РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017Справа № 910/14224/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАКО Україна"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Максрембуд", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ МРБ"

про стягнення 54490,98 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Дацко В.А. (представник за довіреністю);

від відповідачів - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми заборгованості, санкцій та компенсаційних виплат у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем-1 зобов'язань розрахуватися за поставлений йому товар по Договору купівлі-продажу від 22.08.2013 № 8026/019007.

Відповідачі письмових заперечень проти позову не подали, у засідання представників не направили, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідачів про призначення справи до розгляду, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідачів згідно відомостей з ЄДР, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідачів відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та здійснює розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 22.08.2013 між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем-1, як покупцем, Договору купівлі-продажу № 8026/019007 (разом із додатками до нього - Договір) Позивачем постачався, а Відповідачем-1 приймався товар, що підтверджується залученими до справи видатковими накладними, які містять підписи представників сторін.

Накладні про поставку товару зауважень не містять і докази наявності у Відповідача-1 претензій щодо якості та/або комплектності поставленого Позивачем за Договором товару у матеріалах справи також відсутні.

Проте у встановлені Договором строки та всупереч ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України Відповідач-1 повністю за товар не розрахувався.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на момент звернення Позивача до суду у Відповідача-1 існувала заборгованість в сумі 17349,05 грн., яка не погашена на даний час.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача-1, з огляду на що позовна вимога про стягнення 17349,05 грн. заборгованості визнається судом обґрунтованою та підлягає стягненню.

Одночасно, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення вказаної заборгованості з Відповідачів солідарно, оскільки умовами укладеного між сторонами трьохстороннього Договору про виконання від 28.04.2016, за яким Відповідач-1 доручив виконати зобов'язання Відповідачу-2 за Договором у порядку ст. 528 ЦК України, не встановлено солідарного обов'язку виконання зобов'язання, згідно з вимогами ст. 541 ЦК України.

Частиною 2 ст. 528 ЦК України встановлено, що в разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Таким чином, обо'вязок з погашення утвореної за Договором заборгованості покладається на Відповідача-1, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог до Відповідача-2 суд дійшов висновку відмовити.

Крім того, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач-1 є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема у вигляді нарахування та стягнення штрафу відповідно до п. 1.4. Додатку № 2 до Договору та на підставі статей 546, 549 ЦК України, а також передбачених ст. 625 ЦК України, з урахуванням п. 1.4. Додатку № 2 до Договору, 26 % річних та інфляційних втрат за весь час прострочення заборгованості.

Розрахунок компенсаційних виплат, наданий Позивачем, судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, а розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача-1.

Разом із цим, здійснивши перерахунок суми штрафу в розмірі 25 % на суму боргу в розмірі 21926,52 грн., що залишалась непогашеною більше 10 календарних днів з дати настання строку оплати згідно з п. 1.3. Додатку № 2 до Договору, суд дійшов висновку про те, що стягненню з Відповідача-1 підлягає штраф у сумі 5481,63 грн.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення санкцій та компенсаційних виплат задовольняються судом у розмірах: 5481,63 грн. штрафу, 26 % річних у розмірі 14174,88 грн. та 16471,60 грн. інфляційних втрат; у іншій частині цих вимог суд відмовив за необґрунтованістю розрахунку з наведених вище підстав.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України

ВИРІШИВ:

Позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максрембуд" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максрембуд" (м. Київ, пр-кт 40-річчя Жовтня, 100/2; ідентифікаційний код 33981381) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАКО Україна" (Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проліски, вул. Броварська, 2; ідентифікаційний код 21665011) 17349 (сімнадцять тисяч триста сорок дев'ять) грн. 05 коп. заборгованості, 5481 (п'ять тисяч чотириста вісімдесят одну) грн. 63 коп. штрафу, 16471 (шістнадцять тисяч чотириста сімдесят одну) грн. 60 коп. втрат від інфляції, 14174 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят чотири) грн. 88 коп. 26 % річних, а також 1570 (одну тисячу п'ятсот сімдесят) грн. 23 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максрембуд" відмовити.

У задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ МРБ" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.10.2017

Суддя Сташків Р.Б.