ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.10.2017 Справа № 904/7959/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Марганець, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод", м.Марганець, Дніпропетровська область

про відшкодування майнової шкоди, з урахуванням заяви №30/634 від 06.10.2017 про зменшення позовних вимог, у розмірі 972980,68грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 30/1 від 03.01.2017

ОСОБА_2, представник за довіреністю № 30/657 від 23.10.2017

від відповідача: ОСОБА_3, представник за довіреністю № б/н від 09.10.2017

ОСОБА_4, представник за довіреністю № б/н від 09.10.2017

ОСОБА_5, директор наказ №22 від 25.09.2017

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2017 порушено провадження у справі №904/7959/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" (далі відповідач) про відшкодування майнової шкоди у розмірі 3509716,85грн. Справу призначено до розгляду на 10.10.2017.

10.10.2017 від відповідача отримано відзив на позовну заяву в якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

10.10.2017 від начальника бюро економічної безпеки позивача отримано письмові пояснення по суті позовних вимог.

10.10.2017 від позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору по суті на 15 (п'ятнадцять) календарних днів.

10.10.2017 від позивача отримано заяву №30/634 від 06.10.2017 про зменшення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 972980,68грн.

За результатами огляду заяви про зменшення позовних вимог господарський суд прийняв її до розгляду.

Ухвалою від 10.10.2017 строк вирішення спору продовжено по 01.11.2017. Розгляд справи відкладено на 24.10.2017.

24.10.2017 від позивача та від відповідача отримано додаткові письмові пояснення.

В судовому засіданні, яке відбулося 24.10.2017, враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце його проведення, продовжено розгляд справи по суті. Представники сторін підтримали обрані правові позиції.

У судовому засіданні, яке відбулося 24.10.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.08.2014 з повідомлення голови правління публічного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод» (далі - відповідач) ОСОБА_5 та головного інженера ПАТ МРРЗ ОСОБА_6 позивачу - публічному акціонерному товариству «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - позивач) стало відомо, що працівниками відповідача демонтовано залізничну під'їзну колію довжиною 1065,5 погонних метрів та п'ять стрілочних переводів станції Обмінна - пост Збагачувальний - пост Фабричний (інвентарний №12052), які знаходилися на балансі залізничного цеху позивача та належали останньому на підставі права власності.

07.08.2014 при огляді працівниками позивача залізничних воріт та прилеглої території відповідача встановлено відсутність зазначеного майна відразу від залізничних воріт відповідача, а земельна ділянка, на якій була розташована спірна залізнична підїзна колія, поросла деревами та чагарниками.

07.08.2014 головний інженер відповідача ОСОБА_6 повідомив, що питання про відшкодування збитків позивачу, спричинених демонтажем працівниками відповідача залізничної під'їзної колії довжиною 1065,5 погонних метрів та п'яти стрілочних переводів станції Обмінна - пост Збагачувальний - пост Фабричний, може бути розглянуто після надання відповідачу позивачем доказів наявності права власності останнього на це майно.

11.08.2014 голова правління відповідача ОСОБА_5 заперечив проти права власності позивача на залізничну під'їзну колію довжиною 1065,5 погонних метрів та п'яти стрілочних переводів станції Обмінна - пост Збагачувальний - пост Фабричний і зазначив, що демонтовані залізнична під'їзна колія та стрілочні перегони є майном відповідача, а позивач має право вирішити спір про стягнення відповідних збитків у судовому порядку.

Зазначені обставини, на думку позивача, підтверджуються актом службового розслідування, який складено комісією у складі працівників позивача, за фактом демонтажу та привласнення частини залізничного шляху ПАТ Марганецький ГЗК, інвентарний №12052, який розташований на території ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» від 15.08.2014.

Право власності позивача на залізничну під'їзну колію довжиною 1065,5 погонних метрів та п'ять стрілочних переводів станції Обмінна - пост Збагачувальний - пост Фабричний (інвентарний №12052), як стверджує позивач, підтверджують наступні документи:

- схема залізничних під'їзних колій ВАТ «Марганецький ГЗК»;

- технічний паспорт на залізничні шляхи станції Обмінна - пост Збагачувальний пост Фабричний та прилеглих перегонів протяжністю 34,105 км, інвентарний №12052, 1949 року установки;

- технічний паспорт залізничних колій ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» Колія 1520 мм;

- Єдиний технологічний процес роботи під'їзної колії ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» і станції примикання Марганець Придніпровської залізниці, 1999 рік.

Крім того, право власності позивача на спірне майно, як зазначає останній, також підтверджується:

- його наявністю в опису об'єкта нерухомості: залізничний цех, що складається з будівлі АПК ст.Обмінна, та який є головною річчю по відношенню до спірного майна, наведеного у ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 07.08.2015;

- листом РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 09.07.2015 року за №11-04-04491, з якого вбачається, що залізничні шляхи станції Обмінна - пост Збагачувальний пост Фабричний (інв.№8) увійшли до статутного капіталу ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»;

- інвентарною карткою №1 обліку основних засобів ВАТ МГЗК.

В письмових поясненнях №30/658 від 23.10.2017 позивач вказує, що протягом 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 років між сторонами укладалися договори оренди тепловозів з додатковими угодами. За договорами оренди тепловозів позивач передав відповідачу тепловози. В межах укладених договорів тепловозів, відповідно до звернень позивача відповідач здійснював технічне обслуговування залізничних шляхів та стрілочних переводів позивача, які знаходилися на території відповідача. Позивач надавав відповідачу послуги залізничного обслуговування залізничних шляхів, що використовувалися відповідачем у своїй господарській діяльності.

Таким чином, аналіз взаємовідносин між позивачем та відповідачем і документів, якими такі взаємовідносини оформлювалися, як вказує позивач, дає підстави вважати, що спірні залізничні колії та стрілочні переводи, які є власністю позивача існували та знаходилися на території відповідача.

Позивач вказує, що останньому спричинено майнову шкоду у розмірі балансової вартості спірних залізничних колій та стрілочних переводів, розмір якої становить 972980,60грн.

Крім того, позивач надав суду письмові пояснення №30/659 від 23.10.2017 в яких ОСОБА_2 надає свої свідчення та стверджує, що на підставі технічної документації та інвентаризаційного опису, які знаходяться в залізничному цеху, залізничні шляхи довжиною 1065,50 погонних метрів і п'ять стрілочних переводів станції Обмінна - пост Збагачувальний - пост Фабричний на території відповідача є власністю позивача за інвентаризаційним номером №12052.

Враховуючи приписи статей 22, 1166 Цивільного кодексу України позивач вказує про те, що законодавцем тягар доведеності відсутності вини в спричиненні майнової шкоди (збитків) за деліктними зобов'язаннями покладено саме на заподіювана шкоди; потерпіла особа повинна доказати факт заподіяння майнової шкоди тією особою, на яку вона вказує, та її розмір.

Отже склад цивільного правопорушення позивач обгрунтовує наступним,

По-перше, протиправна поведінка відповідача полягає в безумовному порушенні ним права власності позивача на залізничну під'їзну колію довжиною 1065,5 погонних метрів та п'ять стрілочних переводів станції Обмінна - пост Збагачувальний - пост Фабричний (інвентарний №12052), а саме у незаконному позбавленні позивача права володіння, користування та розпорядження цим майном, що виразилася в дії, а саме знищення зазначеного майна - його демонтажу.

По-друге, шкідливий результат протиправної поведінки відповідача полягає в спричиненні позивачу реальних збитків у загальному розмірі 3509716,85грн.

По-третє, причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками, що зазнані позивачем, є прямим, оскільки реальні збитки позивача в розмірі 3509716,85грн. утворилися внаслідок протиправних дій відповідача у вигляді порушення ним права власності позивача на залізничну під'їзну колію довжиною 1065,5 погонних метрів та п'ять стрілочних переводів станції Обмінна пост Збагачувальний - пост Фабричний (інвентарний №12052), а саме знищення цього майна шляхом його демонтажу; інші причини відсутні, і цей факт є очевидним.

Позивач вказує, що збитки, які просить стягнути за цим позовом є об'єктивним наслідком протиправної поведінки відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позивач, з урахуванням заяви №30/634 від 06.10.2017 про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 972980,68грн. майнової шкоди, що спричинена знищенням залізничної під'їзної колії довжиною 1065,5 погонних метрів та п'яти стрілочних переводів станції Обмінна - пост Збагачувальний - пост Фабричний (інвентарний №12052).

Відповідач скористався наданим йому правом на судовий захист, надав відзив на позов та повідомив наступне.

По-перше, позивач має довести наявність у нього прав на спірне майно;

По-друге, позивач має довести факт заволодіння спірним майном іншою особою;

По-третє, позивач має довести право користування чужою земельною ділянкою.

Окрім зазначеного відповідач звертає увагу суду, що спірна залізнична колія станції Обмінна - пост Збагачувальний - пост Фабричний (інвентарний №12052), яка знаходиться на балансі позивача проходить поза територією відповідача та немає до нього відношення.

В письмових поясненнях вих.№1/1119 від 23.10.2017 відповідач вказує, що ОСОБА_4 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №41906080 від 07.08.2015 не містить інформації ні про відповідача, ні про залізничну колію протяжністю 1065,5 погонних метрів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Отже, предметом у справі №904/7959/17 є вимога позивача до відповідача про стягнення 972980,68грн. майнової шкоди, що спричинена знищенням залізничної під'їзної колії довжиною 1065,5 погонних метрів та п'яти стрілочних переводів станції Обмінна-пост Збагачувальний-пост Фабричний (інвентарний №12052).

Підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову можуть бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру. Позивач для обґрунтування своїх вимог повинен наводити повний комплекс фактів. Відсутність одного з них може зробити вимогу необґрунтованою.

Правові підстави позовних вимог обґрунтовано статтями 22, 1166 Цивільного кодексу України.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Обґрунтовуючи фактичні підстави позову позивач вказує, що відповідач порушив його цивільне право, а саме право власності на під'їзну залізничну колію. Позивач зазначає, що відповідач демонтував залізничну під'їзну колію довжиною 1065,5 погонних метрів та п'ять стрілочних переводів станції Обмінна-пост Збагачувальний-пост Фабричний (інвентарний №12052).

Статтею 67 Статуту залізниць України визначено, що відкриття для постійної експлуатації новозбудованої залізничної під'їзної колії і подання на цю колію рухомого складу допускається після прийняття цієї залізничної колії в експлуатацію комісією за участю представника Держнаглядохоронпраці і встановлення залізницею порядку обслуговування під'їзної колії. На кожну залізничну під'їзну колію складається масштабний план з нанесенням на нього розташування вантажних фронтів і механізмів, а також технічний паспорт, поздовжній профіль і креслення споруд.

Актом від 15.08.2014 службового розслідування за фактом демонтажу та привласнення частини залізничного шляху ПАТ Марганецький ГЗК, інвентарний №12052, який розташований на території ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» позивач дійшов висновку, що станом на 15.08.2014 на комбінаті позивача відсутні (не збереглися, втрачені або знищені) наступні документи по будівництву, експлуатації, обліку, передачі тощо по ділянці залізничного шляху №12052, який проходить по території підприємства відповідача, а саме:

- проектна документація по будівництву всього залізничного шляху (в тому числі спірної ділянки);

- акт введення в експлуатацію всього залізничного шляху (в тому числі спірної ділянки);

- земельний відвід під ділянку залізничного шляху, який проходить по території відповідача;

- договори (акти) про передачу ділянки залізничних шляхів на зберігання, в оренду або під охорону відповідача;

- Технічний паспорт на залізничні шляхи інв.№12052 "Залізничний шлях, пост Збагачувальний, пост Фабричний та прилеглі перегони";

- Книга нарядів, які підтверджують виконання робіт по поточному змісту ділянки залізничного шляху;

- Документація з підписами представників відповідача (технічні паспорти, ЄТП, листи про допуск на територію робітників позивача та інше листування).

Враховуючи наявні матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його право власності на під'їзну залізничну колію довжиною 1065,5 погонних метрів та п'ять стрілочних переводів станції Обмінна-пост Збагачувальний-пост Фабричний (інвентарний №12052).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

Неправомірність поведінки відповідача позивач доводить письмовими поясненнями начальника бюро економічної безпеки позивача ОСОБА_7, головного інженера позивача ОСОБА_2.

Дослідивши наявні матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позивач не надав суду належних доказів того, що саме в результаті неправомірної поведінки відповідача, а не іншої особи демонтовано спірні під'їзні залізничні колії.

Крім того, чинний Господарський процесуальний кодекс України не передбачає такого джерела доказування, як показання свідків.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Наявність шкоди позивач обґрунтував посиланням на довідку №30/633 від 06.10.2017, яка підписана головним бухгалтером позивача ОСОБА_8 Вказаною довідкою підтверджується, що на балансі позивача станом на 01.10.2017 перебуває інвентарний номер 12052 "Залізничний шлях станції Обмінна, пост Збагачувальний, пост Фабричний" загальною протяжністю 32,1675 км залізничних шляхів, що становить 32167,5 погонних метрів. Також до інвентарного номера 12052 входить 60 стрілочних переводів. Балансова вартість 1,065 км залізничного шляху, що становить 1065,5 погонних метрів та 5 стрілочних переводів складає 972980,68грн. з ПДВ.

Довідку №30/633 від 06.10.2017 господарський суд належним доказом розміру шкоди не визнає, з огляду на наступне.

По-перше, балансова вартість майна та збитки не є тотожними поняттями;

По-друге, позивач не повідомив яким чином визначено балансову вартість спірного майна;

По-третє, довідка №30/633 від 06.10.2017 є одностороннім документом позивача, інформація в якій не підтверджена належними первинними документами.

в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Враховуючи, що протиправна поведінка відповідача та шкода не є доведеною між ними відсутній і причинний зв'язок.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Беручи до уваги, що докази того, що відповідач заподіяв майну позивача шкоду матеріали справи не містять господарський суд констатує відсутність вини відповідача.

Положеннями ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, наявні матеріали та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Аналіз статей 22, 1166 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини заподіювача шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 03.12.2014 по справі №6-183цс14).

Дослідивши наявні матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позивач не довів факт заподіяння шкоди саме відповідачем та розмір заявленої до відшкодування шкоди.

Отже, позивач не довів усіх елементів складу цивільного правопорушення згідно вимог статті 1166 Цивільного кодексу України.

Таким чином, підстави для притягнення відповідача до відповідальності шляхом задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимоги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

26.10.2017

Суддя ОСОБА_9