ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2017 р. Справа №922/2273/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі судового засідання Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 03.02.2017р.,

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю №31 від 01.08.2017р., ОСОБА_3, за довіреністю №28 від 01.08.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№2748/1-41 від 12.09.2017р.), на рішення господарського суду Харківської області від 29.08.2017р. у справі №922/2273/17,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера", м. Харків,

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про скасування як незаконного рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №56-р/к від 04.05.2017р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.08.2017р. (суддя Прохоров С.А.) позов задоволено повністю. Скасовано Рішення №56-р/к від 04.05.2017р. Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України як незаконне. Стягнуто з Харківського територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" 1600,00 грн. судового збору.

Відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд скасувати рішення від 29.08.2017р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі; стягнути з позивача судові витрати, сплачені до подання апеляційної скарги у розмірі 1760,00 грн.

Зокрема в обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає, що обидві вимоги голови Відділення від 16.01.2017р. №02-26/2-111 та від 01.07.2016р. №02-26/2-1880 є чинними та законними, не скасовані та не визнані недійсними у встановленому законом порядку а тому є обов'язковими для виконання; виходячи з положень чинного законодавства Відділення у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у позивача відповідну інформацію, шляхом направлення вимоги, необхідну для проведення дослідження ринків послуг з реконструкції нежитлових приміщень, а позивач в свою чергу зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлений строк; враховуючи, що законодавством не встановлено обмежень для проведення дослідження ринків для Відділення, а також обов'язкові підстави, за наявності яких можливо здійснювати такі дослідження, Відділенні має повноваження здійснювати дослідження ринків послуг з реконструкції нежитлових приміщень з власної ініціативи; бездіяльність ТОВ "БК "Укртехносфера" по неподанню інформації, передбаченої вимогою, у встановлений строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктом 13 статті 50 закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017р. апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та, з урахуванням ухвали про виправлення описки призначено до розгляду на 23.10.2017р.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10649 від 20.10.2017р.), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін.

До судового засідання Харківського апеляційного господарського суду надійшло клопотання (вх.№10177 від 04.10.2017р.) від представника відповідача про фіксування судового засідання у справі №922/2273/17 за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вказане клопотання колегією суддів задоволено.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 23.10.2017р. представники відповідача просили суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити. Представник позивача просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи учасників процесу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

17.01.2017р. Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (відповідачем) на адресу ТОВ "БК "Укртехносфера" (позивача) було направлено вимогу за вих. №02-26/2-111 на підставі ст.ст. 3, 7, 12 п. 5, 12 ч. 1 ст. 17, ст. 22, ч. ч. 1, 2 ст. 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст.ст.1, 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", п. 1, 3, 8, 9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23 лютого 2001 року №32-р.

Відповідно до вказаної вимоги відповідач вказував, що позивачу у звязку з дослідженням ринків послуг з реконструкції нежитлових приміщень, на підставі статей 3, 7, 12, пунктів 5, 12 частини першої статті 17, статті 22, частини першої та другої статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" (зі змінами), статей 1, 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", пунктів 1, 3, 8, 9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32-р, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482, зі змінами, ТОВ "БК "УКРТЕХНОСФЕР" необхідно в 14 - денний строк з дня отримання цієї вимоги надати до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Держпром, 6 підїзд, 1 поверх, кім. 32) наступну інформацію щодо участі ТОВ "БК "УКРТЕХНОСФЕР" в процедурі відкритих торгів на закупівлю послуг капітального ремонту за ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 (Капітальний ремонт і реставрація) за кодом CPV за ДК 021:2015-45453000-7, а саме капітального ремонту адміністративної будівлі Валківського районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Валки, вул. Карла Лібкнехта, 4 проведених Управлінням (оголошення про проведення відкритих торгів № 124406 в Інформаційному бюлетені Вісник державних закупівель від 27.05.2016 № 100).

Також, вказаною вимогою відповідачем звернуто увагу позивача на те, що відповідно до ст.ст.22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" вимоги голови територіального комітету України щодо надання інформації є обов'язковими для виконання у визначені ним строки; неподання інформації, подання інформації в неповному обсязі у встановлені головою територіального відділення строки, подання недостовірної інформації територіальному відділенню тягне за собою відповідальність згідно зі ст.ст. 50, 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Як вказує відповідач, позивачем відповіді на зазначену вимогу надано не було, у зв"язку з чим, за результатами розгляду справи №2/12-12-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу, адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено рішення № 56-р/к від 04.05.2017р. відповідно до якого: визнано, що позивач не подавши інформацію, передбачену вимогою голови територіального відділення від 16.01.2017р. №02-26/2-111, у встановлений строк, вчинив правопорушення законодавства про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки; за порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено штраф у розмірі 34000,00 грн.

Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення від 29.08.2017р. про задоволення позовних вимог зазначив, що, зважаючи на недоведеність з боку відповідача виникнення будь-яких обставин, з якими закон пов'язує наявність підстав для реалізації відповідачем повноважень на витребування інформації, та дійшов висновку про протиправність вимоги щодо надання інформації як такої, що висунуто відповідачем із перевищенням наданих законом повноважень. З огляду на зазначене, на думку суду першої інстанції, у відповідача не було жодних фактичних та правових підстав для винесення оскаржуваного рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №2/12-12-17 від 04.05.2017р.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилами частин першої та другої статті 7 Закону № 3659-ХІІ у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, у сфері здійснення контролю за узгодженими діями, концентрацією АМК має право, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від субєктів господарювання, обєднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом (п.5).

У сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності АМК та застосування законодавства про захист економічної конкуренції АМК має право, зокрема, вимагати від субєктів господарювання, обєднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики (пункт 1 частини третьої статті 7 Закону № 3659-ХІІ).

Відповідно до пунктів 5, 12 частини першої статті 17 Закону № 3659-ХІІ голова територіального відділення АМК має такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від субєктів господарювання, обєднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), субєктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Аналогічні повноваження територіального відділення АМК закріплено у Положенні.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, право органів АМК вимагати інформацію у субєктів господарювання самостійного характеру не має, а передбачене законом у контексті виконання такими органами певних повноважень: розгляду справ чи заяв про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведення перевірки, дослідження ринків, реалізації конкурентної політики, в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, при вирішенні спорів щодо правомірності вимог про надання інформації слід враховувати, що випадки, в яких органи АМК мають право вимагати від субєктів господарювання інформацію, повинні визначатися законами України. Відтак доведення законності таких вимог напряму залежить від доведення факту здійснення органами АМК того чи іншого повноваження, з яким закон повязує їх право вимагати інформацію.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що хоча вони й не містять вичерпного переліку підстав вимагати надання певної інформації, але направлення органом Антимонопольного комітету України відповідного запиту буде правомірним лише у випадку, прямо передбаченому Законом. До таких підстав визначених законом відносять збір інформації в межах розгляду заяви або справи про порушення законодавства України про захист економічної конкуренції. Отже, лише за наявності вище зазначених підстав, орган влади має право ознайомлюватись з документами та даними, що характеризують діяльність підприємств, установ та організацій та вивчати їх. Аналогічна правова позиція підтримується Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №15 із змінами та доповненнями "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства"( п. 13, п.13.1).

Під час розгляду справи судом встановлено, що на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" була направлена вимога №02-26/2-111 від 16.01.2017 Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яка й стала підставою для винесення спірного рішення №56-р/к.

Вимога №02-26/2-111 від 16.01.2017р. за її реальним змістом стосується дослідження наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а не у звязку з дослідженням ринків, як про це наголошував відповідач.

Крім того, слід зазначити, що ні в Законі України "Про Антимонопольний комітет України" ні в Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України зат. Розпорядженням Антимонопольного комітету України 30 березня 2001р. за № 291/5482, повноваження щодо права вимагати вчинення дій із запису інформації на електронні носії та їх наступне надання територіальному органу не передбачені.

Відповідно до правової позиції ВСУ доведення законності вимог про надання інформації напряму залежить від доведення факту здійснення органами АМК того чи іншого повноваження, з яким закон пов'язує їх право вимагати інформацію (постанова Верховного Суду України від 8 вересня 2015 р. у справі 21-1902а15)

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Матеріали справи будь-яких доказів, крім тверджень відповідача, про проведення дослідження ринків, а не перевірки наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції не містять.

Статтями 3, 7, 12 та пунктом 12 частини першої статті 17 Закону України від "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження) та при цьому має право вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом. Аналогічні за змістом приписи містить Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 р. № 32-р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.03.2001 р. за № 291/5482. Також, аналогічні повноваження закріплено й у Положенні про порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого Розпорядженням Антимонопольного комітету України №182-р від 25.12.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2002 р. за №139/6427. Дане положення розроблено відповідно до Законів України "Про Антимонопольний комітет України", Про захист від недобросовісної конкуренції", Про захист економічної конкуренції" з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захисту інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень при здійсненні господарської діяльності суб'єктами господарювання та при реалізації повноважень органами державної влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю щодо суб'єктів господарювання. Пунктом 34 Положення про порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого Розпорядженням Антимонопольного комітету України №182-р від 25.12.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2002 р. за №139/6427 передбачено, що органи антимонопольного комітету у разі проведення планової перевірки здійснюють попередній аналіз (дослідження ринку), вивчають нормативно-правові документи, що регулюють діяльність об'єкта перевірки, при потребі готують на та направляють в установленому порядку запити про надання інформації щодо діяльності суб'єкта господарювання. Підставою для вчинення дій, передбачених п. 34 Положення, у відповідності до п. п. 31,32 Зазначеного положення є: наказ (розпорядження) про проведення перевірки та створення комісії, план чи доручення голови комітету, державного уповноваженого Комітету, голови відділення про делегування відповідних повноважень.

При дослідженні змісту оскаржуваного рішення, судом не було встановлено у справі таких обставин, які б свідчили про те, що в даному випадку запити на подання інформації були направлені відповідачем у зв'язку з наявністю відповідної підстави (наказу, розпорядження відповідної посадової особи) про дослідження ринку.

При цьому, згідно оскаржуваної вимоги щодо надання інформації вказано про інформацію депутата Харківської обласної ради ОСОБА_4, за якою, як він вважає, є ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" при здійсненні торгів на закупівлю послуг капітального ремонту адміністративної будівлі Валківського районного суду Харківської області в м. Валки Харківської області по вул. К. Лібкнехта,4.

Як встановлено судом вказана інформація про можливі порушення вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції" міститься в депутатському зверненні, направленому депутатом Харківської обласної ради ОСОБА_4 на адресу голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

З урахуванням вимог ст. 17 Закону України Про Антимонопольний комітет України голови територіальних відділень Антимонопольного комітету України мають право вимагати інформацію виключно при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції або проведенні перевірок.

Так, зокрема, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції та у сфері здійснення контролю за узгодженими діями та концентрацією реалізація зазначених повноважень безпосередньо пов'язана із розглядом заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції або ж проведенням перевірки.

У той час, повноваження Антимонопольного комітету України щодо витребування інформації, необхідної для дослідження ринків, а також інформації про реалізацію конкурентної політики у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності зазначеними умовами - розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції або ж проведенням перевірки, не обмежуються.

У спірних правовідносинах направлення позивачеві вимоги про надання інформації обумовлено відповідачем проведенням дослідження ринків послуг з реконструкції нежитлових приміщень в зв'язку з інформацією депутата Харківської обласної ради ОСОБА_4 про наявність у діях учасників торгів, які проводилися Територіальним управлінням ДСА України в Харківській області ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Втім, у вимозі, яка стала підставою для прийняття спірного рішення та в самому рішенні відсутні докази (інформація про порушену справу про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, інформація про проведення перевірки (із зазначенням реквізитів розпорядчого акту) законності направленої вимоги. Таких доказів й не було надано відповідачем до суду під час розгляду цієї справи.

Відповідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, здійснення такого контролю в контексті обставин цієї справи, само по собі не давало відповідачу правових підстав вимагати від позивача обов'язкового надання інформації, оскільки це прямо суперечило вимогам ст. 19 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 17, п. 12 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Розпорядженню Антимонопольного комітету України №182-р від 25.12.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2002 р. за №139/6427, а отже не давало і підстав вбачати в діях позивача, який відмовився подати відділенню АМК України запитувану в нього інформацію, наявність ознак правопорушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Дослідження на предмет дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції за своїм функціональним призначенням та спрямованістю не є дослідженням ринків: так само, зважаючи на характер та обсяг запитуваної інформації, остання не є інформацією про реалізацію позивачем конкурентної політики.

Отже, як встановлено судом першої інстанції, матеріалами справи не підтверджено наявності факту порушення розгляду заяви або ж справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції чи проведення відповідачем перевірки в порядку, передбаченому Положенням про порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженим розпорядженням Антимонопольного комітету України від 25.12.2001р. N 182-р. Відповідач не заперечує відсутність факту порушення зазначеної вище справи чи проведення перевірки.

За вказаних обставин, зважаючи на недоведеність з боку відповідача виникнення будь-яких обставин, з якими закон пов'язує наявність підстав для реалізації відповідачем повноважень на витребування інформації, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про протиправність вимоги щодо надання інформації як такої, що висунуто відповідачем із перевищенням наданих законом повноважень.

З огляду на зазначене, у відповідача не було жодних фактичних та правових підстав для винесення оскаржуваного рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №2/12-12-17 від 04 травня 2017 року, у зв'язку з чим позов обґрунтовано визнано судом першої інстанції таким, що підлягає задоволенню.

Щодо того, що позивачем заявлені вимоги про скасування рішення №56 р/к у справі № 2/12-12-17 від 04.05.2017 року як незаконного, колегія суддів зазначає наступне.

В ст. 56 Закону України про захист економічної конкуренції передбачено, що у випадку оскарження рішення заявляються вимоги про визнання рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України, кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Зазначені приписи Господарського кодексу України кореспондуються з п. 10 ст. 16 ЦК України, відповідно до якого захист цивільного права особи здійснюється шляхом визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням (Постанови Верховного Суду України по справах №6-20цс11 від 21.05.2012 року, №6-32-цс13 від 12.06.2013 року).

Отже, вимоги позивача про скасування рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №56 р/к у справі № 2/12-12-17 від 04.05.2017 ефективним засобом захисту, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням та приходить до висновку, що вказане рішення підлягає скасуванню як незаконне.

З огляду на викладене, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційний скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Харківської області від 29.08.2017р. у справі №922/2273/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст.91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 29.08.2017р. у справі №922/2273/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий