РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017Справа №910/13349/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Мельник К.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13349/17

за позовом Першого заступника військового прокурора Київського гарнізону Центрального регіону України, м. Київ, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Будкапіталс», м. Київ,

про стягнення 1 805 189,63 грн.,

за участю представників:

прокуратури - Спора Г.І. (посвідчення від 05.08.2015 №034726);

позивача - Матвіюка М.А. (довіреність від 26.12.2016 №220/481/д);

відповідача - Хасіна І.Б. (довіреність від 04.09.2015 №238).

Перший заступник військового прокурора Київського гарнізону Центрального регіону України (далі - Прокуратура) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі - МОУ) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Будкапіталс» (далі - Товариство) 561 614,55 грн. штрафу і 1 243 575,08 грн. пені, нарахованих відповідачу у зв'язку з неналежним виконанням умов договору на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вулиця Кірова, 9-Б від 29.10.2015 №303/8/32/161-15 (далі - Договір), а всього 1 805 189,63 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2017 порушено провадження у справі.

Позивач 22.08.2017 і 31.08.2017 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Відповідач 22.09.2017 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке: всі 13 квартир, передбачених Договором, було передано МОУ за актом приймання-передачі від 18.12.2015; як вбачається з акта перевірки технічного та якісного стану квартир станом на 17.03.2016 сторонами зафіксовано повну (100%) готовність квартир; окремі недоліки, зафіксовані в акті, стосуються не квартир, а прибудинкової території, відтак, не мають відношення до предмету спору, оскільки предметом Договору було не будівництво, а передача чітко визначених квартир; право власності на всі 13 квартир було за рахунок Товариства зареєстроване за МОУ ще в березні 2016 року; господарським судом вже був розглянутий аналогічний спір між тими ж сторонами щодо того ж самого будинку (відносно інших 96 кварти); рішенням господарського суду міста Києва від 21.10.2015 зі справи №910/10797/15 встановлено низку фактів та обставин, які мають преюдиційну силу при розгляді даної справи; незважаючи на те, що квартири було передано МОУ ще 18.12.2015, а право власності на них було зареєстровано за МОУ в березні 2016 року, вже понад 2,5 роки Товариство за власний рахунок утримує ці квартири, забезпечує їх цілодобову охорону, оскільки МОУ ухиляється від обов'язку з утримання та охорони власного майна.

03.10.2017 Прокуратура подала суду письмові пояснення щодо наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави при звернення до суду з даним позовом.

МОУ 03.10.2017 і 05.10.2017 подало суду заперечення на відзив, в якому вказало, що: на даний час Товариством не виконано перед позивачем зобов'язання за Договором, а саме не передано 13 квартир у стані, що відповідав би вимогам додатку 4 до Договору, що унеможливлює підписання акта приймання-передачі квартир; з копії адресованого до МОУ листа виконавчого директора Товариства Пінчука Є.В. від 07.11.2016 №365 вбачається, що через значний рівень інфляції відповідачем не виконано в повному обсязі роботи за укладеним МОУ та Товариством договором від 10.12.2014 №227/ДКБ-361 П на придбання 96 квартир загальною площею 4 965,84 кв.м. на умовах пайової участі за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-Б; складеним в присутності представника Товариства Шиманського В.М. та підписаним ним, а також комісією, створеною наказом начальника Київського квартирно-експлуатаційного управління від 02.12.2015, актом перевірки технічного та якісного стану квартир за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-Б, встановлено, що квартири мають 85% готовності та за умови усунення зазначених в акті недоліків (санітарно-технічні прилади: ванни, умивальники, унітази, мийки посуду, змішувачі, міжкімнатні двері не встановлено), їх може бути розподілено військовослужбовцям; за результатами проведеного аудиту ефективності використання коштів Державного бюджету України, передбачених МОУ на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України, та стану реалізації рекомендацій, наданих колегією Рахункової палати у звіті від 09.06.2015 №10-1, вбачається, що зафіксована в акті будівельна готовність об'єкта 70% не відповідала дійсності, тобто була фіктивною; на момент проведення аудиту забудовником не виконано зобов'язань за договором від 10.12.2014 №227/ДКБ-361 П щодо передачі до 10.03.2015 квартир; т.в.о. директора Департаменту капітального будівництва та забудовник 16.03.2015 підписали фіктивний акт №1 про передачу МОУ готових під заселення 96 квартир, який разом з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Департаментом ДАБІ у Київській області 10.03.2015 за №ВС51, став підставою для перерахування у 2015 році на рахунки 22,4 млн. грн. бюджетних коштів; будівельна готовність житлового будинку становила близько 60%.

Прокуратура 10.10.2017 подала суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу для отримання відповіді від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області стосовно того, чи надавав останній дозвіл Товариству на експлуатацію будинку, який знаходиться за адресою: Київська обл., с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9 б, та у випадку відмовити у видачі такого дозволу - зазначити причини.

Суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання, оскільки збір доказів у справі мав відбуватися при підготовці Прокуратурою позовної заяви, а не під час розгляду справи по суті.

Слід зазначити, що відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Отже, відкладення розгляду справи з мотивів, вказаних Прокуратурою, є недоцільним і таким, що суперечить принципу розумності строку вирішення спору.

Представники Прокуратури та позивача у судовому засіданні 10.10.2017 надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою названої статті Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Так, Прокуратура у позовній заяві вказала, що підставою для звернення до суду з даним позовом є те, що МОУ як центральний орган виконавчої влади неналежним чином здійснює свої повноваження для захисту інтересів держави; порушені інтереси держави у судовому порядку не захистив, внаслідок чого державі продовжується завдаватися шкоду.

Отже, Прокуратура належним чином підтвердила своє право на звернення до суду з даним позовом.

29.10.2015 МОУ (пайовик) і Товариством (забудовник) укладено Договір, за умовами якого:

- предметом Договору є придбання пайовиком у забудовника житла на умовах пайової участі, а саме - квартири кількістю 13 (тринадцять) шт., загальною площею 732,7 кв.м., у житловому будинку, розташованому за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, буд. 9-Б, відповідно до адресного переліку квартир (Додаток 2), які забудовник зобов'язується передати, а пайовик - оплатити у порядку і строки, визначені Договором (пункт 1.1 Договору);

- стан квартир, які за Договором забудовник зобов'язується передати пайовику (в державну власність в оперативне управління МОУ) повинен відповідати проектно-кошторисній документації, містобудівним та будівельним нормам і правилам, вимогам технічного та містобудівного регламенту (пункт 2.1 Договору);

- характеристики предмету Договору на момент передачі пайовиком, визначено у Переліку опоряджувальних робіт (Додаток 4); квартири, які за Договором забудовник зобов'язується передати пайовику, повинні відповідати санітарним нормам щодо житлових приміщень, опоряджувальні роботи виконані в повному обсязі відповідно до Переліку опоряджувальних робіт (Додаток 4) та житло готове під заселення (пункт 2.2 Договору);

- ціна Договору, тобто ціна квартир, які забудовник за Договором зобов'язується передати пайовику становить 8 023 065 грн., в тому числі ПДВ 1 337 177,50грн. та складається із розрахунку загальної площі квартир 732,7 кв.м., що передаються, і фіксованої вартості 10 950 грн., в тому числі ПДВ - 1 825 грн. за один квадратний метр площі; вказана договірна ціна є твердою (пункт 3.1 Договору);

- забудовник зобов'язується ввести житловий будинок, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, буд. 9-Б, в експлуатацію та передати житло пайовику у строк до 20.12.2015 на підставі акта приймання-передачі житла за наявності документів, що підтверджують введення об'єкта в експлуатацію (нотаріально засвідчену копію сертифіката відповідності або декларації про готовність об'єкта експлуатації) та передати квартири пайовику до 20.09.2016 (пункт 5.1 Договору в редакції додаткової угоди від 23.08.2016 №6/161П);

- передача квартир пайовику здійснюється на підставі оформленого акта приймання-передачі квартир з проведеною державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно за Державою в особі МОУ, з урахуванням уточненої загальної площі квартир згідно з даними технічних паспортів, наявності документів, що підтверджують введення об'єкта в експлуатацію (нотаріально засвідченої копії сертифіката відповідності або декларації про готовність об'єкта до експлуатації) та обов'язкової умови, що квартири, які забудовник передає за Договором, відповідають вимогам пункту 2.2 Договору, а житловий будинок вимогам Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461, у термін не пізніше 20.09.2016 (пункт 5.2 Договору в редакції додаткової угоди від 23.08.2016 №6/161П);

- реєстрація квартир у Державній реєстраційній службі України та обов'язкове оформлення права власності на нерухоме майно за МОУ, здійснюється забудовником за власний рахунок та у термін не пізніше 18.03.2016 (пункт 5.3 Договору в редакції додаткової угоди від 25.12.2015 №1/161П);

- забудовник за несвоєчасне виконання взятих на себе зобов'язань за Договором, а саме: порушення строків передачі квартир пайовику з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно за МОУ сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості квартир, з яких допущено невиконання зобов'язань за кожну добу прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф відповідно до статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 7 (семи) відсотків від суми невиконаних зобов'язань (пункт 7.2 Договору);

- забудовник за порушення умов щодо якості виконаних робіт, зазначених у розділі 2 Договору, сплачує штраф у розмірі 20% вартості неякісно виконаних робіт (пункт 7.3 Договору);

- за односторонню відмову від виконання зобов'язань за Договором забудовник сплачує штраф у розмірі 20% від суми невиконаного зобов'язання (пункт 7.4 Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.10.2016, а в частині своїх зобов'язань та розрахунків до їх повного виконання сторонами (пункт 10.1 Договору в редакції додаткової угоди від 23.08.2016 №6/161П).

Позовні вимоги мотивовано тим, що на даний час відповідачем не виконано умови Договору, не передано 13 квартир у стані, що відповідав би вимогам додатку 4 до Договору, що унеможливлює підписання акта приймання-передачі квартир, у зв'язку з чим стягненню з відповідача підлягає 561 614,55 грн. штрафу і 1 243 575,08 грн. пені, нарахованих відповідно до пункту 7.2 Договору.

Відповідно до частин першої і третьої статті 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною другою статті 551 ЦК України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Судом встановлено, що відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, затвердженої Департаментом ДАБІ у Київській області 10.03.2015 за №КС51, підстави вважати закінчений будівництвом об'єкт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Кірова, 9-Б» готовим до експлуатації.

18.12.2015 Товариством і МОУ підписано акт приймання-передачі житла №1, за яким МОУ передано 13 квартир.

Згідно з наявними в матеріалах справи інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 18.03.2016 зареєстровано право власності на 13 квартир за МОУ.

Таким чином, відповідачем було належним чином виконано пункти 5.1 і 5.2 Договору щодо передачі МОУ 13 квартир за актом приймання-передачі, та пункт 5.3 Договору щодо реєстрації права власності на такі квартири за МОУ.

Що ж до доводів МОУ стосовно того, що актами від 21.12.2015, від 17.03.2016 і від 11.04.2017 встановлено ряд недоліків оздоблювальних робіт, підключення сантехнічних приладів і завершення робіт з влаштування системи опалення, а тому відсутні підстави для прийняття квартир за актом приймання-передачі, то слід зазначити, що фактично спірні квартири прийняті МОУ за актом приймання-передачі від 18.12.2015 №1.

Підставою ж нарахування Прокуратурою сум штрафу і пені є не передання квартир МОУ у встановлений Договором строк.

Отже, оскільки судом встановлено належне виконання відповідачем умов Договору, то позовні вимоги Прокуратури є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на Прокуратуру.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.2017.

Суддя В.О. Демидов