Р І Ш Е Н Н Я

18 жовтня 2017 року Справа № 913/729/17

Провадження №1пд/913/729/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Філтрейд, м. Бориспіль Київської області

про внесення змін до договору

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю від 03.01.2017 № РА135/17;

від відповідача ОСОБА_3, адвокат за договором від 03.07.2017;

Суть спору: про внесення змін до договору поставки від 16.02.2017 № 705-РА-УМТС.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, 16.02.2017 між ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит (відповідач, покупець) та ТОВ Філтрейд (позивач, постачальник) був укладений договір поставки № 705-РА-УМТС, за умовами якого в порядку і на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобовязався поставити у власність покупця продукцію або обладнання в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі і специфікації, що є невідємною частиною цього договору (п.1.1 договору).

В п. 1.2 договору сторони передбачили, що покупець зобовязався прийняти і оплатити продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4.1 договору поставка продукції здійснюється партіями. Умови поставки продукції DDP, згідно Інкотермс-2010 (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору загальна сума договору визначається сумою усіх специфікацій.

Згідно з п. 5.4 договору розрахунки за продукцію, що поставляється за цим договором, здійснюється покупцем в порядку та строки, узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

В п. 8.1 договору сторони передбачили, що він вступає в силу з 16.02.2017 та діє до 31.12.2017 включно.

З посиланням на ст. 188 ГК України та ст. ст. 652-653 ЦК України позивач просить суд внести зміни до вказаного вище договору поставки від 16.02.2017 № 705-РА-УМТС та п. 5.4 договору викласти у наступній редакції:

- Розрахунки за продукцію, яка поставляється постачальником за цим договором, здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 180 календарних днів після закінчення обставин непереборної сили, повернення підприємства з чужого незаконного володіння та початку ведення підприємством господарської діяльності.

В обґрунтування такої зміни строків розрахунків позивач посилається на те, що 15.03.2017 енергохолдинг «ДТЕК», до складу якого входить його підприємство, оприлюднив повідомлення про втрату контролю над всіма своїми підприємствами на тимчасово неконтрольованій території на Сході України в результаті насильницького захоплення майна. Господарської діяльності після захоплення підприємство не веде.

Відповідач у відзиві за листом від 01.08.2017 проти позову заперечує з посиланням на те, що позивачем не було надіслано пропозицію про внесення змін до договору. Факт поставки продукції відбувся.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмову у його задоволенні, виходячи з наступних підстав.

Так, зміст укладеного сторонами правочину свідчить, що за своєю правовою природою договір № 705-РА-УМТС від 16.02.2017 є таким, що регулює правовідносини поставки. Згідно ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Частиною 4 ст. 652 ЦК України передбачено, що зміна договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Суттєвою зміною обставин в розумінні ст. 652 ЦК України є непередбачена зміна зовнішніх обставин, яка не залежить від волі сторін. При цьому обставини повинні змінитись настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали би такий договір або уклали би його на інших умовах.

Разом з цим, при наявності суттєвої зміни обставин, зміна договору за рішенням суду допускається лише у виключних випадках. Для цього, крім наявності чотирьох умов передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, необхідна наявність, ще однієї з двох умов: розірвання договору суперечить громадським інтересам, або потягне для сторін збитки, що значно перевищують витрати необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Аналізуючи обґрунтованість позовних вимог в контексті наявності всіх 4 наведених складових елементів, необхідних для внесення змін до договору, господарський суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VIІ від 02.09.2014 моментом початку Антитерористичної операції є дата набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Цей Указ набрав чинності 14.04.2014.

Втім, вочевидь, що договір поставки № 705-РА-УМТС був укладений між сторонами 16.02.2017, тобто після початку проведення Антитерористичної операції, що спростовує доводи позивача про неможливість передбачення захоплення підприємства на території, яка не контролюється українською владою.

Відносно доводів позивача про те, що він обмежений в можливостях з реалізації вугільної продукції, що призвело до важкого економічного стану, то суд вважає, що несплата боргу за отриману продукцію позивачем порушить співвідношення майнових інтересів сторін, оскільки це позбавить вже постачальника (відповідача) того, на що він розраховував при укладенні договору.

І, нарешті, четверта умова, передбачена законодавцем, про те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, також не знайшла свого підтвердження за фактичними обставинами справи. Так, навпаки, договір свідчить, що ризик зміни обставин несе саме покупець продукції, оскільки підприємство знаходиться на території, яка не контролюється українською владою.

Крім того, господарський суд відзначає, що за змістом ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат Торгово-промислової палати України.

За приписами ст. 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. За наведеними приписами позивач має право на звільнення від відповідальності за порушення зобовязання за договором № 705-РА-УМТС від 16.02.2017 (п. 7.4) внаслідок форс-мажорних обставин у встановленому законодавством порядку, а не шляхом внесення змін до цього договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем в порушення приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України не доведено суду наявність сукупності умов, передбачених ст. 652 ЦК України, які необхідні для зміни договору за рішенням суду.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача у відповідності до ст.. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк Луганської області до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Філтрейд, м. Бориспіль Київської області про внесення змін до п. 5.4 договору в і д м о в и т и .

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.10.2017.

Суддя Н.М.Зюбанова