ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 жовтня 2017 року Справа № 921/725/16-г/3

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Селіваненко В.П. і Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово-будівельних матеріалів", с. Острів Тернопільської області,

на рішення господарського суду Тернопільської області від 25.04.2017

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2017

зі справи № 921/725/16-г/3

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", м. Львів,

до приватного акціонерного товариства "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово-будівельних матеріалів" (далі - Товариство), с. Острів Тернопільської області,

про стягнення 50 045,00 грн. штрафу,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2017 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) Товариство звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 19.07.2017 б/н, у якій просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 25.04.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2017 зі справи № 921/725/16-г/3, а також прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на те, що до скарги на порушення вимог частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Матеріали касаційної скарги не містять доказів, що підтверджували б сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674) у редакції, що діє з 01.09.2015, ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 в редакції, що діє з 01.09.2015, ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено в розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Оскаржуючи в касаційному порядку рішення судів попередніх інстанцій у справі № 921/725/16-г/3 за позовом, який подано у листопаді 2016 року та містить вимогу майнового характеру, Товариством мало бути сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви із урахуванням законодавчо обмеженого мінімального розміру, а саме 1 653,60 грн. (1 378,00 грн. х 120 % = 1 653,60 грн.), чого ним зроблено не було.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду Тернопільської області від 25.04.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2017 зі справи № 921/725/16-г/3 повернути приватному акціонерному товариству "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово-будівельних матеріалів".

Суддя В. Палій

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Студенець