ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Справа № 924/39/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Гольцової Л.А., Картере В.І.,

за участю представника ТОВ "Лотівка Еліт" ОСОБА_4 дог. № 1-ЛЕ від 18 жовтня 2017 року, ОСОБА_5 - ОСОБА_4 дог. № 2-АММ від 18 жовтня 2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ПАТ "Брокбізнесбанк" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 30 травня 2017 року у справі Господарського суду Хмельницької області за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" до ТОВ "Лотівка Еліт", треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" та ОСОБА_5, про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ПАТ "Брокбізнесбанк" (далі - позивач) звернулось до ТОВ "Лотівка Еліт" (відповідач), треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_5, з позовом про стягнення суми боргу за договором кредиту (фізичних осіб на споживчі цілі під заставу майнових прав на грошові кошти) № 3602/0301/1/11 від 11 липня 2011 року у розмірі 2672377 доларів 58 центів США та 167417 гривень 91 коп., які складаються із суми неповернутого кредиту - 2650000, 00 доларів США; суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 1 червня 2014 року по 2 липня 2014 року включно (період, за який нараховані проценти для пред'явлення вимоги кредитора) - 22377 доларів 58 центів США; суми пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 1770 гривень 87 коп.; суми штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 165647 гривень 04 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач виконав обов'язок боржника - ОСОБА_5, у зв'язку з чим набув прав кредитора у зобов'язанні, виконання якого забезпечено порукою відповідача.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22 березня 2017 року у позові відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ "Брокбізнесбанк" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 березня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ "Брокбізнесбанк" просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 березня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 30 травня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судами не враховані обставини, встановлені у справі № 567/953/15.

Вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм ст. 546 Цивільного кодексу України, відповідно до якої застава та порука є різними видами забезпечення, а тому норми, що регулюють поруку, а саме, ст. ст. 553-559 Цивільного кодексу України, не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем.

Зазначає, що набув право вимоги після погашення боргу за кредитним договором у повному обсязі.

Стверджує, що суди дійшли помилкового висновку про те, що заміна кредитора в порядку ст. 512 Цивільного кодексу України можлива лише в разі повного виконання зобов'язань, а заміна боржника у зобов'язанні відбулась у відповідності до вимог ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України.

Представники позивача та третіх осіб - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" у судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що про час та місце розгляду касаційної скарги позивач та треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" повідомлені належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Клопотання про заміну ПАТ "Брокбізнесбанк" на ТОВ "ФК "Прибуток" судом відхиляєтся як документально необгрунтоване.

Заслухавши пояснення представника ТОВ "Лотівка Еліт" та ОСОБА_5, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 11 липня 2011 року між третьою особою - ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та третьою особою - ОСОБА_6 укладено договір кредитування (фізичних осіб на споживчі цілі під заставу майнових прав на грошові кошти) № 3602/0301/1/11, відповідно до п. 1.1 якого банк надає позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 2650000 доларів США строком з 11 червня 2011 року по 10 липня 2014 року виключно на споживчі цілі зі сплатою процентів за користування кредитними коштами з розрахунку 9,5 процентів річних.

Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник забезпечує виконання своїх зобов'язань з повернення кредиту, комісій, нарахованих процентів, пені і штрафних санкцій, покриття можливих збитків банку, обумовлених невиконанням та/або неналежним виконанням обов'язків позичальником по цьому Договору, шляхом укладання між банком, позичальником та ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" (вкладник) Договору застави майнових прав за договором строкового гарантійного вкладу № 3602/z01/0301/1/11 від 11 липня 2011 року, предметом застави за яким є право розпорядження грошовими коштами, процентами з розрахунку 8,5 відсотків річних та право вимоги за зобов'язаннями, які виникають за договором строкового гарантійного вкладу № 1202/0100/2/11 від 11 липня 2011 року.

Згідно із п. 5.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснити остаточне погашення кредиту та нарахованих процентів США не пізніше 10 липня 2014 року крім випадків, передбачених п. 5.17 договору та особливими умовами цього договору (п. п. 1.1, 5.2 кредитного договору).

За умовами п. 5.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати кредит, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом, вартість всіх супутніх послуг, а також фінансові зобов'язання відповідно до Графіку платежів, що визначений в Додатку 1 до цього договору.

У відповідності до п. 8.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та процентів сплачувати пеню в розмірі 0,1 відсотка від своєчасно несплаченої суми за кожний день прострочення платежу та штраф у розмірі 0,5 відсотка від суми фактичної заборгованості на момент здійснення порушення (за кожен випадок порушення окремо).

Згідно із п. 8.2 кредитного договору за порушення вимог п. п.5.1, 5.6, 5.9, 5.16 цього договору, позичальник зобов'язується сплачувати штраф у розмірі 0,5 відсотка від суми фактичної заборгованості і за кредитом на момент здійснення порушення (за кожен випадок порушення окремо).

До кредитного договору підписано додаткові угоди № 1 від 2 липня 2012 року, № 2 від 19 червня 2012 року та № 3 від 31 січня 2014 року.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 31 січня 2014 року викладено у новій редакції п. 2.1 договору, згідно якої позичальник забезпечує виконання своїх зобов'язань з повернення кредиту, комісій, нарахованих процентів, пені, штрафних санкцій, покриття можливих збитків банку, обумовлених невиконанням та/або неналежним виконанням обов'язків позичальником шляхом: укладення між банком, позичальником та ПАТ "Брокбізнесбанк" договору застави майнових прав за договором строкового гарантійного вкладу № 3602/Z01/0301/1/11 від 11 липня 2011 року, предметом застави за яким є право розпорядження грошовими коштами, процентами з розрахунку 8,5 відсотків річних та право вимоги за зобов'язаннями, які виникають за договором гарантійного вкладу № 1202/0100/0/11 від 11 липня 2011 року; укладення між банком, позичальником та ПАТ "Брокбізнесбанк" договору поруки на суму кредиту у розмірі 2650000,00 доларів США, нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, пені та штрафів, які виникли у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, збитків, інших зобов'язань, передбачених або які будуть передбачені кредитним договором; укладення між банком, позичальником та ТОВ "Лотівка Еліт" договору поруки на суму кредиту у розмірі 2650000,00 доларів США, нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, пені та штрафів, які виникли у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, збитків, інших зобов'язань, передбачених або які будуть передбачені кредитним договором.

У забезпечення виконання зобов'язань третьою особою - ОСОБА_5 за кредитним договором між третьою особою - ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та відповідачем - ПАТ "Брокбізнесбанк" укладено договір застави майнових прав за договором строкового гарантійного вкладу № 3602/Z01/0301/1/11 від 11 липня 2011 року, предметом застави за яким є: право розпорядження майном (грошовими коштами) у розмірі 2790000,00 доларів США, процентами з розрахунку 8,5 відсотків річних та право вимоги за зобов'язаннями, які виникають із договору строкового гарантійного вкладу № 1202/0100/2/11, укладеного між АКБ "Індустріалбанк" та позивачем11 липня 2011 року.

Зобов'язання третьої особи - ОСОБА_5 за кредитним договором забезпечені, зокрема, порукою відповідача - ТОВ "Лотівка Еліт", про що між третьою особою - ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та відповідачем укладений договір поруки № 3602/Р03/0351/1/14 від 31 січня 2014 року. За умовами договору поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно в повному обсязі за виконання позичальником боргових зобов'язань, які виникають з кредитного договору (фізичних осіб на споживчі цілі під заставу майнових прав на грошові кошти) № 3602/0301/1/11 від 11 липня 2011 року), укладеного між кредитором та позичальником (та додаткових договорів, додатків до нього), згідно якого позичальник зобов'язується шляхом безготівкового перерахування коштів на відповідні рахунки кредитора або шляхом внесення коштів (готівки) в касу кредитора або шляхом договірного списання кредитором коштів з рахунку позичальника в термін по 10 липня 2014 року повернути кредитору грошові кошті в сумі 2650000,00 доларів США та сплатити проценти/відсотки річних в сумі 765739,61 доларів США, а також комісії та неустойку у розмірі, визначеному кредитним договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року у справі № 910/14439/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 2 грудня 2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 11 лютого 2015 року, звернуто стягнення на майнові права АТ "Брокбізнесбанк" як майнового поручителя, а саме: на права вимоги АТ "Брокбізнесбанк" до ПАТ АКБ "Індустріалбанк" за договором строкового гарантійного вкладу № 1202/0100/2/11 від 11 липня 2011 року, укладеним між ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та АТ "Брокбізнесбанк" , що є предметом застави за договором застави майнових прав за договором строкового гарантійного вкладу № 3602/201/0301/1/11 від 11 липня 2011 року, для задоволення вимог ПАТ АКБ "Індустріалбанк" до ОСОБА_5 за договором кредитним (фізичних осіб на споживчі цілі під заставу майнових прав на грошові кошти) № 3602/0301/1/11 в сумі 2672377,58 доларів США та 167417 гривень 91 коп., що складаються із: суми неповернутого кредиту - 2650000,00 доларів США; суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 1 червня 2014 року по 2 липня 2014 року включно (період, за який нараховані проценти для пред'явлення вимоги кредитора) - 22377,58 доларів США; суми пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 1770 гривень 87 коп.; суми штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 165647 гривень 04 коп., шляхом відступлення ПАТ АКБ "Індустріалбанк" права вимоги грошових коштів з отримання вкладу (депозиту) в розмірі 2790000,00 доларів США та процентів за договором строкового гарантійного вкладу № 1202/0100/2/11 від 11 липня 2011 року.

Встановлено, що згідно пояснення ПАТ АКБ "Індустріалбанк" № 744 від 8 лютого 2017 року погашення відбулося 6 листопада 2014 року.

Оскільки кредит не був повернутий в строк, встановлений кредитним договором, ПАТ АКБ "Індустріалбанк" продовжувало нараховувати проценти до моменту повернення кредиту в повному обсязі, до 6 листопада 2014 року, на підставі п. п. 9.6.2 п. 9.6 кредитного договору, згідно якого нарахування процентів за користування кредитом припиняється по закінченню строку дії кредитного договору.

Згідно п. 9.3 кредитного договору останній діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Додатково до боргу, стягнутого за рішенням суду від 22 жовтня 2014 року, у ОСОБА_5 виник залишок боргу за кредитним договором, а саме: процентів, нарахованих за період з 3 липня 2014 року по 5 листопада 2014 року включно, в розмірі 88112,70 доларів США, штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі 218069 гривень 37 коп. та пені в розмірі 1000000 гривень 00 коп.

Встановлено, що рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2014 року у справі №567/841/14-ц, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Рівненської області від 14 січня 2015 року, за позовом АКБ "Індустріалбанк" до ОСОБА_5 та ТОВ "Лотівка Еліт", третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ПАТ "Брокбізнесбанк", про стягнення боргу за договором кредиту, стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ТОВ "Лотівка Еліт" на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" борг за кредитним договором з процентів, нарахованих за період з 3 липня 2014 року по 5 листопада 2014 року, в сумі 88112, 70 доларів США, штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі 218069 гривень 37 коп. та пеня в розмірі 1000000 гривень 00 коп.

Борг, стягнутий згідно вказаного рішення суду, сплачений наступним чином: проценти в розмірі 88112,70 доларів США сплачені 21 травня 2015 року особисто та добровільно ОСОБА_5; штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі 218069 гривень 37 коп. прощений (скасований) згідно рішення уповноваженого органу банку; пеня в розмірі 1000000 гривень 00 коп. зменшена згідно рішення уповноваженого органу банку до 0,01%, що складає 100 грн., які сплачені боржником добровільно 17 червня 2016 року; судові витрати в сумі 3897 гривень 60 коп. сплачені добровільно ОСОБА_5 22 травня 2015 року.

Згідно довідки ПАТ АКБ "Індустріалбанк" № 2924 від 3 серпня 2015 року банк не має фінансових та майнових претензій до ОСОБА_5 за договором кредитним (фізичних осіб на споживчі цілі під заставу майнових прав на грошові кошти) № 3602/0301/1/11 від 11 липня 2011 року у зв'язку з тим, що зобов'язання перед ПАТ АКБ "Індустріалбанк" в розмірі 2672377,58 доларів США та 167417 гривень 91 коп. припинено виконанням за рахунок майна майнового поручителя АТ "Брокбізнесбанк".

Листом № 2025 від 29 травня 2015 року ПАТ АКБ "Індустріалбанк" повідомило ОСОБА_5 про заміну кредитора у зобов'язанні.

Листом № 4624 від 13 липня 2015 року АТ "Брокбізнесбанк" повідомило ОСОБА_5 про заміну кредитора у зобов'язанні та вимагало негайної сплати боргу в сумі 2672377,58 доларів США та 167419 гривень 91 коп.

Листом № 4625 від 13 липня 2015 року та листом № 5135 від 6 серпня 2015 року АТ "Брокбізнесбанк" повідомило ТОВ "Лотівка Еліт" про заміну кредитора у зобов'язанні та вимагало негайної сплати боргу в сумі 2672377,58 доларів США та 167419 гривень 91 коп.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року у справі № 567/953/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року, задоволено позов АТ "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_5 та ТОВ "Лотівка Еліт" про стягнення боргу за договором кредитним (фізичних осіб на споживчі цілі під заставу майнових прав на грошові кошти) № 3602/0301/1/11 від 11 липня 2011 року у розмірі 2672377,58 доларів США та 167417 гривень 91 коп. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині позову до ОСОБА_5 залишено без змін, а провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ "Лотівка Еліт" закрито у зв'язку з тим, що справа в цій частині підсудна господарським судам.

За наведених обставин ПАТ "Брокбізнесбанк" звернулось до господарського суду з даним позовом про стягнення з ТОВ "Лотівка Еліт" як поручителя ОСОБА_5 боргу у сумі 2672377,58 доларів США та 167419 гривень 91 коп.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ПАТ "Брокбізнесбанк" посилається на те, що оскільки виконання обов'язку боржника ОСОБА_5 перед ПАТ АКБ "Індустріалбанк" за кредитним договором (фізичних осіб на споживчі цілі під заставу майнових прав на грошові кошти) № 3602/0301/1/11 від 11 липня 2011 року, укладеним між АКБ "Індустріалбанк" та ОСОБА_5, здійснено за рахунок його майна, як майнового поручителя, відбулася заміна кредитора ПАТ АКБ "Індустріалбанк" на АТ "Брокбізнесбанк" у зобов'язанні за кредитним договором в сумі 2672377,58 доларів США та 167417 гривень 91 коп., які складаються із складових суми боргу, що зазначені в рішенні Господарського суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року у справі № 910/14439/14, з переходом прав первісного кредитора у зобов'язанні, у т.ч. і договору поруки від 31 січня 2014 року, поручителем за яким є відповідач.

Відповідно до ст. 556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Встановлено, що згідно із актом приймання-передачі документів від 10 липня 2015 року ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" (новий кредитор) прийняло від ПАТ АКБ "Індустріалбанк" документи, які засвідчують права вимоги нового кредитора до ОСОБА_5 та ТОВ "Лотівка Еліт" у розмірі 2672377,58 доларів США та 167417 гривень 91 коп.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ "Брокбізнесбанк" виконав рішення Господарського суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року у справі № 910/14439/14, за яким звернуто стягнення на право вимоги за договором строкового гарантійного вкладу № 1202/0100/2/11 від 11 липня 2011 року між АКБ "Індустріалбанк" та ПАТ "Брокбізнесбанк", що був предметом застави майнових прав № 3602/Z01/0301/1/11 від 11 липня 2011 року, шляхом відступлення права вимоги грошових коштів з отримання вкладу та процентів, погасив частково зобов'язання боржника третьої особи - ОСОБА_5 за кредитним договором № 3602/0301/1/11 від 11 липня 2011 року на суму 2672377,58 доларів США та 167417 гривень 91 коп.

Водночас, судами враховано, що у справах № 6-466цс15 та № 6-932цс15 Верховним судом України визначено, що правовий аналіз норм ч. ч. 1 та 2 ст. 556 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, яка передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Посилання заявника на те, що в справах № 6-466цс15 та № 6-932цс15 Верховним судом України сформульовано правову позицію з питання часткового солідарного виконання зобов'язання в межах виключно договорів поруки, а тому правові позиції у вказаних справах не можуть застосовуватися під час розгляду даної справи, мотивовано відхилено судами, оскільки у вказаних справах Верховний суд України надав тлумачення застосування норм права, а саме ст. ст. 512 та 556 Цивільного кодексу України, у подібних правовідносинах, що не залежить від підстав та предмету позову, а тому позиція у вказаних справах має бути врахована іншими судами.

Крім того, цей висновок узгоджується з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, який передбачає подібний спосіб захисту у разі заміни кредитора в зобов'язанні, а тому суди попередніх інстанцій дійшли юридично обгрунтованого висновку про застосування вказаного висновку під час розгляду цієї справи.

Разом з цим, у відповідності до ч. 1 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи наведене, оскільки позивач - ПАТ "Брокбізнесбанк" лише частково погасив зобов'язання ОСОБА_5 за кредитним договором, доводи позивача про те, що він набув права нового кредитора за кредитним договором № 3602/0301/1/11 від 11 липня 2011 року та, як наслідок, право звернення з позовом до іншого поручителя за цим же кредитним договором - ТОВ "Лотівка-Еліт", який за договором поруки № 3602/Р03/0351/1/14 від 31 січня 2014 року забезпечував виконання кредитного зобов'язання за договором № 3602/0301/1/11 від 11 липня 2011 року, помилкові.

Таким чином, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли юридично правильного висновку про те, що у відповідності до положень ст.ст.512, 556 Цивільного кодексу України при частковому виконанні обов'язку поручителем або майновим поручителем за боржника у кредитному зобов'язанні особа, яка виконує таке зобов'язання за боржника частково, не набуває правового статусу нового кредитора щодо цього зобов'язання, а тому підставно відмовили у позові до поручителя - ТОВ "Лотівка-Еліт".

З цих же мотивів обгрунтовано відхилено посилання позивача на відносини суброгації, які виникли після погашення останнім частини боргу за кредитним договором.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (частина третя статті 554 ЦК України). Ця норма не може бути застосована до правовідносин, що виникли з декількох договорів поруки, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною. Таким чином, порука кількох осіб може бути визначена як спільна у разі укладення договору поруки декількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише у такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Таким чином, у визначених законом та договором випадках поручителі несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань боржником перед кредитором, проте, поручителі не відповідають один перед одним за невиконання зобов'язань боржником перед кредитором у разі відсутності спільної поруки та підстав для солідарної відповідальності.

Отже, суд апеляційної інстанції прийшов до юридично правильного висновку про безпідставність вимог поручителя, який виконав зобов'язання за боржника, до іншого поручителя, оскільки поручителі не брали на себе зобов'язань із солідарної відповідальності до боржника.

З огляду на викладене, постанова суду апеляційної інстанції постановлена за повного встановлення істотних обставин справи, вірної юридичної кваліфікації спірних правовідносин та правильного застосування до них норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин постанова Рівненського апеляційного господарського суду зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7 - 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 30 травня 2017 року - без зміни.

Головуючий Т. Козир

Судді Л. Гольцова

В. Картере