ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 року Справа № 904/10578/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

від позивача: ОСОБА_1 директор, паспорт серії АО №345742 від 18.08.16 р.;

від позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність від 25.09.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 директор, паспорт серії АК №094958 від 02.04.1998;

від відповідача: ОСОБА_4 представник, довіреність від 02.01.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_5 адвокат, посвідчення №2207 від 14.05.2012 р.;

від позивача: ОСОБА_6 представник, довіреність від 25.10.2016 р.;

представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШАГРОСЕРВІС" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 року у справі № 904/10578/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШАГРОСЕРВІС", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод "ТЕХУНІВЕРСАЛ", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_7 міська рада, м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6 584,61 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 року у справі № 904/10578/16 (суддя Золотарьова Я.С.) в задоволені позову відмовлено.

Рішення мотивовано недоведеністю позову.

Суд дійов висновку про те, що:

-Товариство з обмеженою відповідальністю "МАШАГРОСЕРВІС" є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод "ТЕХУНІВЕРСАЛ";

- паркан, який зазначено в позовній заяві, був переданий у власність відповідача на виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ "МАШАГРОСЕРВІС" згідно передавального акту від 12.10.2007 року;

- згідно відомостей технічного паспорту від 25.06.2007 року та збірного кадастрового плану від 13.04.2017 року місце розташування спірного паркану не змінилося;

- доказів того, що паркан побудовано відповідачем позивач, на думку суду, не надав.

На підставі встановленого суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач своїми діями не порушував прав землекористування позивача у справі. У звязку з цим суд не вбачав і підстав для задоволення вимог позивача про стягнення на користь позивача матеріальної шкоди, що становить частину розміру орендної плати, яку сплачує позивач за користування земельною ділянкою.

Не погодившись з рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права щодо належної оцінки доказів по справі, невідповідність висновків оскаржуваного рішення обставинам справи.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції, позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач спростовує її доводи. Вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Матеріалами справи встановлено, що позивач є засновником юридичної особи відповідача згідно рішення №1 від 09.10.2007 року, протоколу № 2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШАГРОСЕРВІС" від 18.10.2006 року ( том 1 а.с.85-88, 175-178).

Протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШАГРОСЕРВІС" від 09.10.2007 року № 4 затверджено розподільчий баланс ( том 1 а.с.89-100).

11.10.2007 року відповідач отримав Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

Відповідно до протоколу № 5 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШАГРОСЕРВІС" від 12.10.2007 року та переліку нерухомого майна, що було передано новоствореній юридичній особі відповідача, ТОВ "ТЕХУНІВЕРСАЛ" серед іншого було передано огорожі 16-18, 20-22, споруда 19 ( у тому числі ворота вїздні, розпашні, автоматичні) (том 1 а.с.101-106).

Факт передачі вказаного майна підтверджується передавальним актом нерухомого майна (том 1 а.с.136).

Відомості про об'єкти нерухомості, на які відповідач набув право власності на підставі підписання передаточного балансу з позивачем, було зареєстровані КП ДМБТІ.

28.07.2008 року відповідачем було проведено поточну інвентаризацію об'єкту нерухомості та виготовлено новий технічний паспорт. При інвентаризації було встановлено наявність на земельній ділянці (кадастровий номер :07:497:0049), за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 25 огорожі № 1-10 ( том.1 а.с.181-187).

06.07.2009 року відповідач звернувся до Дніпропетровської міської ради з заявою про надання дозволу на підготовку землевпорядної документації для оформлення договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 25 ( том 2 а.с.196).

23.09.2009 року на підставі технічного завдання від 05.08.2009 року №16/4340 було складено акт №164340 відновлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. Згідно цього акту було встановлено межі по стіні будівлі 16-1-2 та по залізобетонній огорожі 2-4, 7-16 ( том 2 а.с.199-201).

Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради №149/10 від 06.04.2011 року затверджено технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, вилучено у ТОВ "МАШАГРОСЕРВІС" земельну ділянку площею 0,2899га кадастровий номер :07:497:0049 і передано її ТОВ "ТЕХУНІВЕРСАЛ" (т. 1 а. с. 208-210).

На час звернення до суду ТОВ "МАШАГРОСЕРВІС" є орендарем земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул.Ударників,25-Б, кадастровий номер :07:497:0078 загальною площею 0,2810 га відповідно до договору оренди землі від 25.11.2010 року, який укладено між позивачем та Дніпропетровською міською радою (том 1 а.с.14-20).

Відповідно до п.6.1 договору оренди передача позивачу (орендарю - ТОВ "МАШАГРОСЕРВІС") земельної ділянки здійснюється за проектом її відведення.

Відповідач у даній справі ТОВ "ТЕХУНІВЕРСАЛ" є орендарем земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 25, кадастровий номер :497:0049 загальною площею 0,2899 га відповідно до договору оренди землі від 09.12.2011 року, який укладено ним з Дніпропетровською міською радою (том 1 а.с.38-45).

Відповідно до п.19 вказаного договору оренди передача земельної ділянки орендарю - ТОВ "ТЕХУНІВЕРСАЛ" здійснюється без розроблення проекту її відведення.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 09.12.2011 року, відповідачу передана в оренду земельна ділянка по фактичному розміщенню виробничих будівель і споруд (том 1 а.с.46).

20.08.2014 року між Дніпропетровською міською радою та ТОВ "ТЕХУНІВЕРСАЛ" було укладено додатковий договір до договору оренди землі від 09.12.2011 року (том 1 а.с.215-219).

Відповідно до умов додаткової угоди невідємною частиною договору оренди є акт обстеження земельної ділянки (з додатками).

Відповідно до Акту №4/11-0114 обстеження земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 25, доступ до земельної ділянки обмежений, ділянка огороджена залізобетонною та цегляною огорожею (том 1 а.с.219).

В поясненні до позовної заяви (том 2 а.с.89-92) позивач посилався на те, що підтвердження відсутності паркану на земельній ділянці відповідача на час передачі йому майна за розподільчим балансом є відомості технічного паспорту, що складений 05.03.2004 року. А факт побудови спірного паркану підтвердив відповідач у своїх запереченнях на позов.

Між тим, відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести свої вимоги та заперечення належними та допустимими доказами.

Такими доказами може бути технічна документація, що існувала на час розподілу майна ТОВ "МАШАГРОСЕРВІС" та ТОВ "ТЕХУНІВЕРСАЛ", технічна документація, що існувала на час укладення відповідачем та позивачем договорів оренди земельних ділянок та належні докази щодо технічного стану земельних ділянок сторін та наявності на них будівель і споруд.

Як свідчать матеріали справи, відповідач отримав від позивача при створенні юридичної особи ТОВ "ТЕХУНІВЕРСАЛ" огорожі 16-18, 20-22, споруда 19 (у тому числі ворота вїздні, розпашні, автоматичні), Дата отримання зазначеного майна - 09.10.2007 року, відповідно до Акту та розподільчого балансу, про які зазначено вище.

В позовній заяві позивач стверджував про те, що відповідач встановив залізобетонний паркан, який знаходиться на земельній ділянці, що він орендує.

Колегія суддів поділяє висновок оскаржуваного рішення про недоведеність даного факту з огляду на наступне:.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема, шляхом:

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

Під час розгляду даної справи ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 року було призначено судову експертизу.

Відповідно до висновку судового експерта встановлено, що спірний бетонний паркан із воротами, встановлено не по межі між земельними ділянками із кадастровими номерами :07:497:0049 та :07:497:0078.

Також, у своєму висновку судовий експерт зазначив, що відповідно до збірного кадастрового плану земельні ділянки № 25 та № 25-Б розділяє бетонний паркан із воротами, які згідно технічного паспорту на виробничу будівлю № 30 корпус № 22 по вул. Ударників, 25 (виготовлений станом на 28.07.2008 року, інвентаризаційна справа № 1056-Г, реєстровий № 3119298) мають літери №№ 1, 2. Даний паркан встановлено не по межі між земельними ділянками із кадастровими номерами :07:497:0049 та :07:497:0078, що призвело до накладання земельних ділянок на площу 0,0031 га.

Отже, є доведеним, що земельні ділянки з кадастровими номерами :07:497:0049 та :07:497:0078 накладені одна на одну. Площа накладення складає 0, 0031 га.

Однак, з аналізу відомостей технічного паспорту від 25.06.2007 року, який було складено до створення юридичної особи відповідача, технічного паспорту від 28.07.2008 року, який складено відповідачем після проведення технічної інвентаризації переданих йому обєктів, збірного кадастрового плану від 13.04.2017 року (в масштабі 1:500) на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:497:0049 та :07:497:0078 ( том 3 а.с.32), вбачається, що місце розташування спірного паркану не змінилось.

Вказаний висновок апелянтом під час розгляду апеляційної скарги не спростовано.

Скаржник стверджував, що суд першої інстанції безпідставно взяв до аналізу технічний паспорт відповідача від 25.06.2007 року. На його думку, необхідно було суду проаналізувати відомості технічного паспорту 28.07.2008 року, оскільки залізобетонний паркан побудовано в період з 25.06.2007 року по 08.07.2008 року.

Такі доводи колегія суддів відхиляє, оскільки станом на 12.10.2007 (на час передачі позивачем у власність відповідача майна) спірний паркан існував на тому місці, де він існує зараз, і докази побудови іншого паркану відповідачем позивачем не надано.

Той факт, що кожен з орендарів за договорами оренди землі, і відповідач і позивач, мають у встановленому порядку оформлене право користування земельними ділянками, які дійсно накладені одна на одну у встановленому експертизою розмірі, не підтверджують вину відповідача у встановленні перешкод землекористування ТОВ МАШАГРОСЕРВІС.

Таким чином, підстави для покладення на відповідача відповідальності згідно положень ст. 152 Земельного кодексу України відсутні.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 6584,61 грн., то в задоволенні їх також правомірно відмовлено судом першої інстанції, оскільки вина відповідача у їх спричиненні не доведена.

Враховуючи, що під час розгляду апеляційної скарги позивач висновки оскаржуваного судового рішення не спростував, скарга не доведена і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 року у справі № 904/10578/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Повний текст постанови складено 24.10.2017 року

Згідно з оригіналом

помічник судді О.М. Гаврилов.

26.10.2017