ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.10.2017 Справа № 904/8215/17

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Кривий Ріг

до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м.Кривий Ріг

про зобов'язання виконати умови договору

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від Позивача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1 від 14.04.2006 р., представники ОСОБА_2,

довіреність №1156 від 24.09.2015 р., ОСОБА_3, договір № 6 від 06.03.2016 р.

Від Відповідача: представник Касьян І.В., довіреність № 15 від 13.01.2017 р.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-Позивач) звернувся з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд зобов'язати Відповідача - КПТМ «Криворіжтепломережа» виконати пункт 1.3 Договору від 30.11.2015 року №4626 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари та встановити за власний рахунок засоби обліку теплової енергії за адресою: вул. Свято-Миколаївська, 31, прим.2, м. Кривий Ріг.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов зазначив про те, що вимога Позивача про зобов'язання КПТМ «Криворіжтепломережа» виконати умови договору шляхом встановлення на опалювальних приладах приміщення №2 по вул.Свято-Миколаївська, буд. 31 прилади обліку теплової енергії суперечить умовам типового договору, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630.

В судовому засіданні 17.10.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд -

встановив:

18.12.2015 року Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" разом з супровідним листом від 16.12.2015 року № 2213/13 направило Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 для підписання два примірники проекту договору від 30 листопада 2015 року № 4626 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари.

У відповідь на вказану пропозицію позивача відповідач підписав договір з протоколом розбіжностей від 11.01.2016 року до договору від 30.11.2015 року № 4626 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари (далі - протокол розбіжностей), який 11.01.2016 року надав позивачу.

Відповідно до протоколу розбіжностей відповідачем було запропоновано позивачу виключити з тексту договору пункти 2.2, 2.3, 2.5, 2.6, 2.7, 2.9, 3.2, 4.2, 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.7, 5.9, 5.10, а пункти 1.1, 1.3, 2.1, 2.8, 3.1, 4.1, 4.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.12, 5.13, 6.1, 6.3 викласти у наступній редакції, у тому числі :

"1.3. Постачальник відпускає споживачеві теплову енергію на об'єкт за адресою: вул. Леніна, 31, прим. 2, м. Кривий Ріг після встановлення за власний рахунок засобів обліку теплової енергії, а споживач на підставі цих показників сплачує фактично спожиту теплову енергію.".

Відповідно до листа від 19.01.2016 року № 62/13 Комунальне підприємство направило підприємцю протокол узгодження розбіжностей від 18.01.2016 року до договору № 4626 від 30.11.2015 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари між КПТМ "Криворіжтепломережа" та ФОП ОСОБА_1, яким частково прийнято пропозиціїпідприємця, а пункт 1.3 Комунальним підприємством залишено в редакції договору.

У зв'язку з тим, що між сторонами залишились неврегульованими розбіжності щодо умов договору, у тому числі за пунктом 1.3 договору, Комунальне підприємство звернулось до суду з позовом про вирішення переддоговірного спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2016року у справі №904/406/16 позовну заяву КПТМ "Криворіжтепломережа" від 26.01.2016року про визнання договору про постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари №4626 від 30.11.2015року укладеним в редакціїї комунального підприємства було повернуто на підставі п.п.1, 2,6 ст.63 ГПК України у зв'язку з відсутністю належних доказів повноважень особи, що підписала позов, у зв'язку з неповним найменуванням Позивача, відсутністю належних доказів направлення позову відповідачу тощо.

В подальшому, за фактом повторного звернення КПТМ "Криворіжтепломережа" до господарського суду з аналогічною позовною заявою договірний спір вирішувався в судовому порядку.

Так, Господарським судом Дніпропетровської області від 05.122016 року у справі №904/667/16 в позові КПТМ "Криворіжтепломережа" про визнання договору укладеним було відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 року зазначене рішення залишено без змін.

Так, судами у справі №904/667/16 встановлено таке.

ФОП ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення (а.с. 86, т. 1) за адресою: АДРЕСА_1

Зі змісту запропонованого КПТМ "Криворіжтепломережа" до підписання проекту договору вбачається, що його предметом є постачання споживачу теплової енергії в гарячій воді на потреби опалення та гарячого водопостачання в приміщення за вищевказаною адресою, площею 43,40 кв.м, яке використовується під офіс. Тобто фактично КПТМ "Криворіжтепломережа" запропонував ФОП ОСОБА_1 до укладення договір купівлі-продажу теплової енергії.

Зазначене нежитлове приміщення розташоване в житловому багатоквартирному будинку, який приєднаний до системи централізованого опалення; спірне приміщення відповідача опалюється за рахунок приєднання до відповідних внутрішньобудинкових систем; позивач здійснює передачу послуги з опалення підприємцю саме на відгалуженні від стояків у межах нежитлового приміщення відповідача.

Окрім того, підприємець не використовує отриману від комунального підприємства теплову енергію для виробничих потреб, тобто відмінних від предмету надання житлово-комунальних послуг; підприємець є кінцевим споживачем наданої йому послуги з опалення та не здійснює її використання для інших потреб.

Враховуючи, що спірне приміщення використовується як офіс, опалення приміщення спрямоване на забезпечення умов перебування осіб у цьому приміщенні.

Враховуючи встановлені обставини справи, суди дійшли до висновку, що у даних правовідносинах підприємець виступає саме як споживач житлово-комунальної послуги та, відповідно, з ним має бути укладено договір на споживання відповідної житлово-комунальної послуги, а не договір про купівлю-продаж теплової енергії.

Оскільки судами у справі №904/557/16 встановлено наявність у підприємця у зазначених правовідносинах обов'язку укласти з КПТМ "Криворіжтепломережа" договір на надання житлово-комунальних послуг, він повинен відповідати формі та змісту (умови) типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 року № 933).

Проте, як встановлено вище, КПТМ "Криворіжтепломережа" звернулося до ФОП ОСОБА_1 з проектом договору купівлі-продажу теплової енергії, обов'язок щодо укладення якого між сторонами у даній справі судом не встановлено.

За наведених вище обставин, суд визначили, що заявлені комунальним підприємством вимоги не підлягають задоволенню.

Зважаючи на зазначені обставини, суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Чинною редакцією статті 181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами (ч. 1). Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін; у разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (ч. 2). Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору (ч. 3). За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (ч. 4). 7. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими. (ч.7).У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч. 8).

Відповідно до ст.187 ГК Украхни спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Керуючись викладеним, суд дійшов висновку, що Позивач - ФОП ОСОБА_1 не довів наявність між ним та КПТМ "Криворіжтепломережа" укладеного договору №4626 від 30.11.2015року в будь-якій редакції, оскільки в позасудовому порядку сторони згоди не дійшли, договірний спір в судовому порядку був вирішений судом з результатом про відсутність підстав вважати договір укладеним у зв'язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства в цілому та фактичним правовідносинам між сторонами.

Посилання Позивача на те, що за первісним зверненням КПТМ "Криворіжтепломережа" з позовом про договірний спір його позов було повернуто, тому підприємство пропустило передбачений Господарським кодексом України строк для звернення до суду і, як наслідок, вважається прийнятою редакція договору Позивача, судом визнається необґрунтованим, оскільки це питання було досліджено саме під час розгляду договірного спору в суді, право підприємства повторно звернутися з договірним спором до суду після повернення позову без розгляду було визнано правомірним.

Посилання Позивача на те, що Відповідач фактично надає послуги за договором, тому його слід вважати укладеним, не ґрунтується на нормі права також.

Так, частиною 8 статті 181 ГК України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України .

Отже, у зв'язку з фактичним наданням Відповідачем послуг з теплопостачання, за відсутності згоди сторін за усіма істотними умовами договору та при наявності негативного результату вирішення спору в суді, правові наслідки в даному випадку пов'язуються виключно з недоговірними зобов'язаннями.

Таким чином, твердження Позивача про наявність обов'язку Відповідача виконати пункт 1.3 Договору від 30.11.2015 року №4626 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари та встановити за власний рахунок засоби обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 не доводиться матеріалами справи у зв'язку із відсутністю факту укладення між сторонами зазначеного договору.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на Позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32,33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.10.2017

Суддя Н.Б. Кеся