ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.10.2017 р. Справа № 914/785/17

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Сало О.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» від 03.10.2017р. вих. №1007 (від 09.10.2017р. вх. №4201/17)

про: розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р.

у справі №914/785/17 за позовом: Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області, Львівська область, м. Дрогобич;

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал», Львівська область, м. Трускавець;

про: стягнення коштів,

ціна позову: 614583,22 грн.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність від 28.12.2016р. №6787);

Відповідача (Заявника): ОСОБА_2 представник (довіреність від 25.09.2017р. №984)

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області розглядається заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» від 03.10.2017р. вих. №1007 (від 09.10.2017р. вх. №4201/17) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17 за позовом Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» про стягнення коштів. Ціна позову 614583,22 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 12.10.2017р. заяву прийнято до провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10:40 год. 23.10.2017р.

Представникам Сторін оголошено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28, 38, 59, 121 ГПК України. Окрім того, в ухвалі Господарського суду Львівської області у даній справі, яку скеровано Сторонам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області та наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення) зазначалось, що права та обовязки Сторін визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38, 59, 121 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Представник Позивача (Стягувача) в судове засідання зявився, подав Відзив на заяву про розстрочку виконання рішення (вх. №35564/17), у якому вважає подану заяву безпідставною та необґрунтованою, просить суд вжити заходів з метою забезпечення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17, проти поданої заяви заперечив, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті заяви, аналогічні до викладених у відзиві на заяву. Вказаний відзив оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Відповідач (Боржник, Заявник) явку особисто чи повноважного представника в судове засідання забезпечив, подану заяву підтримав, просить суд іі задоволити, розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17 рівними частинами на 36 місяців.

Заявник у поданій Заяві вказує на те, що Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17 за позовом Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» про стягнення коштів; ціна позову 614583,22 грн. задоволено частково, вирішено стягнути з ТзОВ «Трускавецький водоканал» на користь КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області 502144,70 грн. суми основного боргу за надані послуги, 43393,66 грн. пені, 12662,91 грн. трьох відсотків річних, 47366,32 інфляційних втрат. В решті позову відмовлено.

Окрім того, вказаним рішенням вирішено стягнути з ТзОВ «Трускавецький водоканал» в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у Личаківському районі м.Львова, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007620, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО): 825014, рахунок отримувача: 3006, код класифікації доходів бюджету: 22030001, код ЄДРПОУ суду: 03499974) 9083,51 грн. судового збору, а також стягнути з КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області (82100, Львівська область, Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Федьковича, буд.11; ідентифікаційний код 03348910) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у Личаківському районі м.Львова, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007620, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО): 825014, рахунок отримувача: 3006, код класифікації доходів бюджету: 22030001, код ЄДРПОУ суду: 03499974) 135,24 грн. судового збору.

Вказане Рішення не оскаржувалось, 06.10.2017р. набрало законної сили в порядку, встановленому статтею 85 ГПК України, та, у відповідності до приписів ч.5 ст.124 Конституції України і ч.1 ст. 115 ГПК України, є обов'язковим до виконання на всій території України.

На виконання зазначеного рішення суду у справі №914/785/17 Господарським судом Львівської області 06.10.2017р. видано Накази про примусове виконання вищевказаного Рішення.

Так, у поданій заяві Заявник вказує на те, що сума коштів, присуджена до стягнення рішенням Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі є значною та підприємство Боржника не в змозі сплатити її одним платежем. Відтак, на думку Заявника накладення арешту на рахунки ТзОВ «Трускавецький водоканал» в межах виконавчого провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 06.10.2017р. про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17 може призвести до банкрутства Боржника, і, як наслідок, позбавлення населення, юридичних осіб та бюджетних організацій міста Трускавця питної води.

В підтвердження викладених доводів Заявник зазначає, що підприємство Боржник засноване на базі комунального майна територіальної громади м.Трускавця, яке передане йому на праві оперативного управління, підприємство перебуває в скрутному матеріальному становищі, має значну заборгованість перед контрагентами та бюджетами, в тому числі, встановлену рішеннями Господарського суду Львівської області від 22.03.2016р. у справі №914/4378/14 (на суму 3029229,76 грн.), від 27.07.2015р. у справі №914/1886/15 (на суму 1160276,20 грн.), від 11.09.2017р.у справі №914/1317/17 (на суму 502653,46 грн.), несе значні витрати із ремонту та утримання необхідного для здійснення його статутної діяльності майна, переданого йому територіальною громадою, невідповідності вартості затвердженого органом місцевого самоврядування тарифу витратам, які реально необхідні Боржнику для здійснення постійного та якісного водопостачання і водовідведення.

Окрім того, Боржник зазначає, що державна субвенція, яка перераховується йому, має чітке цільове призначення для оплати спожити послуг. Відтак, нею не покриваються витрати Боржника на сплату пені, штрафів, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за порушення порядку і строку здійснення оплати спожитих послуг, які виникли у звязку із різницею між вартістю затвердженого тарифу та реальними витратами Боржника, а також несвоєчасним внесенням населенням плати за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення.

В підтвердження викладених у Заяві доводів Боржником долучено копію Звіту про фінансові результати за перше півріччя 2017р., рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016р. №26р/к у справі №1-02-17/2016, листів від 01.08.2014р. №867, від 16.03.2016р. №01/9-03-527, від 17.03.2016р. №01/9-03-542, витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 12.12.2014р. №15, а також ухвал Господарського суду Львівської області від 03.03.2016р. у справі №914/1886/15, від 22.03.2016р. у справі №914/4378/14, від 11.09.2017р. у справі №914/1317/17.

23.10.2017р. Позивачем (Стягувачем) подано до суду Відзив на заяву про розстрочку виконання рішення (вх. №35564/17), у якому вважає заяву Відповідача безпідставною та необґрунтованою, просить суд відмовити Відповідачу в її задоволенні з підстав того, що Стягувач є комунальним підприємством, власністю територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради та здійснює свою діяльність у сфері питного водопостачання та водовідведення, а наявність у нього значної заборгованості може призвести до несвоєчасних розрахунків із постачальником електричної енергії виникнення додаткових витрат на сплату штрафних санкцій за порушення порядку і строку здійснення оплати поставленої електричної енергії, що, в свою чергу, призведе до відсутності водопостачання міст Дрогобич, Стебник, Трускавець, а також 12 сіл Дрогобицького району Львівської області.

Щодо долучених Боржником копій ухвал Господарського суду Львівської області про надання розстрочки виконання рішень Господарського суду Львівської області на думку Стягувача не може бути належним, достатнім та допустимим доказом скрутного матеріального становища останнього та не підтверджує здійснення ним оплат згідно цих судових рішень. Стягувач зазначає, що такий стан діяльності Боржника призводить до того, що ним щомісячно погашається заборгованість за попередні періоди, яка є меншою від вартості обсягу спожитих послуг, що, в свою чергу, призводить до збільшення розміру заборгованості Боржника перед Стягувачем, а не до її реструктуризації та погашення. У звязку з наведеним Стягувач зазначає про те, що він несе додаткові збитки у звязку із наявністю інфляційних процесів в державі.

Окрім того, на думку Стягувача, розстрочка виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17 на 36 місяців не виправить матеріального становища Боржника, а лише призведе до знецінення коштів, присуджених до стягнення судовим рішенням та виникнення у Стягувача додаткової заборгованості зі сплати податків і зборів, а також з оплати поставленої електричної енергії, яка необхідна для забезпечення сталого функціонування підприємства Стягувача та якісних послуг з питного водопостачання та водовідведення населенню, юридичним особам та бюджетним організаціям міст Дрогобич, Стебник, Трускавець, а також 12 сіл Дрогобицького району Львівської області.

В підтвердження викладених у Відзиві на заяву доводів, на які Стягувач посилається, як на підставу своїх заперечень проти поданої Боржником заяви, Стягувачем долучено Довідки про розрахунки між Сторонами від 08.09.2017р. №7918, від 08.09.2017р. №7917, копію Звіту про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємств від надання послуг водопостачання та водовідведення за перше півріччя 2017р., Акту від 09.08.2017р. №13-01-12-41/03348910, Податкового повідомлення-рішення від 10.08.2017р. №, рахунку за активну електричну енергію за серпень 2017р. від 31.08.2017р. №300508/108607-1, листів від 27.07.2017р. №19030-21/20339, від 29.03.2016р. №674, від 13.04.2016р. №3664/19.3/7-16, від 29.10.2015р. №8842

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обовязковими до виконання на всій території, а ст. 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Згідно ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст.121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до 121 ГПК України, господарський суд має право надати відстрочку або розстрочку виконання рішення у виняткових випадках та при наявності обставини, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Суд зазначає, і аналогічна позиція стосовно відстрочки виконання рішення суду викладена у п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.01.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Окрім того, судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яким, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004р. зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005р. у справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» суд наголошує, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі «Філіс проти Греції» (Philis v. Greece) (N 1) від 27 серпня 1991р., серія А, №209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію ( 995_690 ) (див. mutatis mutandis, рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975р., серія А, N 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (пункт 40).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 15.03.2011р. №3135-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі майнові інтереси Сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини Боржника, відсутність в нього майна, на яке можна було б звернути стягнення в межах виконавчого провадження із примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 06.10.2017р. про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17, доводи, покладені Стягувачем в основу заперечень проти поданої заяви, суд приходить до висновку про те, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» від 03.10.2017р. вих. №1007 (від 09.10.2017р. вх. №4201/17) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17 за позовом Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» про стягнення коштів. Ціна позову 614583,22 грн. слід задоволити частково, розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17 шляхом сплати заборгованості рівними частинами на дванадцять місяців. В задоволенні решти вимог відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись нормами ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» від 03.10.2017р. вих. №1007 (від 09.10.2017р. вх. №4201/17) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17 задоволити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2017р. у справі №914/785/17 про: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» (82200, Львівська область, м.Трускавець, вул.І.Франка, буд.59; ідентифікаційний код 33086713) на користь Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області (82100, Львівська область, Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Федьковича, буд.11; ідентифікаційний код 03348910) 502144,70 грн. суми основного боргу за надані послуги, 43393,66 грн. пені, 12662,91 грн. трьох відсотків річних, 47366,32 інфляційних втрат.» шляхом сплати заборгованості рівними частинами на дванадцять місяців.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Суддя Фартушок Т. Б.