УХВАЛА

11.10.2017Справа № 910/17535/17

за заявою ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ»
про вжиття запобіжних заходів
Суддя Чинчин О.В.

Представники сторін:

від Заявника: не з'явились

від ТОВ «АІЛТ «АІЛАЗ»: Антонова Г.І. (представник за Довіреністю);

встановив

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про вжиття запобіжних заходів шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» документів щодо відчуження (передачі) знаків для товарів і послуг, документів про переведення співробітників з Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ».

Заява про вжиття запобіжних заходів вмотивована тим, що ОСОБА_1 є засновником та учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ». У 2005 року було зареєстровано дві торгові марки, під якими здійснювалась діяльність ТОВ «АІЛАЗ», а саме: знак для товарів і послуг «АІЛАЗ центр офтальмології та естетичної медицини», номер реєстрації m200512245, дата подачі заявки 18.10.2005 р.; знак для товарів і послуг «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ», номер реєстрації m200503214, дата подачі заявки 23.03.2005 р. Як зазначає Заявник, йому стало відомо, що у теперішній час вказані торгові марки зареєстровані за ТОВ «АЙЛАЗ», проте жодне засідання загальних зборів учасників для вирішення питання торгових марок не проводилось. Таким чином, Заявник просить вжити запобіжні заходи шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» документів щодо відчуження (передачі) знаків для товарів і послуг «АІЛАЗ центр офтальмології та естетичної медицини», номер реєстрації m200512245, дата подачі заявки 18.10.2005 р., в тому числі договір, рішення органу управління, інші документи; документів щодо відчуження (передачі) знаків для товарів і послуг «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ», номер реєстрації m200503214, дата подачі заявки 23.03.2005 р., в тому числі договір, рішення органу управління, інші документи; документів про переведення співробітників з Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ», а саме: копії наказів про звільнення співробітників, штатний розпис станом на 01.01.2017 року та на 01.09.2017 року, договір щодо переведення співробітників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 року прийнято до розгляду Заяву ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів, призначено розгляд заяви на 11.10.2017 року.

В судовому засіданні 11 жовтня 2017 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» надав усні пояснення по суті Заяви, якими заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів. В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом надіслання телефонограми, про поважні причини нез'явлення суд не повідомив.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України, заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

За таких обставин, неявка в судове засідання представників сторін не є перешкодою для розгляду Заяви про вжиття запобіжних заходів.

Ознайомившись із Заявою ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів, Суд приходить до висновку, що дана Заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі статтею 43-2 Господарського процесуального кодексу України, запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Таким чином, запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову, та надають додаткову гарантію збереження доказів чи запобігання порушення права.

Вирішуючи питання про необхідність вжиття запобіжних заходів, господарський суд повинен встановити підстави вжиття запобіжних заходів, а саме: обставини, які викликають у заявника побоювання, що подача потрібних для нього доказів стане згодом неможливою чи утрудненою; обставини, які підтверджують порушення прав заявника, або його уявлення про загрозу порушення цих прав та реальність такої загрози. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

Заявник має подати докази, достатні для впевненості в тому, що його право порушується або невідворотно буде порушено.

Вказуючи на обставини, якими обґрунтовується необхідність вжиття запобіжних заходів, заявник повинен зазначити підстави вжиття запобіжних заходів, тобто обставини, які підтверджують порушення прав заявника або його уявлення про загрозу порушення цих прав і реальність такої загрози.

Статтею 43-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що запобіжні заходи вживаються до моменту звернення до суду з позовною заявою з метою попередження та збереження доказів правопорушення, а після подання відповідної заяви вжиті запобіжні заходи не припиняються, а діють вже як заходи забезпечення позову.

Отже, за своєю правовою природою, запобіжні заходи - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії, а заходи до забезпечення позову за своїм змістом застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. Тобто, заходи, що вживаються судом як запобіжні мають бути спрямованими також на забезпечення позову, який буде поданий до суду з метою захисту порушених прав та інтересів заявника.

Відповідно до пункту 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 року № 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43- 3; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43- 1; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд зазначає, що умовою застосування запобіжних заходів є достатньо обґрунтоване припущення, що потрібні докази, які є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути або їх подача може згодом стати неможливою чи утрудненою. При цьому в клопотанні про застосування запобіжних заходів має міститись мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим подачу таких доказів до господарського суду.

Крім того, Суд відзначає, що Заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, Суд звертає увагу, що матеріали заяви не містять жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності обставин, які викликають у заявника побоювання, що подача потрібних для нього доказів стане згодом неможливою чи утрудненою; обставин, які підтверджують порушення прав заявника, або його уявлення про загрозу порушення цих прав та реальність такої загрози. Крім того, Заявником не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову, й неможливість їх витребування в процесі розгляду справи при зверненні до суду з відповідним клопотанням в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування поданої заяви про вжиття запобіжних заходів ОСОБА_1 зазначав, що йому стало відомо, що у теперішній час вказані торгові марки зареєстровані за ТОВ «АЙЛАЗ», проте жодне засідання загальних зборів учасників для вирішення питання торгових марок не проводилось.

Проте Суд не приймає до уваги вказані доводи з огляду на наступне.

Як вбачається з інформації, яка міститься у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та є загальнодоступною, за пошуком номеру свідоцтва (111) №75642 вбачається, що дата реєстрації знака (151) 25.04.2007 року, номер заявки (210) m200512245, повне найменування заявника (731) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ», найменування власника (732) - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ». Крім того, за пошуком свідоцтва (111) №78682 вбачається, що дата реєстрації знака (151) 10.07.2007 року, номер заявки (210) m200503214, повне найменування заявника (731) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ», найменування власника (732) - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ».

Відповідно до Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №10 від 10.01.2002 року, реєстр містить відомості із зазначенням міжнародних цифрових кодів для ідентифікації бібліографічних даних відповідно до стандарту Всесвітньої організації інтелектуальної власності, зокрема, код 771 - попереднє ім'я або повне найменування та адресу заявника або власника.

Однак, Суд звертає увагу, що з інформації, яка міститься у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, не вбачається наявності міжнародного цифрового коду 771 (попереднє ім'я або повне найменування та адресу заявника або власника), що свідчить про перепродаж знаків для товарів і послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» Товариству з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ», про що зазначав Заявник у поданій заяві.

Більше того, Суд звертає увагу, що з відомостей з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг взагалі не вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» було власником знаків для товарів і послуг «АІЛАЗ центр офтальмології та естетичної медицини», номер реєстрації m200512245, «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ», номер реєстрації m200503214, дата подачі заявки 23.03.2005 р., так як вказані знаки для товарів і послуг були зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» було лише заявником.

Враховуючи вищевикладене, Суд не вбачає підстав для вжиття запобіжних заходів шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» документів щодо відчуження (передачі) знаків для товарів і послуг «АІЛАЗ центр офтальмології та естетичної медицини», номер реєстрації m200512245, дата подачі заявки 18.10.2005 р., в тому числі договір, рішення органу управління, інші документи; документів щодо відчуження (передачі) знаків для товарів і послуг «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ», номер реєстрації m200503214, дата подачі заявки 23.03.2005 р., в тому числі договір, рішення органу управління, інші документи.

Що стосується заяви в частині вжиття запобіжних заходів шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» документів про переведення співробітників з Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ», а саме: копії наказів про звільнення співробітників, штатний розпис станом на 01.01.2017 року та на 01.09.2017 року, договір щодо переведення співробітників, то вона також не підлягає задоволенню, оскільки Заявником взагалі не надано суду жодних доказів на підтвердження неможливості отримання таких доказів й наявності обставин, які викликають у заявника побоювання, що подача потрібних для нього доказів стане згодом неможливою чи утрудненою.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів (необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову) не може бути підставою для винесення ухвали про накладення запобіжних заходів.

Отже, підстави викладені заявником в заяві про вжиття запобіжних заходів не є підставами в розумінні ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не доводять наявність фактичних обставин, які б обґрунтовували необхідність вжиття запобіжних заходів.

З огляду на вищевикладене, Суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів порушення його прав чи існування загрози їх порушення, а також не підтверджено належними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування запобіжного заходу шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» документів щодо відчуження (передачі) знаків для товарів і послуг, документів про переведення співробітників з Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ».

В силу положень частини 6 статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» документів щодо відчуження (передачі) знаків для товарів і послуг «АІЛАЗ центр офтальмології та естетичної медицини», номер реєстрації m200512245, дата подачі заявки 18.10.2005 р., в тому числі договір, рішення органу управління, інші документи; документів щодо відчуження (передачі) знаків для товарів і послуг «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ», номер реєстрації m200503214, дата подачі заявки 23.03.2005 р., в тому числі договір, рішення органу управління, інші документи; документів про переведення співробітників з Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ», а саме: копії наказів про звільнення співробітників, штатний розпис станом на 01.01.2017 року та на 01.09.2017 року, договір щодо переведення співробітників, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 43-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ

В задоволенні Заяви ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» документів щодо відчуження (передачі) знаків для товарів і послуг, документів про переведення співробітників з Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙЛАЗ» - відмовити.

Суддя О.В. Чинчин