РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017Справа №910/9885/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АВТ Групп ТД"

до товариства з обмеженою відповідальністю "АВІПРОПЛАСТ"

про стягнення 195 974,52 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Мельник Є.В. - представник за довіреністю.;

від відповідача - Шевчук М.О. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АВТ Групп ТД" до товариства з обмеженою відповідальністю "АВІПРОПЛАСТ" про стягнення 195 974,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 року порушено провадження у справі № 910/9885/17.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язань за Договором поставки № ТДПЕ0072 від 21.11.2016 року по оплаті поставленого товару, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 80 000,00 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 16 180,25 грн - інфляційні втрати, 2922,60 грн - 3 % річних, 26 071,67 грн - пеню, 43 400,00 грн - штраф, 27 400,00 грн - штраф.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що договір поставки № ТДПЕ0072 від 21.11.2016 року з позивачем не підписував, товар не одержував.

В судовому засіданні 21.09.2017 року оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 19.10.17р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем закуплено у ТОВ «Вестхім Україна» товар, а саме поліетилен лінійний (LLDPE) LF 320 у кількості 22 т, загальною вартістю 858 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №ВХ002517 від 08.11.2016 року та товарно-транспортною накладною №ВХ002517 від 08.11.2016 року.

Згідно видаткової накладної №ТД123 від 21.11.2016 року позивачем поставлено відповідачу товар, а саме поліетилен лінійний (LLDPE) LF 320 у кількості 20,625 т. вартістю 866 250,00 грн.

Від відповідача вказаний товар отримано ОСОБА_4 на підставі довіреності №32 від 22.11.2016 року.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату товару №ТД111 від 21.11.2016р.

Посилання на вказаний рахунок міститься у видатковій накладній №ТД123 від 21.11.2016 року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений товар на суму 786 250,00 грн, що підтверджується банківськими виписками, долученими до матеріалів справи.

Судом встановлено, що в призначені платежу відповідач посилається на рахунок №ТД111 від 21.11.2016р.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем поставлено відповідачу товар на суму 866 250,00 грн., відповідачем сплачено 786 250,00 грн, суд приходить до висновку про те, що неоплаченим залишився товар на суму 80 000,00 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 та 2 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів того, що ним було оплачено поставлений товар в повному обсязі, наявну суму заборгованості не спростовано, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 80 000,00 грн.

Посилання відповідача на те, що товар (поліетилен лінійний (LLDPE) LF 320) від позивача він не отримував суд вважає безпідставним з огляду на те, що відповідачем здійснювалась оплата товару з посиланням на рахунок №ТД111 від 21.11.2016р., доказів того, що відповідачем оплачувався інший товар останнім суду пояснень та доказів не надано. Суд приймає до уваги, що між позивачем та відповідачем велась електронна переписка, в якій відповідач повідомив позивача про здійснення доставки товару 21.11.2016 року, водієм ОСОБА_5, автомобіль Рено НОМЕР_1, НОМЕР_2, адрес доставки - АДРЕСА_1 Твердження відповідача на те, що перераховані позивачу грошові кошти в розмірі 786 250,00 грн є передоплатою суд вважає безпідставним, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується здійснення поставки товару, оплата від відповідача надходила впродовж 4-х місяців після повідомлення про доставку товару 21.11.2016 року.

Враховуючи те, що відповідач заперечував укладення з позивачем Договору поставки № ТДПЕ0072 від 21.11.2016 року, позивачем оригіналу вказаного договору суду для огляду не надано, в зв'язку з тим, що у позивача відсутній оригінал Договору поставки № ТДПЕ0072 від 21.11.2016 року суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження укладення з відповідачем письмового Договору поставки № ТДПЕ0072 від 21.11.2016 року.

В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання позивачем нараховано відповідачу 16 180,25 грн - інфляційні втрати, 2922,60 грн - 3 % річних, на підставі п.10.4. Договору поставки позивач нарахував 26 071,67 грн - пеню, 43 400,00 грн - штраф за прострочення оплати понад 30 днів, 27 400,00 грн - штраф за порушення строків оплати понад 60 днів.

З огляду на те, що доказів укладення між позивачем та відповідачем в письмовій формі Договору поставки №ТДПЕ0072 від 21.11.2016 року матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на підставі п.10.4. Договору поставки 26 071,67 грн - пені, 43 400,00 грн - штрафу за прострочення оплати понад 30 днів, 27 400,00 грн - штрафу за порушення строків оплати понад 60 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних за загальний період з 02.12.2016 року по 23.05.2017 року, з врахуванням надходження часткової оплати від відповідача, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних частково в розмірі 2 919,32 грн.

В частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 16 180,25 грн - інфляційних втрат суд зазначає, що згідно наданого позивачем розрахунку неможливо встановити період, за який здійснювалось нарахування інфляційних втрат позивачем, в зв'язку з чим суд не має можливості перевірити розрахунок інфляційних втрат, а відтак у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 16 180,25 грн - інфляційних втрат слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АВІПРОПЛАСТ" (02092, м.Київ, вул.Машиністівська, будинок 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АВТ Групп ТД" (01014, м.Київ, вул. Звіринецька, будинок 63, ) 80 000 (вісімдесят тисяч) грн 00 коп - суми боргу, 2 919 (дві тисячі дев'ятсот дев'ятнадцять) грн 32 коп - 3 % річних та 1243 (тисячу двісті сорок три) грн 80 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено 23.10.2017 р.