року відповідачем було порушено умови укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 106 від 02.11.2015 щодо дотримування режиму споживання електричної енергії, зокрема, заявлених величини споживання електричної енергії у березні та червні 2017 року, у зв'язку з чим позивачем було нараховано 25 000 грн 44 коп. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у двократному розмірі.

позивачем було виявлено перевищення відповідачем встановлених вищевказаним договором величин споживання, у зв'язку з чим ПАТ "Сумиобленерго" нарахувало ТОВ "Моноброк" вартість двократного перевищення договірної величини споживання за липень-серпень 2013 р. на суму 92 355,74 грн. Відповідач вказану заборгованість не сплатив, чим порушив норми цивільного законодавства про електроенергетику. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2017 порушено провадження у справі № 910/12367/17 та призначено до розгляду на 04.09.2017.

30.08.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

04.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 розгляд справи відкладено на 05.10.2017.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 05.10.2017 оголошено перерву до 19.10.2016.

19.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява та пояснення (заперечення) на відзив на позовну заяву.

У судове засідання 19.10.2017 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті спору. Представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві га позовну заяву.

У судовому засіданні 19.10.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

02.11.2015 між Публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Городищенського району електричних мереж (постачальник за договором) та Казенним підприємством "Укрспецзв'язок" (споживач за договором), укладено договір № 106 про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 181 квт, величини якої по об'єктах споживача визначені в пункті 6 додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У відповідності до пункту 2.2.2 договору постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

Згідно з положеннями пункту 2.3 договору споживач зобов'язується, зокрема, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору та режиму роботи електроустановки відповідно до додатків "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії"

Пунктом 3.2.1. договору сторони погодили, що споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору.

Відповідно до пункту 4.2.2. договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт*год і більше

Положеннями пункту 5.1 договору встановлено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

Відповідно до пункту 5.2 договору договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з пунктом 5.1 цього договору обсягів.

Звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядаються відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури (пункт 5.5 договору).

Відповідно до пункту 4.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики, від 31.07.1996 № 28, узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформляються додатком до договору як договірні величини.

Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу зазначаються в додатку № 1 до договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору про постачання електричної енергії № 106 від 02.11.2015 відповідачем замовлено обсяг споживання електричної енергії на 2017 рік, зокрема, відповідачем: на січень 2017 року замовлено 7000 кВт, на лютий 2017 року - 7000 кВт, на березень 2017 року - 7000 кВт, на квітень 2017 року - 7000 кВт, на травень 2017 року - 6000 кВт, на червень 2017 року - 6000 кВт, на липень 2017 року - 6000 кВт, на серпень 2017 року - 6000 кВт, на вересень 2017 року - 7000 кВт, на жовтень 2017 року - 7000 кВт, на листопад 2017 року - 7000 кВт та на грудень 2017 року - 7000кВт.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів прийняття-передавання товарної продукції, у березні 2017 року відповідачем фактично спожито 19 997 кВт , що на 12 997 кВт більше від заявленої договірної величини, та у червні 2017 року відповідачем фактично спожито 6600 кВт , що на 600 кВт більше від заявленої договірної величини.

З огляду на перевищення договірної величини споживання електроенергії, керуючись пунктом 4.2.2 договору позивачем, для оплати вартості перевищення договірної величини споживання електричної енергії, виставлено Казенному підприємству "Укрспецзв'язок" рахунки-фактури № 106 від 20.03.2017 на суму 23 901 грн 48 коп. та № 106 від 20.06.2017 на суму 1 098 грн 96 коп.

Відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов договору не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості перевищення договірної величини споживання електричної енергії у двократному розмірі на підставі виставлених позивачем рахунків, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 25 000 грн 44 коп. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за березень та червень 2017 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 276 Господарського кодексу України передбачено, що загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди. Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Згідно з нормами статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до статті 219 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У відповідності до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Зі змісту вказаних положень чинного законодавства рішення постачальника про нарахування споживачу вартості перевищення договірної величини споживання електричної енергії у двократному розмірі є оперативно-господарською санкцією.

За частинами першою, другою статті 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарської санкції є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням такої санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Як зазначено у розділі 2 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що необумовлені договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 N 28 (далі - ПКЕЕ), договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до пункту 4.1 ПКЕЕ постачання електричної енергії всім споживачам здійснюється відповідно до режимів, передбачених договорами.

Пунктом 4.4 ПКЕЕ встановлено, що споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Споживач, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, та/або споживач постачальника за нерегульованим тарифом, електроустановки якого обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2017 Казенне підприємство "Укрспецзв'язок" звернулось з листом до позивача щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії у березні 2017 року, у зв'язку зі збільшенням ліміту обсягу споживання електричної енергії до величини 20000 кВт*год.

Листом № 193 від 21.02.2017 Городищенське РЕМ Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" направили Казенному підприємству "Укрспецзв'язок" повідомлення про рівень відкоригованої договірної величини споживання електричної енергії, що є невід'ємною частиною договору про постачання електричної енергії № 106 від 02.11.2015, відповідно до якого постачальником було погоджено споживачу на березень 2017 року скориговану договірну величину споживання електричної енергії в розмірі 20 000 кВт*год.

Крім того, 22.02.2017 Казенне підприємство "Укрспецзв'язок" звернулось з листом до позивача щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії у червень 2017 року, у зв'язку зі збільшенням ліміту обсягу споживання електричної енергії до величини 20000 кВт*год.

Листом № 778 від 22.05.2017 Городищенське РЕМ Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" направили Казенному підприємству "Укрспецзв'язок" повідомлення про рівень відкоригованої договірної величини споживання електричної енергії, що є невід'ємною частиною договору про постачання електричної енергії № 106 від 02.11.2015, відповідно до якого постачальником було погоджено споживачу на червень 2017 року скориговану договірну величину споживання електричної енергії в розмірі 20 000 кВт*год.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем у березні та червні 2017 року було дотримано режиму споживання електричної енергії, зокрема, щодо заявленої та скорегованої величини споживання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії № 106 від 02.11.2015.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, а саме позивачем не надано доказів в підтвердження того, що відповідачем порушено умови договору про постачання електричної енергії № 106 від 02.11.2015 щодо дотримування режиму споживання електричної енергії, зокрема, заявлених величини споживання електричної енергії у березні та червні 2017 року, вимоги позивача про стягнення з відповідача 25 000 грн 44 коп. нарахованих за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії № 106 від 02.11.2015 за березень та червень 2017 року, визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 6 статті 49 Господарського процесуального кодексу України).

Kеруючись ст. 44, ч. 1, 6 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 27.10.2017

Суддя Н.Б. Плотницька